Яготинський районний суд Київської області
справа № 382/1952/16-ц 2/382/925/16
РІШЕННЯ

іменем України

16 грудня 2016 року Яготинський районний суд Київської області, в складі:

Головуючого судді Карпович В.Д.

при секретарі Шипоті Я.В.

Розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Яготині справу за позовом ОСОБА_1, представник позивача; ОСОБА_2 до Яготинської міської ради Київської області, про визнання права власності на спадкове майно.

Встановив:

В позові до суду позивачка вказала, що 07 листопада 2011 року помер її батько ОСОБА_3, що посвідчується свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 234133 виданим 09 листопада 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Яготинського районного управління юстиції у Київській області.

Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, до складу якої ввійшов житловий будинок № 24 по вулиці Винниченка в місті Яготин Київської області з належними до нього господарськими будівлями та спорудами.

Відповідно до ст.. 1261 ЦК України, єдиним спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3 є вона-дочка спадкодавця ОСОБА_1. Інші спадкоємці першої черги та особи, що мають право на обовязкову частку у спадщині, що відкрилася внаслідок смерті спадкодавця, відсутні.

В шестимісячний термін після відкриття спадщини, вона до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталась, але вважає, що прийняла спадщину в силу ст.. 1268 ЦК України, шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час смерті останнього.

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, вона звернулася до Яготинської районної державної нотаріальної контори за отримання розяснення щодо переліку документів, які вона повинна надати нотаріусу для вчинення нотаріальної дії у виді виготовлення та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Після правового аналізу наданих позивачем документів на спадкове майно нотаріусом було встановлено відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Після пошуку в особистих паперах спадкодавця оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно позивач їх не виявила та прийшла до висновку про їх остаточну втрату.

Позовні вимоги, щодо визнання за позивачем права власності на спадкове майно обґрунтовані таким.

Відповідно до п. 4.15 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мін»юсту № 296/5 від 22.02.2012 р. та зареєстрованого в Мін»юсті 22.02.2012 р. за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до п. 4.18 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно ст. 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Якщо цивільні правовідносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов»язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

На сьогоднішній день порядок отримання свідоцтв правовстановлюючих документів взамін втрачених або зіпсованих врегульовано ст. 37 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою КМУ № 1141 від 26.10.2011 р., відповідно до якої у разі втрати, пошкодження чи зіпсування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а також свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією, державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку, державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, на підставі якого проведено державну реєстрацію прав у Державному реєстрі прав, за результатом розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державний реєстратор у строк, встановлений для державної реєстрації прав, оформляє свідоцтво, якому присвоюється індексний номер, фіксується дата та час його формування.

Проте, державна реєстрація права власності спадкодавця на спадкове майно не проводилася, а особа, яка має право на таке звернення (власник майна) помер, в зв?язку з чим втратив свою правоздатність. Тому, виходячи з наведених обставин, позивач позбавлена можливості скористатися процедурою повторного отримання свідоцтв на нерухоме майно, що передбачена ст. 37 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

На підставі наказу Міністерства юстиції № 1844/5 від 14.12.2012 р. «Про затвердження Порядку використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна», зареєстрованого в Мін?юсті 18.12.2012 р. за № 2102/22414, ? органи, що видавали свідоцтва на право власності на нерухоме майно втратили повноваження щодо видачі дублікатів правовстановлюючих документів, що мають силу оригіналу.

Таким чином, вона, як спадкоємець, не може отримати повторні свідоцтва або дублікати правовстановлюючих документів, що мають силу оригіналу, з метою надання його нотаріусу для вчинення нотаріальної дії, так, як відсутній правовий механізм для його отримання.

Просила:

Встановити, що вона -ОСОБА_1 постійно проживала зі своїм батьком ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, який помер 07 листопада 2011 року.

Визнати за нею-Остріковою ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний № в реєстрі фізичних осіб платників податків НОМЕР_1 право власності на житловий будинок № 24 по вулиці Винниченка в місті Яготин Київської області з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який належав на праві власності її батьку ОСОБА_3, померлому 07 листопада 2011 року..

В судове засідання сторони не з»явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. В заявах до суду позивачка підтримала свої позовні вимоги, відповідач позов визнав, та просили розглянути справу у їх відсутності.

Перевіривши матеріали справи суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, та не порушує права, інтереси та свободи інших осіб, а тому даний позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.. ст.. 130, 174 ЦПК України, ст.. ст.. 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд-

ВИРІШИВ:

Встановити, що вона -ОСОБА_1 постійно проживала зі своїм батьком ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, який помер 07 листопада 2011 року.

Визнати за нею-Остріковою ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний № в реєстрі фізичних осіб платників податків НОМЕР_1 право власності на житловий будинок № 24 по вулиці Винниченка в місті Яготин Київської області з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який належав на праві власності її батьку ОСОБА_3, померлому 07 листопада 2011 року..

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області, протягом 10 днів, з дня його проголошення.

Суддя Карпович В.Д.