Провадження № 2/712/2938/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

13 грудня 2016 року Соснівський районний суд м. Черкасиу складі:

головуючого - судді Мельник І.О.

з участю секретаря Хоменко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Соснівського районного суду м.Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Черкаський обласний фонд підтримки індивідуального будівництва на селі» про стягнення середнього заробітку за час затримки,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом до Державного підприємства «Черкаський обласний фонд підтримки індивідуального будівництва на селі» про стягнення заборгованості заробітної плати та середнього заробітку за час затримки. В обґрунтування своїх вимог вказувала, що 11.09.2007 ОСОБА_1 було прийнято на посаду спеціаліста по кредитуванню в Державному підприємстві «Черкаський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі». Позивач 24.06.2016 була звільнена з займаної посади на угодою сторін, на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України. Розмір нарахованої, але не виплаченої заробітної плати становить 4348,21 грн. Розмір її середньоденної заробітної плати складає 184.11 грн. що підтверджується довідкою виданою відповідачем № 7 від 22.11.2016. Просила стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі та середній заробіток за час затримки розрахунку.

У судовому засідання позивачка позовні вимоги підтримала частково та просила суд стягнути на її користь середній заробіток за час затримки, оскільки заборгованість по заробітній платі їй виплачена в повному обсязі 22.11.2016.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 11.09.2007 ОСОБА_1 було прийнято на посаду спеціаліста по кредитуванню в Державному підприємстві «Черкаський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі».

Позивач 24.06.2016 була звільнена з займаної посади на угодою сторін, на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України.

Відповідно до довідки №3 від 17.11.2016 ОСОБА_1 дійсно працювала у Державному підприємстві «Черкаський обласний фонд підтримки індивідуального будівництва на селі» за основним місцем роботи та займала посаду головного спеціаліста з кредитування, заборгованість по заробітній платі склала 4348,21 грн.

Довідкою № 7 від 22.11.2016 середня заробітна плата ОСОБА_1 складала 3682,11 грн. за місць, та 184,11 грн. за день.

Згідно із ст.ст. 21,43 Конституції України, ст.ст.94, 115 КЗпП України, ст.ст.21, 24 Закону України «Про оплату праці» кожна людина має право на заробітну плату за виконану роботу та її своєчасне одержання в повному обсязі.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений

Справи щодо захисту порушених, оспорюваних або невизнаних прав, свобод чи інтересів, що виникають із трудових відносин, за положеннями ст. 15 ЦПК України розглядаються судами у порядку цивільного судочинства.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та інш. нормативно- правовими актами (ст. 94 КЗпП України).

Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавцем, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата (ст. 115 ч, 1 КЗпП України).

Як передбачено ст. 116 КЗпПУ при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівнику при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно з ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні складається із сум середньоденної заробітної плати за кожен день затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку, тобто фактично середній заробіток за весь час затримки це сума середньої заробітної плати звільненому працівникові, яку має сплатити роботодавець.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеній в постанові від 21.01.2015 у справі №6-195цс14, механізм здійснення розрахунку середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні визначено Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100.

Враховуючи викладене, аналізуючи докази в їх сукупності, суд вважає, що позов необхідно задовольнити. До стягнення підлягає середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 25.06.2016 по день фактичного розрахунку - 22.11.2016 (4 міс.20 дн.).

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору то він підлягає до стягнення з відповідача.

Керуючись ст.ст. 5. 10, 11, 57-60, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 116,117 КЗпПУкраїни, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Черкаський обласний фонд підтримки індивідуального будівництва на селі» про стягнення середнього заробітку за час затримки задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Черкаський обласний фонд підтримки індивідуального будівництва на селі» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 25.06.2016 по 22.11.2016 в сумі 18410,64 грн.

Стягнути з Державного підприємства «Черкаський обласний фонд підтримки індивідуального будівництва на селі» на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповдіача, поадною протягом 10 днівз дня отрмиання його копії.

Головуючий І.О.Мельник