Єдиний унікальний номер (справа №) 216/6077/14-ц
Номер провадження у суді 2/216/55/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 лютого 2016 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Кузнецова Р.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Буданцевої О.А.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Кривому Розі Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватного нотаріусу Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_5, про визнання правочину дарування недійсним,

В С Т А Н О В И В:

До Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 19.08.2014 надійшла позовна заява ОСОБА_6 до ОСОБА_4 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватного нотаріусу Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_5, про визнання недійсним договору дарування, укладеного 07.06.2012 між ОСОБА_7, яка діяла від імені позивача за довіреністю, та відповідачем, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрованого в реєстрі за №1021, відповідно до якого відповідач отримав в дарунок житлову квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що ОСОБА_6, на підставі договору купівлі-продажу від 02.06.1992 року, посвідченого державним нотаріусом Першої криворізької державної нотаріальної контори, належала житлова квартира, розташована за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Чкалова, б. 2, кв. 1. В зазначеній житловій квартирі, після смерті своєї дружини позивач мешкав самостійно, був в ній зареєстрований, самостійно увесь час утримував житло. За життя позивач хворів на ряд різноманітних захворювань. ОСОБА_8 захворювань гіпертонічна хвороба II ст., кардіосклероз, хронічний пієлонефрит, захворювання простати. У звязку із даними захворюваннями він проходив в 2006 році лікування в 4-й міській лікарні м. Кривого Рогу. В 2009 році у звязку із загостренням захворювання простати, йому було проведено хірургічну операцію. Даний факт підтверджується копіями відповідних виписних епікризів. У звязку із цим, стан здоровя позивача був таким, що він потребував постійного медичного спостереження, лікування, а також сторонньої допомоги та догляду. Нажаль стан його здоровя із 2009 року після проведення операції не покращувався, а погіршувався, а тому в 20 і 2 році на великій сімейній нараді позивач, ОСОБА_1 та її діти вирішили, що у звязку із тим, що між позивачем та відповідачем, існували доволі хороші стосунки, вони тісно спілкувалися, відповідач на той час допомагав йому, та крім того потребував покращення житлових умов, ОСОБА_6 подарує йому свою житлову квартиру, а відповідач в свою чергу буде допомагати йому та доглядати за ним, і надавати йому всю необхідну допомогу, та утримувати житлову квартиру. У звязку із тим, що позивачу за станом здоровя було фізично важко оформити всі необхідні документи для оформлення договору дарування, останній видав довіреність на ОСОБА_7, яка доводилася тещею відповідачу, на оформлення всіх необхідних документів та укладення договору дарування. 07.06.2012 року ОСОБА_7, діючи на підставі довіреності, уклала від імені позивача договір дарування належної йому житлової квартири на користь відповідача. Таким чином, саме у звязку із збігом для позивача важкої обставини, а саме у звязку із його хворобою, яка нажаль прогресувала, він потребував постійної допомоги із боку його рідних, зокрема із боку відповідача, а тому і було укладено договір дарування належної йому житлової квартири. Після підписання договору дарування позивач продовжував мешкати в житловій квартирі, а відповідач по справі, який спочатку проявляв до свого діда турботу та допомагав йому, через декілька місяців після укладення договору припинив навідувати останнього, припинив надавати йому всяку фізичну допомогу в придбанні продуктів харчування, медикаментів, адже він практично не ходив, не допомагав йому ні фізично ні матеріально в утриманні квартири, адже жодних витрат на утримання помешкання відповідач також не ніс, оскільки позивач самостійно сплачував всі комунальні платежі, що підтверджується копіями відповідних квитанцій. Крім того, відповідач по справі в липні 2014 року зареєстрував в житлову квартиру ще й сторонніх для позивача осіб, у звязку із чим на квартиру почали нараховуватися ще й інші додаткові комунальні платежі, які позивач також був змушений оплачувати самостійно, що завдавало йому зайвих хвилювань. Звернення ОСОБА_6 до відповідача за допомогою дієвого результату не давали. Він часто ігнорував його телефонні дзвінки, почав грубити йому. В 2014 році безпосередньо перед зверненням до суду, його стан здоровя погіршився настільки, що із 23.06.2014 року по 07.07.2014 року він потрапив на лікування в Криворізьку міську лікарню №3. Та з 05.08.2014 року він знову перебував на лікуванні в Криворізькій міській лікарні №3, а в ході лікування основного захворювання - простати, було виявлено у останнього прогресування даного захворювання та метастази в печінку.

На підставі ухвали суду від 21.11.2014 провадження у справі було зупинено до залучення до участі у справі правонаступників померлого позивача ОСОБА_6

У звязку з прийняттям спадщини після смерті позивача його донькою ОСОБА_1 провадження у справі було відновлено ухвалою суду від 27 квітня 2015 року.

В подальшому ухвалою суду від 26 травня 2015 року до участі у справі у якості правонаступника позивача у справі ОСОБА_6, було залучено ОСОБА_1.

17.06.2015 до суду надійшла уточнена позовна заява, в якій в якості позивача зазначено ОСОБА_1.

Ухвалою від 21.10.2015 справу прийнято до провадження судді Кузнецова Р.О. на підставі протоколу автоматичного розподілу від 20.10.2015.

В ході судового розгляду, позивач підтримала позовні вимоги та пояснила, що відповідач є її молодшим сином, а померлий ОСОБА_6 був її батьком. Також позивач пояснила, що в 2009 році її батько потрапив до лікарні, а в подальшому після 2010 року почав погіршуватись стан його здоровя. У звязку з тяжким станом здоровя ОСОБА_6 в 2013 році зібрав своїх родичів на сімейну нараду та повідомив всім про те, що йому потрібна стороння допомога, а також що він бажав щоб догляд за ним здійснював його молодший онук ОСОБА_4, якому він в свою чергу вирішив подарувати належну померлому квартиру за адресою: АДРЕСА_1. Проте з червня 2013 року ОСОБА_4 припинив надавати ОСОБА_6 допомогу, зареєстрував у переданій у дарунок квартирі свою дружину та дитину, внаслідок чого ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом про визнання такого договору недійсним. Додатково позивач зазначила, що ОСОБА_4 до моменту смерті ОСОБА_6 не проживав у переданому йому за договором дарування житлі та комунальні послуги не сплачував. На думку позивача, фактично між сторонами було укладено договір довічного утримання, тому невиконання умов такого договору в частині ненадання допомоги її батькові може вважатись підставою для визнання укладеного договору недійсним.

Представник позивача в судовому засіданні також підтримала позовні вимоги та пояснила, що укладений договір дарування від 07.06.2012 може бути визнаний недійсним на підставі ст. 233 ЦК України оскільки, на її думку, тяжкою обставиною для померлого ОСОБА_6 був стан його здоровя, через що останній не мав можливості самостійно забезпечити себе всім необхідним та потребував сторонньої допомоги.

Представник відповідача з позовом не погодився, надав пояснення, за якими підстав для визнання договору дарування квартири від 07.06.2012 на підставі ст. 233 ЦК України не має, оскільки між сторонами не укладався договір довічного утримання та не обговорювались умови утримання ОСОБА_6 з боку відповідача, а навіть невиконання з його боку таких умов не може бути підставою для визнання договору недійсним. Крім того, думку представника, позивачем не було доведено наявність збігу тяжких обставин у ОСОБА_6, наслідком яких було укладання угоди на вкрай невигідних для померлого умовах, наявність яких також не було доведено, оскільки останній самостійно у присутності всіх родичів висловив бажання саме подарувати належну йому квартиру ОСОБА_4

Третя особа, приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_5, 19.06.2015 надав суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність та пояснив, що під час посвідчення спірного договору дарування йому були надані усі передбачені законодавством документи, тому підстав для відмови у вчиненні такої нотаріальної дії в нього не було.

Крім цього під час розгляду справи були встановлені слідуючи фактичні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6, на підставі договору купівлі-продажу від 02.06.1992 року, посвідченого державним нотаріусом Першої криворізької державної нотаріальної контори, належала житлова квартира, розташована за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Чкалова, б. 2, кв. 1 (арку справи 7).

Одночасно з цим житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1, належало ОСОБА_6 на підставі договору дарування, посвідченого 02.06.1992 Першою криворізькою державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за №2-3094, що підтверджується довідкою КП ДОР «Криворізьке БТІ» від 28.07.2014 №134606 (аркуш справи 37).

19.04.2012 ОСОБА_6 підписав довіреність за №646, якою уповноважив ОСОБА_7 подарувати належну йому квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, його онукові ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказану довіреність було посвідчено приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_5 (аркуш справи 8).

Крім того матеріалами справи підтверджено, що відповідно до договору дарування, укладеного 07 червня 2012 року між ОСОБА_6 (дарувальник), від імені та в інтересах якого діяла ОСОБА_7 за довіреністю, та ОСОБА_4 (обдаровуваний), за №1021, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_5, відповідач отримав у дарунок квартиру, яка розташована за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 (аркуш справи 10).

Згідно п. 5 договору його укладання не повязане із виконанням обдаровуваним будь-яких дій майнового або немайнового характеру на користь дарувальника на момент укладання договору або у майбутньому. А пунктом 5 передбачено, що сторони розуміють, що за своєю природою договір дарування є безоплатним, а тому дарувальник не має права вимагати від обдаровуваного вчинення на його користь будь-яких дій майнового характеру.

Також відповідно до матеріалів справи ОСОБА_6 помер 27 вересня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_8 І-КИ №585178 від 27.09.2014 (аркуш справи 49).

Після смерті свого батька, ОСОБА_1 05.12.2014 звернулась до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_9 із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої було зареєстровано спадкову справу (реєстровий номер 56864909).

Надані суду медичні документи (аркуші справи 12-18) свідчать про наявні у померлого первісного позивача тяжкого захворювання, за наслідками якого останній постійно отримував лікування.

Крім того позивачем булим надані копії квитанції про сплату ОСОБА_6 вартості комунальних послуг, які надавались за адресою: АДРЕСА_1 (аркуші справи 20-36, 94-99).

Допитані в ході судового розгляду справи в якості свідків ОСОБА_7, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підтвердили обставини позову, за якими ОСОБА_6 перебував у тяжкому стані у звязку з захворюванням, та потребував допомоги, яку йому мав надавати його онук, ОСОБА_4, який усунувся від цього обовязку після укладання договору дарування квартири. Одночасно з цим вказані свідки підтвердили, що ОСОБА_6 самостійно висловив свою волю щодо дарування належної останньому квартири відповідачу.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши осіб, які брали участь у розгляді справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та обєктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

За приписами ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При цьому згідно розяснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

З урахуванням встановлених у справі обставин суд дійшов висновку, що спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу недійсності договору дарування квартири від 07.06.2012, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, через наявність у дарувальника тяжкої обставини стану здоровя, внаслідок чого до таких відносин слід застосувати положення Цивільного кодексу України, які регулюють питання недійсності правочинів.

За приписами ч. 1 ст. 237, ст. 239, ч. 3 ст. 244 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Згідно з ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обов'язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування.

При цьому відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Крім того, вимогами ст. 233 ЦК України передбачено, що правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину.

При цьому відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсним» Правочин може бути визнаний судом недійсним на підставі статті 233 ЦК, якщо його вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, чим друга сторона правочину скористалася. Тяжкими обставинами можуть бути тяжка хвороба особи, членів її сім'ї чи родичів, смерть годувальника, загроза втратити житло чи загроза банкрутства та інші обставини, для усунення або зменшення яких необхідно укласти такий правочин. Особа (фізична чи юридична) має вчиняти такий правочин добровільно, без наявності насильства, обману чи помилки. Особа, яка оскаржує правочин, має довести, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах.

З урахуванням викладеного та на підставі встановлених обставин судом беруться до уваги ствердження позивача та її представника про те, що ОСОБА_6 на момент укладення спірного договору дарування від 07.06.2012 перебував у тяжкому стані через погіршення стану його здоровя.

Одночасно з цим позивачем не було доведено обставин, за яких правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах, якщо б не стан здоровя ОСОБА_6, оскільки з пояснень позивача та показань свідків вбачається, що дарування квартири відповідачу відбулось за власним бажанням дарувальника, жодного тиску з боку ОСОБА_4 не чинилось, а дарування квартири не було наслідком надання утримання з боку відповідача, а було мотивоване гарними стосунками між родичами. Більш того зміст договору дарування та наданої довіреності вказує на відсутність з боку відповідача жодних зобовязань, які останній мав вчинити на користь ОСОБА_6

При цьому судом звертається увага на те, що навіть за умови наявності підстав вважати, що між сторонами фактично було укладено правочин довічного утримання, невиконання обовязків з утримання з боку ОСОБА_4 має наслідком розірвання такого правочину, а не визнання його недійсним.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 84, 213 ЦПК України, ст. 203, 215, 233, 717 ЦК України, п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України у від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», п.п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсним», суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано, а у разі її подання - після розгляду справи апеляційним судом, якщо його не скасовано судом апеляційної інстанції.

Суддя Р.О. Кузнецов