Провадження № 2/193/598/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
09 грудня 2016 року сел. Софіївка
Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:
судді Шумської О.В.
при секретарі Мельниковій Т.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Софіївка цивільну справу за позовною заявою Державного вищого навчального закладу «Криворізький державний педагогічний університет» до ОСОБА_1, про стягнення одноразової адресної грошової допомоги,-
10 листопада 2016 року до Софіївського районного суду звернувся Державний вищий навчальний заклад «Криворізький державний педагогічний університет» з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 одноразову адресну грошову допомогу. В обґрунтування позову вказує, що між Державним вищим навчальним закладом «Криворізький національний університет» в особі проректора з науково педагогічної роботи університету Шрамка Ярослава Владиславовича, та випускником університету ОСОБА_1 був укладений договір № 113 від 09 вересня 2013 року про працевлаштування випускників ДВНЗ «Криворізький національний університет». За цим договором відповідач повинен був відпрацювати протягом трьох років з дня укладення угоди про роботу у загальноосвітньому або професійно-технічному закладі, а також отримати одноразову адресну грошову допомогу у п'ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати.
У зв'язку з реорганізацією шляхом виділу зі складу Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет» Криворізького педагогічного інституту згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 27 січня 2016 року №51-р «Деякі питання реорганізації вищих навчальних закладів» та наказу Міністерства освіти та науки України від 22 березня 2016 року №298 «Про реорганізацію Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет». Державний вищий навчальний заклад «Криворізький державний педагогічний університет» є правонаступником Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» в частині, що пов'язана з Криворізьким педагогічним інститутом.
15 серпня 2013 року ОСОБА_1 був прийнятий на посаду вчителя хімії до Комунального закладу «Лозуватська загальноосвітня школа №2 І-ІІІ ступенів», але 22 жовтня 2013 року Відповідач був звільнений у зв'язку з призовом на строкову службу.
Відповідно до п.5 Порядку надання одноразової адресної грошової допомоги деяким категоріям випускників вищих навчальних закладів у 2013 році, затвердженого Наказом Міністерства освіти і науки України №736 від 12.06.2013 року, нарахування здійснювалося у вищому навчальному закладі на підставі наказу, що видається після затвердження кількості випускників, яким надається допомога, та на підставі поданої випускником до 10 жовтня 2013 року заяви про надання допомоги, копії трудової книжки та копії договору. Виплата допомоги здійснювалась до кінця поточного року.
На підставі наказу по інституту від 21 листопада 2013 року №297, поданої відповідачем заяви про надання допомоги, копії трудової книжки, копії договору №113 від 09 вересня 2013 року на ім'я(рахунок) ОСОБА_1,, позивачем було покладено 4874,75(читири тисячі вісімсот сімдесят чотири гривні 75 коп.), призначеної для отримання відповідачем.
Вже 22 жовтня 2015 року відповідач був звільнений з Володимирівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Софіївської районної ради Дніпропетровської області за угодою сторін(п.1 ст.36 КЗпП України).
Згідно п.1 ст.36 КЗпП України ініціатором розірвання трудового договору може бути як працівник шляхом подання роботодавцеві відповідної заяви так і роботодавець шляхом направлення повідомлення про запропоноване звільнення за угодою сторін. Відповідачем було подано заяву начальнику відділу освіти Софіївської райдержадміністрації з проханнм звільнити його з 22 жовтня 2015 року за угодою сторін.
Відповідач не повинен був подавати пропозицію щодо звільнення, так як відповідно до п.2.3.1 Договору №113 від 09 вересня 2013 року взяв на себе зобов'язання відпрацювати три роки з дня укладення вищезазначеного договору у загальноосвітньому аба в професійно-технічному навчальному закладі.
Порушуючи п.2.3.1 договору №113 від 09 березня 2013 року, відповідач не відпрацював три роки у загальноосвітньому навчальному закладі. А відповідно до п.2.3.3 договору №113 від 09 березня 2013 року у разі звільнення за власним бажанням протягом трьох років від початку роботи у загальноосвітньому або професійно-технічному навчальному закладі, відповідач зобов'язаний відшкодувати до державного бюджету суму допомоги.
Згідно п.7 Порядку надання одноразової адресної грошової допомоги деяким категоріям випускників вищих навчальних закладів у 2013 році, затвердженого Наказом Міністерства освіти і науки України №736 від 12.06.2013 року, у разі відмови випускника приступити до роботи за призначенням, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням протягом трьох років від початку роботи у загальноосвітньому або професійно-технічному навчальному закладі отримувач допомоги повинен повернути суму фактично одержаної допомоги згідно з укладеними договорами у вищий навчальний заклад, де була здійснена виплата. Вищий навчальний заклад повертає зазначені кошти до державного бюджету.
Відповідачу було направлено претензію №21 від 18 березня 2016 року на суму 4874,75 грн, про відшкодування суми допомоги на рахунок університету до 01 травня 2016 року, на яку ОСОБА_1 не було прореаговано належним чином.
Представник позивача Державного вищого навчального закладу «Криворізький державний педагогічний університет» про дату розгляду справи був належним чином повідомлений, в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без їх участі. В заяві вказали, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі.
Відповідач, ОСОБА_1, про дату розгляду справи був належним чином повідомлений, в судове засідання не з'явився, заяв про розгляд справи без його участі суду не надавав.
У відповідності до ст.197 ЦПК Українив зв"язку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України.
Розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:
В судовому засіданні встановлено, що 09 вересня 2013 року між Державним вищим навчальним закладом «Криворізький національний університет» в особі проректора з науково педагогічної роботи університету Шрамка Ярослава Владиславовича, та випускником університету ОСОБА_1 був укладений договір № 113 про працевлаштування випускників ДВНЗ «Криворізький національний університет». За цим договором відповідач повинен був відпрацювати протягом трьох років з дня укладення угоди про роботу у загальноосвітньому або професійно-технічному закладі, а також отримати одноразову адресну грошову допомогу у п'ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, що підтверджується копією договору №113 від 09 вересня 2013 року про працевлаштування випускників ДВНЗ «Криворізький національний університет»(а.с.7).
У зв'язку з реорганізацією шляхом виділу зі складу Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет» Криворізького педагогічного інституту згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 27 січня 2016 року №51-р «Деякі питання реорганізації вищих навчальних закладів» та наказу Міністерства освіти та науки України від 22 березня 2016 року №298 «Про реорганізацію Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет». Державний вищий навчальний заклад «Криворізький державний педагогічний університет» є правонаступником Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» в частині, що пов'язана з Криворізьким педагогічним інститутом(а.с.8-10).
15 серпня 2013 року ОСОБА_1 був прийнятий на посаду вчителя хімії до Комунального закладу «Лозуватська загальноосвітня школа №2 І-ІІІ ступенів», але 22 жовтня 2013 року Відповідач був звільнений у зв'язку з призовом на строкову службу. Це підтверджується копією трудової книжки відповідача(а.с.23-25).
Відповідно до п.5 Порядку надання одноразової адресної грошової допомоги деяким категоріям випускників вищих навчальних закладів у 2013 році, затвердженого Наказом Міністерства освіти і науки України №736 від 12.06.2013 року, нарахування здійснювалося у вищому навчальному закладі на підставі наказу, що видається після затвердження кількості випускників, яким надається допомога, та на підставі поданої випускником до 10 жовтня 2013 року заяви про надання допомоги, копії трудової книжки та копії договору. Виплата допомоги здійснювалась до кінця поточного року(а.с.15).
На підставі наказу по інституту від 21 листопада 2013 року №297, поданої відповідачем заяви про надання допомоги, копії трудової книжки, копії договору №113 від 09 вересня 2013 року на ім'я(рахунок) ОСОБА_1,, позивачем було покладено 4874,75(читири тисячі вісімсот сімдесят чотири гривні 75 коп.), призначеної для отримання відповідачем(а.с.16-21).
Відповіднодо копії трудової книжки відповідача, ОСОБА_1 08 травня 2015 року був прийнятий на посаду вчителя хімії до Володимирівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів(а.с 25). 22 жовтня 2015 року відповідач був звільнений з Володимирівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Софіївської районної ради Дніпропетровської області за угодою сторін(п.1 ст.36 КЗпП України), що підтверджується копією Витягу з наказу відділу освіти Софіївської районної державної адміністрації, виданого 15 березня 2016 року за №215(а.с.26).
Згідно п.1 ст.36 КЗпП України ініціатором розірвання трудового договору може бути як працівник шляхом подання роботодавцеві відповідної заяви так і роботодавець шляхом направлення повідомлення про запропоноване звільнення за угодою сторін. Відповідачем було подано заяву начальнику відділу освіти Софіївської райдержадміністрації з проханям звільнити його з 22 жовтня 2015 року за угодою сторін.До справи долучена копія цієї заяви(а.с.27).
Відповідач, відповідно до п.2.3.1 Договору №113 від 09 вересня 2013 року взяв на себе зобов'язання відпрацювати три роки з дня укладення вищезазначеного договору у загальноосвітньому аба в професійно-технічному навчальному закладі, а тому не повинен був подавати заяву щодо звільнення.
Порушуючи п.2.3.1 договору №113 від 09 березня 2013 року, відповідач не відпрацював три роки у загальноосвітньому навчальному закладі. А відповідно до п.2.3.3 договору №113 від 09 березня 2013 року у разі звільнення за власним бажанням протягом трьох років від початку роботи у загальноосвітньому або професійно-технічному навчальному закладі, відповідач зобов'язаний відшкодувати до державного бюджету суму допомоги.
Згідно п.7 Порядку надання одноразової адресної грошової допомоги деяким категоріям випускників вищих навчальних закладів у 2013 році, затвердженого Наказом Міністерства освіти і науки України №736 від 12.06.2013 року, у разі відмови випускника приступити до роботи за призначенням, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням протягом трьох років від початку роботи у загальноосвітньому або професійно-технічному навчальному закладі отримувач допомоги повинен повернути суму фактично одержаної допомоги згідно з укладеними договорами у вищий навчальний заклад, де була здійснена виплата. Вищий навчальний заклад повертає зазначені кошти до державного бюджету.
Відповідачу було направлено претензію №21 від 18 березня 2016 року на суму 4874,75 грн, про відшкодування суми допомоги на рахунок університету до 01 травня 2016 року(а.с.28-29), на яку ОСОБА_1 не було прореаговано належним чином.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільнює винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.
Аналізуючи перелічені вище докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що відповідач порушив умови укладеного договору про працевлаштування випускників Державного вищого навчального закладу "Криворізький державний педагогічний університет", а тому з нього підлягає стягненню одноразова адресна грошова допомога у розмірі 4 874, 75 грн.
Оскільки рішення постановляється на користь позивача, то згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 1378,00 грн. (а.с. 1).
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88 ч.1, 208 ч.1 п.2, 213,215 ЦПК України, ст. ст. 526, 615 ЦК України, суд,
Позов Державного вищого навчального закладу «Криворізький державний педагогічний університет» до ОСОБА_1, про стягнення одноразової адресної грошової допомоги задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на рахунок Державного вищого навчального закладу "Криворізький державний педагогічний університет" одержану відполвідачем допомогу у сумі 4874,75грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на рахунок Державного вищого навчального закладу "Криворізький державний педагогічний університет" судовий збір в сумі 1378,00грн
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення
Суддя: О.В. Шумська