ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2016 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі :

головуючого судді: Осаулової Н.А .,

за участю секретаря: Криворучко А.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Фастові Київської області цивільну справу за позовом Служби у справах дітей та сім»ї Фастівської районної державної адміністрації в інтересах: ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Фастівська місцева прокуратура Київської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відібрання малолітніх дітей, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2016 року Служба у справах дітей та сім»ї Фастівської районної державної адміністрації (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про відібрання малолітніх дітей: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, 11.01.2016 року без позбавлення батьківських прав та про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/3 частини заробітної плати, але не менше 30% від прожиткового мінімуму щомісячно.

Свій позов мотивує тим, що Службою у справах дітей та сім»ї Фастівської РДА було вивчено питання утримання та виховання позивачкою своїх малолітніх дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_2. В ході перевірки було встановлено, що мати дітей передбачених законом обов'язків щодо виховання та розвитку дітей не виконує. На території Скригалівської сільської ради не зареєстрована, характеризується негативно, веде аморальний спосіб життя, на зауваження соціальних служб, сільського голови, медичного працівника не реагує, а також відповідач схильна до вживання спиртних напоїв. 18.08.2016 року на підставі рішення виконавчого комітету Скригалівської сільської ради малолітні діти - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 буди відібрані від матері та влаштовані до відділення Фастівської ЦРЛ для подальшого обстеження. За час перебування дітей у дитячому відділенні лікарні дітей періодично відвідувала бабуся, мати дітей, не цікавиться здоров'ям та їх життям, матеріальної допомоги дітям не надавала, про стан їх здоров'я не цікавилася. Після обстеження та лікування діти тимчасово були влаштовані в сім»ю ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які забезпечують їх належним доглядом, турбуються про їх розвиток та здоров'я. Тому, служба у справах дітей та сім»ї Фастівської РДА змушена звернутися до суду з даним позовом та просити суд відібрати малолітніх дітей: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у матері ОСОБА_3.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала з викладених у ньому підстав, просила суд його задовольнити.

Прокурор Папу В.В. в судовому засіданні проти позову заперечував, зазначив, що позов є необґрунтованим та безпідставним, між тим поданий з порушенням строків подачі звернення до суду.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечувала.

Треті особи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні позов підтримали, просили суд його задовольнити.

Суд, вислухавши осіб, які беруть участь в справі, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2 - 5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.

Згідно з п.п.2-5 ч.1 ст.164 СК України, суд може постановити таке рішення у випадку, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; батьки ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Як вбачається зі свідоцтв про народження, відповідач по справі ОСОБА_3 є матір'ю малолітньої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітньої ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.6,7).

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 5 від 29.07.2016 року, відомості про батька малолітньої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, тобто зі слів матері. (а.с.8).

Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 7 від 30.09.2016 року батьком малолітньої ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, є громадянин ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Так, 17.08.2016 року, було проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1. За даною адресою постійно проживають: ОСОБА_10 (бабуся), ОСОБА_11 (мати) та малолітні діти ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Як зазначено в Акті, житло розташоване на 1 поверсі одно поверхового будинку, складається з двох кімнат та веранди. Умови проживання не покращилися, в будинку безлад, розкидані речі, не має харчування (закінчується) для молодшої дитини. Умови для виховання та розвитку дитини не задовольняють подальше утримання і виховання дітей. (а.с.15).

Відповідно до Довідки № 311 від 07.09.2016 року, виданою Виконавчим комітетом Скригалівської сільської ради Фастівського району Київської області, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на території Скригалівської сільської ради не зареєстровані. ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_4 не зареєстрована за місцем реєстрації свого батька в скелі Волиця Фастівського району Київської області. 9а.с.11).

Згідно Акту обстеження житлово-побутових умов складеного Депутатом Скригалівської сільської ради ОСОБА_13 від 01.09.2016 року вбачається, що на момент перевірки в будинку АДРЕСА_1, де проживає відповідачка з дітьми, було виявлено, що в будинку безпорядок, підлога не мита, не побілено, валяються купи одягу, не митий посуд. На момент перевірки ОСОБА_3 дома не було, малолітні діти були з бабусею ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_8. (а.с.12).

Також, Скригалівським сільським головою ОСОБА_15 29.08.2016 року, було видано характеристику на відповідачку ОСОБА_3. Зі змісту якої вбачається, що остання характеризується з негативної сторони, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем, доглядом та вихованням дітей не займається, за місцем проживання дітей мати не проживає. На неодноразові попередження та зауваження соціальної служби, сільського голови, медичного працівника не реагує. (а.с.14).

На підставі Рішення виконавчого комітету Скригалівської сільської ради Фастівського району Київської області № 35 від 18.08.2016 року було вирішено: відібрати малолітніх дітей - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 із сім»ї в якій склалися складні умови, що загрожують їх здоров»ю і життю: влаштувати дітей до відділення Фастівської ЦРЛ для подальшого медичного обстеження: клопотати перед Фастівським міськрайонним судом про відібрання малолітніх дітей без позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_3; повідомити ССДС Фастівської РД, Фастівську місцеву прокуратуру про відібрання неповнолітніх дітей у матері та покласти контроль за виконанням даного рішення на опікунську раду виконкому. (а.с.20).

Наказами Служби у справах дітей та сім»ї Фастівської районної державної адміністрації Київської області від 05.09.2016 року, за № 45 та № 46 малолітні ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_9 влаштовані на тимчасове проживання та виховання до ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_10 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_11, які проживають за адресою: АДРЕСА_2.(а.с.25-26).

Відповідно до Висновку про доцільність відібрання малолітніх дітей: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 у матері ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, без позбавлення батьківських прав № 06-21/2968 від 08.09.2016 року, служба у справах дітей та сім»ї Фастівської РДА вважає за необхідне відібрати малолітніх дітей у матері без позбавлення батьківських прав.(а.с.30).

Відповідно до ч. 2 ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

У відповідності із ч. ч. 1, 4 ст. 155 Сімейного Кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

У преамбулі до Конвенції ООН про права дитини зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію.

Положення Закону України "Про охорону дитинства" передбачають, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків (ст.11), що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини... Держава надає батькам допомогу у виконанні ними своїх обов'язків щодо виховання дітей..., захищає права сім'ї (ст.12); діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ст.14).

Основоположну складову сімейного життя становить право батьків і дітей бути поряд один з одним і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, однак, при цьому слід враховувати, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин.

Згідно Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (принцип 6), проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

В судовому засіданні не доведено представником позивача і не встановлено судом наявність в діях відповідача підстав для відібрання дітей, визначених п.п.2-5 ч.1 ст.164 та ст.170 СК України.

Так, в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснила, що є сільським головою Скригалівської сільської ради, сім»ю відповідачки добре знає. Зазначила, що ОСОБА_3, народилася ІНФОРМАЦІЯ_7, закінчила три класи, проживає в АДРЕСА_3 разом із співмешканцем (батьком малолітньої ОСОБА_2) ОСОБА_9.

Між тим, свідчення ОСОБА_15 в судовому засіданні були спростованні, оскільки з наданої характеристики відповідачка проживає разом з дітьми в АДРЕСА_1. Також пояснила, що особисто не бачила ОСОБА_3 в стані алкогольного сп'яніння. Зазначила, що бачила лише, як брати відповідачки з невідомими чоловіками розпивали пиво за адресою, якою проживає ОСОБА_3. Всі характеристики написані були нею не з фактичних даних, а зі слів інших осіб.

Крім того, свідок ОСОБА_17, пояснив, що в серпні 2016 року разом з начальником Служби у справах дітей та сім»ї Фастівської РДА виїздив за адресою в АДРЕСА_1, де було відібрано дітей у матері та госпіталізовано до Фастівської ЦРЛ. В момент відібрання дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_1, ОСОБА_3 не було вдома, діти знаходилися з бабусею. Зазначив, що будинок потребує ремонту, в будинку було не прибрано, пляшок зі спиртними напоями, чи з під них, в помешканні не було. З сім»єю відповідачки раніше ніколи не зустрічався. ОСОБА_3 на обліку в органах поліції не перебуває, до адміністративної відповідальності за неналежне виховання дітей не притягувалась.

Крім того, як вбачається з наданих до суду Фастівською центральною районною лікарнею документів від 01.11.2016 року, 30.08.2016 року до приймального відділення Фастівської ЦРЛ о 13.00 в супроводі працівників соціальної служби, за рішенням виконавчого комітету від 18.08.2016 р. №35 було доставлено двох дітей: ОСОБА_1, 3,5 роки та ОСОБА_2 8 місяців, на час огляду стан дітей був задовільний. (а.с. 62-75).

Крім того, з наданого Акту обстеження житлових умов проживання від 18.09.2015 року вбачається, що на момент перевірки в будинку АДРЕСА_1, де проживає відповідачка з дітьми, умови проживання задовільні, для виховання та розвитку дитини створені такі умови: є окреме спальне місце, місце для проведення ігор. Було рекомендовано оформити допомогу (а.с.18).

Відповідно до ч.2 ст.170 СК України, у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров'я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов'язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав.

Як зазначено в п.50 справи Європейського суду з прав людини " Савіни проти України" N 39948/06 від 18 грудня 2008 року - сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз'єднання сім'ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням.

Відповідно до приписів ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами, відповідно до ст. 57 ЦПК України, є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Обставини справи, згідно до положень ч. 2 ст. 59 ЦПК України, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до приписів ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Проаналізувавши всі наявні в справі докази, надавши їм належну оцінку, суд приходить до висновку, що представником позивача не доведено, що ОСОБА_3 безвідповідально ставиться до виховання своїх малолітніх дітей, ухиляється від виконання своїх батьківських (материнських) обов'язків, обставини, які склалися в сім»ї, несуть загрозу життю та здоров'ю малолітніх дітей, таких виняткових обставин у відповідності до ст.ст. 170, 164 СК України судом з огляду на досліджені докази не встановлено.

За встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

На підставі ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 12-14 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст.164,170 СК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 209, 214-215, 218 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Служби у справах дітей та сім'ї Фастівської районної державної адміністрації в інтересах: ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Фастівська місцева прокуратура Київської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відібрання малолітніх дітей - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ