Номер провадження: 22-ц/785/4533/16
Головуючий у першій інстанції Вергопуло А. К.
Доповідач Сидоренко І. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого судді - Сидоренко І.П., суддів - Погорєлової С.О., Цюри Т.В., при секретарі - Колмакові В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 21 січня 2016р. по справі за позовом ОСОБА_3 до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, відділу державної виконавчої служби Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеської області, за участю третіх осіб - ПАТ «Акціонерний комерційній промислово-інвестиційний банк», Мале Приватне виробничо-комерційне підприємство фірма «Ріпекс», ОСОБА_2 про визнання права власності на майно, звільнення майна з-під арешту, повернення права володіння та користування майном, -

встановила:

18 серпня 2015р. ОСОБА_3 звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 06 серпня 2015р. державним виконавцем відділу ДВС Котовського МРУЮ в Одеській області було описано та накладено арешт на наступне майно: комплекс літера «А» - адміністративного корпусу, загальною площею 915,5кв.м.; літера «Б» - склад, загальною площею 1190,2 кв.м.; літера «В» - цех, загальною площею 5337,5кв.м.; літера «Г,Г1» - склад, 1979,7кв.м.; літера «Д» - пильова камера загальною площею 31,1кв.м.; літера «Е» - пильова камера загальною площею 313,6кв.м.; літера «М» - службова будівля загальною площею 18,5кв.м.; літера «Ж» - механічна майстерня загальною площею 237,6кв.м.; літера «Л» - пильова камера загальною площею 648,1кв.м.; літера «Н» - вбиральня загальною площею 10,3кв.м.; літера «О» - будівля заправочної загальною площею 10,3кв.м.; літера «П» - вагова загальною площею 104,3кв.м.; літера «Р,р,р1» - магазин загальною площею 78,5кв.м.; літера «Т» - гараж загальною площею 449,0кв.м.; літера «У,у1» - склад загальною площею 1110,8кв.м.; літера «И» - службова будівля загальною площею 15,1кв.м.; літера «Ф» службова будівля загальною площею 19,4кв.м.; літера «X» - будівля транформаторної загальною площею 9,3кв.м.; літера «Ц» - вольєр загальною площею 25,5кв.м.; літера «Ч» - будівля сторожки загальною площею 4,0кв.м.; №1-3 огорожа; І - вимощення; II, III басейн для збору води; літера «С» - механічна майстерня загальною площею 116,1кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Позивачка стверджувала, що вищевказане майно належить на праві власності Малому Приватному виробничо-комерційному підприємству фірма «Ріпекс», засновником якої є її чоловік ОСОБА_2, з яким вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 14 жовтня 2013р., та мають доньку Євгенію, 29 листопада 2013року народження.

Позивачка вважає спірне майно є спільною власністю подружжя, та просила суд визнати за нею право власності на майно зазначене в актах опису й арешту, звільнити майно з-під арешту та повернути право володіння та користування ним у повному обсязі.

Рішенням Котовського міськрайонного суду від 21 січня 2016р. у задоволені позову ОСОБА_3 про визнання права власності на майно, звільнення майна з-під арешту, повернення права володіння та користування майном відмовлено у повному обсязі (а.с.117-118).

В апеляційній скарзі третя особа ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення по суті позовних вимог ОСОБА_3, посилаючись на те, що суд в порушені вимог матеріального та процесуального права необґрунтовано відмовив ОСОБА_3 у задоволені позову, не прийняв до уваги усі обставини по справі (а.с.128-132).

Справу розглянуто у відсутності ОСОБА_3, представника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, представника відділу державної виконавчої служби Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеської області, представника Мале Приватне виробничо-комерційне підприємство фірма «Ріпекс», ОСОБА_2, які були належним чином сповіщені про слухання справи в апеляційній інстанції.

Колегія суддів, заслухав суддю-доповідача, представника ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», вивчивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Пунктом 3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 ЦПК України, розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Відмовивши ОСОБА_3 у задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою не було зазначено джерела придбання спірного майна, не зазначено періоду придбання спірного майна, не наведено суду жодних доказів на підтвердження того, що таке майно було придбане у період шлюбу і було в наявності на час припинення сімейних відносин, позивачкою не доведено наявності спірних правовідносин між нею та ОСОБА_2, вчинення нею дій щодо відчуження спільно нажитого майна та, як наслідок, необхідного поділу майна подружжя саме в судовому порядку, суд вважав позовні вимоги безпідставними і необґрунтованими.

Також судом першої інстанції було встановлено, що спірне майно не є спільною сумісною власністю подружжя позивачки ОСОБА_3 та ОСОБА_2, оскільки фірма «Ріпекс» заснована у 1992р., спірне майно фірмою придбане у 1998р., а шлюб між позивачкою та ОСОБА_2 був укладений у 2013р.

Так, згідно Статуту МП виробничо-комерційного підприємства фірма «Ріпекс», затвердженого засновником 25 грудня 1992р., зареєстрованого Шевченківською районною державною адміністрацією м. Києва 25 грудня 1992р., фірма була заснована ОСОБА_2 у 1992р.

Спірне майно фірма «Ріпекс» придбала на підставі договору купівлі-продажу цілісного майнового комплексу, посвідченого державним нотаріусом п'ятої Одеської державної нотаріальної контори Сєвєровою Н.В. 17 грудня 1998р. за реєстровим № 1-541.

Ще 04 грудня 2007р. між акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та малим приватним виробничо-комерційним підприємством фірма «Ріпекс» було укладено договір іпотеки з застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, вказаний договір забезпечує вимоги іпотекодержателя, що випливають із кредитного договору про відкриття кредитної лінії №177 від 04 грудня 2007р. Предметом договору є: комплекс літ. «А» - адміністративного корпусу, загальною площею 915.5 кв.м.; літ.«Б» - склад, загальною площею 1190, 2 кв.м.; літ. «В» - цех, загальною площею 5337,5 кв.м.; літ. «Г,Г1» - склад, 1979,7 кв.м.; літ. «Д» - пильова камера загальною площею 31,1 кв.м.; літ. «Е» - пильова камера загальною площею 313,6 кв.м.; літ. «М» - службова будівля загальною площею 18,5 кв.м.; літ. «Ж» - механічна майстерня загальною площею 237,6 кв.м.; літ. «Л» - пильова камера загальною площею 648,1 кв.м.; літ. «Н» - вбиральня загальною площею 10,3 кв.м.; літ. «О» - будівля заправочної загальною площею 10,3 кв.м.; літ. «П» - вагова загальною площею 104,3 кв.м.; літ. «Р,р,р1» - магазин загальною площею 78,5 кв.м.; літ. «Т» -гараж загальною площею 449,0 кв.м.; літ. «У,у1» - склад загальною площею 1110,8 кв.м.; літ. «И» - службова будівля загальною площею 15,1 кв.м.; літ. «Ф» службова будівля загальною площею 19,4 кв.м.; літ. «X» - будівля транформаторної загальною площею 9,3 кв.м.; літ. «Ц» - вольєр загальною площею 25,5 кв.м.; літ. «Ч» - будівля сторожки загальною площею 4,0 кв.м.; №1-3 огорожа; І - вимощення; II, III басейн для збору води; літ. «С» - механічна майстерня загальною площею 116,1 кв.м.

В межах виконавчого провадження ВП № 43807360 з примусового виконання наказу № 64/167-8/460-2012, виданого 13 січня 2014р. господарським судом м. Києва про стягнення з МПВКП фірма «Ріпекс» на користь ПАТ «Промінвестбанк» заборгованості в розмірі 5554006грн.21коп., при виконанні постанови відділу примусового виконання рішень правління ДВС Головного управління юстиції у м. Києві про перевірку майнового стану боржника, 06 серпня 2015р. державним виконавцем відділу ДВС Котовського МРУЮ в Одеській області було описано та накладено арешт на вищевказане майно.

Статтею 12 Закону України «Про господарські товариства» встановлено, що власником майна, переданого йому засновниками і учасниками є саме товариство. Вклад до статутного фонду господарського товариства не є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Виходячи з змісту ч. ч. 2, 3 ст. 61 СК України, якщо вклад до статутного фонду господарського товариства зроблено за рахунок спільного майна подружжя, в інтересах сім'ї, той із подружжя, хто не є учасником товариства, має право на поділ одержаних доходів.

Судова колегія погоджується з висновком суду, що позивачка не має відношення до вищевказаного майна, та вважає, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст.10 ЦПК України сторони є рівними учасниками судового розгляду та на підставі ст.60 ЦПК України повинні довести належними доказами обставини, як в обґрунтування заявлених позовних вимог, також щодо заперечень за позовом.

Частиною 3 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Тому судова колегія не приймає до уваги доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, необґрунтовано відмовив у задоволені позову, оскільки позивач не надала суду допустимі та відповідні доки на підтвердження свого позову. Судова колегія вважає, що вказаний позов був спрямований на не виконання ОСОБА_2 своїх зобов'язань за кредитним договором.

Слід зазначити, що позивач ОСОБА_3 не оскаржила рішення суду від 21 січня 2016р., яким їй було відмовлено у задоволені позову.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів, розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують, та задоволенню не підлягають, підстав для ухвалення нового рішення не має.

Судова колегія, розглянувши справу прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв'язку з чим апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 21 січня 2016р. - залишити буз змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: І.П.Сидоренко

Судді: С.О. Погорєлова

Т.В. Цюра