УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі :

Колодійчука В.М., Висоцької В.С., Фаловської І.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Тернопільської області від 15 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду із вказаним вище позовом. Товариство зазначило, що 21 липня 2006 року між банком та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № ТЕАWАЕ00000091, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 9 900 доларів США на купівлю автомобіля та 2 819,70 доларів США на сплату страхових платежів строком до 20 липня 2011 року. Посилаючись на те, що позичальник належним чином не виконує зобов'язання за кредитним договором, отриманих коштів не повертає, позивач просив суд задовольнити позов та стягнути з відповідача кредитну заборгованість в загальному розмірі 6 119,69 доларів США (еквівалент - 48 896 грн 32 коп.), у тому числі 5 636,28 доларів США заборгованості за кредитом, 483,41 доларів США пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань.

Справа слухалася судами неодноразово.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 грудня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 05 березня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 липня 2015 року рішення апеляційного суду Тернопільської області від 05 березня 2015 року скасовано, справу направлено на новий апеляційний розгляд.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 15 жовтня 2015 року рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 грудня 2014 року скасовано, ухвалено у справі нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Стягнуто з відповідача на користь позивача 1 281,36 доларів США, що еквівалентно 28 102 грн 79 коп., заборгованості за кредитним договором та 4 273 грн 97 коп. заборгованості з пені за кредитним договором № TEAWAE00000091 від 21 липня 2006 року (ухвала апеляційного суду Тернопільської області від 05 листопада 2015 року про виправлення описки).

Стягнуто з відповідача на користь позивача 488 грн 96 коп. судових витрат.

В іншій частині позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду Тернопільської області від 15 жовтня 2015 року і залишити в силі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 грудня 2014 року, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши в межах касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального та матеріального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції під час розгляду справи в касаційному порядку перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права.

Задовольняючи частково позовні вимоги банку, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновків про доведеність позивачем наявності зобов'язальних правовідносин з відповідачем на підставі кредитного договору від 21 липня 2006 року, а також доведеності права вимоги позивача по стягненню кредитної заборгованості до відповідача.

Разом з тим, апеляційний суд врахував заявлені відповідачем вимоги щодо застосування наслідків спливу строку позовної давності, а також ту обставину, що частина кредитної заборгованості була погашена внаслідок реалізації заставного майна.

Навівши у судовому рішенні відповідні розрахунки, апеляційний суд дійшов висновків що кредитна заборгованість має бути стягнута в межах трирічного стооку позовної давності, а заборгованість по пені підлягає стягненню в Національній валюті України - гривні в межах спеціального строку позовної давності терміном один рік.

Доводи касаційної скарги та наявні в матеріалах справи документи не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, а тому колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Тернопільської області від 15 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.М. Колодійчук

В.С.Висоцька

І.М.Фаловська