Номер провадження: 22-ц/785/7529/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді Кравця Ю.І.,

суддів: Журавльова О.Г., Калараша А.А.,

з участю секретаря судового засідання Ліснік Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 22.06.2015 року,

встановила:

16.03.2015 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, укладеного між нею та ОСОБА_3 та стягнення на її користь аліментів на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. В подальшому позов в частині стягнення аліментів уточнено та згідно уточнень позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Позовні вимоги мотивувала тим, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 21.09.2002 року. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який народився коли відповідач вже не проживав із сімєю. Відповідач залишив сім'ю 30.11.2013 року і з того часу вони разом не проживають, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні, оскільки відповідач участі у вихованні і у гриманні дітей не приймає. Утримувати дітей їй помагають батьки чоловіка з якими вона залишилася проживати разом з дітьми після його у ходу із сім'ї. На теперішній час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років, тому її дохід становить тільки 1075 грн. Відповідач працездатного віку, інших дітей та утриманців не має, а тому має можливість сплачувати аліменти на дітей в розмірі, достатньому для організації нею дітям повноцінного питання та створення належних умов для їх розвитку. Враховуючи, що відповідач постійного місця роботи не має, отримує мінливий заробіток, просить стягувати аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 22.06.2015 рокупозовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково Розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Вирішено залишити за ОСОБА_2 шлюбне прізвище - «Богорел». Малолітніх дітей залишено проживати разом з матірю. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 16.03.2015 року до досягнення дітьми повноліття. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із рішенням суду, відповідач ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом норм процесуального та неправильне застосування матеріального права, просить рішення в частині стягнення аліментів змінити, визначивши розмір аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі менше мінімального розміру, передбаченого ч.2 ст. 182 СК України.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не враховано те, що його матеріальне становище не дозволяє сплачувати присуджений розмір аліментів та приймаючи його твердження про можливість сплачувати аліменти у розмірі 1000 грн., яке ґрунтувалось на припущеннях, суд не перевірив матеріальне становище платника аліментів. Крім того ОСОБА_3 вказує, що на час розгляду справи та ухвалення рішення він не був працевлаштований та не отримував ніяких доходів, що його на думку є підставою для визначення розміру аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі менше мінімального розміру, передбаченого ч.2 ст. 182 СК України з призначенням відповідно до закону державної допомоги в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Оскільки рішення суду першої інстанції в частині розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини не оскаржуване, то колегія суддів не перевіряє законність рішення в цій частині.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із Законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наступного.

Судом встановлено, 25.09.2002 року Першотравневою сільською радою Комінтернівського району Одеської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 і ОСОБА_6, яка після реєстрації шлюбу перейшла на прізвище чоловіка ОСОБА_3, актовий запис № 25 (а.с.16).

Від шлюбу подружжя ОСОБА_3 мають дітей: сина - ОСОБА_4, 31.10.2005 року народження, та сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.9.10).

Згідно довідки виконкому Першотравневої сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 15.06.2015 року ОСОБА_2 проживає без реєстрації по вул.Перемоги. 17 в с.Першотравневе, де разом з нею проживають та знаходяться на її у триманні діти: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.20).

Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька І (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнанні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягаючі, доказуванню.

Відповідач підтвердив суду, що мас можливість сплачувати аліменти в розмірі 1000 грн. на утримання своїх неповнолітніх дітей, тому суд не вимагав доказів у підтвердження визнаної ним обставини.

Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При визначені розміру аліментів ураховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 pоку № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб».

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» від 28.12.2014 року №80-У1ІІ, розмір прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років: з 1 січня 2015 року становить - 1032 грн., з 1 грудня 1167 грн.; на дитину віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 1286 грн., з 1 грудня 2015 року - 1455 грн.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, відповідно до ч.2 ст. 184 СК України, підлягає індексації, індексація проводиться згідно із Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».

Суд, також вважає за необхідним роз'яснити сторонам, що згідно чинного законодавства розмір аліментів, визначений за рішенням суду у твердій грошовій сумі, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Врахувавши вищевказані обставини, норми права, те що відповідач визнав розмір аліментів дійшов висновку про задоволення позову.

Колегія суду погоджується з такими висновками районного суду. Оскільки, суд першої інстанції, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює.

ОСОБА_3 крім того, що визнавав позов у судді першої інстанції, не надав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги що його матеріальне становище не дозволяють сплачувати присуджений розмір аліментів.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного рішення.

Отже колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розглянув справу відповідно до ст. 11 ЦПК України: за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих ними доказів, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Колегія суддів вважає за необхідне розяснити ОСОБА_3 його право, передбачене ст. 192 СК України у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров'я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом звернутись з позовом про зміну розміру аліментів.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 22.06.2015 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Ю.І.Кравець

Судді: О.Г.Журавльов

ОСОБА_7