Справа № 2-39/11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2016 року Кролевецький районний суд Сумської області в складі

головуючого судді Моргуна О.В.,

з участю секретаря судового засідання Сірої С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, застосованих ухвалою Кролевецького районного суду Сумської області від 13 січня 2011 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, шляхом зняття арешту з автомобіля ВАЗ 21099, 2006 року випуску, ВМ 2734АС.

Свої вимоги він обґрунтовує тим, що на підставі зазначеної ухвали 20 січня 2011 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Кролевецького районного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Під час розгляду вищезазначеної справи накладено арешт на автомобіль ВАЗ 21099, 2006 року випуску, ВМ 2734АС. При винесенні даної ухвали, суд виходив з посилання, що даний автомобіль належить відповідачу. Однак, 27 травня 2007 року між ним та ОСОБА_2 був складений договір доручення №961, яким саме йому передано у власність вищезазначений автомобіль. Вказані обставини також підтверджуються Тимчасовим реєстраційним талоном №ДАО 555788, виданим Сумським ОРЕВ 24.01.2009 року.

Дізнавшись, що на його автомобіль накладено арешт, він звернувся до заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби начальника Управління державної виконавчої служби Сумської області на особистий прийом з питання зняття арешту з майна і отримав відповідь від 31.10.2016 року, в якій йому було повідомлено, що у органів державної виконавчої служби відсутні правові підстави для звільнення майна з-під арешту у звязку з тим, що ухвала судом не скасована. Також зазначено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, зважаючи на те, що рішення по справі виконано, він може звернутися до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову.

Заявник і особи, які брали участь у справі в судове засідання не зявились, повідомлені вчасно та належним чином.

Заявник надав суду заяву з клопотанням про розгляд заяви про скасування заходів забезпечення позову без його участі, свої вимоги підтримує.

ОСОБА_2 надав суду заяву про розгляд заяви ОСОБА_1 у його відсутності, в якій також зазначив, що проти задоволення заяви не заперечує.

Відповідно до ч.5 ст.154 ЦПК України питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Дослідивши докази та перевіривши надані матеріали по справі, суд вважає заяву про скасування забезпечення позову такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ухвали Кролевецького районного суду Сумської області від 13 січня 2011 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором заяву про забезпечення позову задоволено частково і накладено арешт на належне ОСОБА_2 рухоме і нерухоме майно за місцем його проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1.

На виконання вказаної ухвали суду державним виконавцем накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_2, що підтверджується постановою державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 20.01.2011 року (а.с.26) і постановою державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 19.03.2011 року (а.с.50) за вказаною ухвалою суду.

Таким чином відповідно до вищезазначеної ухвали суду від 13.01.2011 року вжито заходи забезпечення позову відносно відповідача ОСОБА_2

Заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (ч.3 ст.154 ЦПК України). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (ч.4 ст.154 ЦПК України).

Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (ст.59 Закону про виконавче провадження).

Таким чином, оскільки заявник ОСОБА_1 не є стороною, третьою особою у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, тому він не може звертатися до суду з заявою про скасування заходів забезпечення цього позову.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.154, 210 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

в задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову відмовити

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Кролевецький районний суд шляхом подання апеляційної скарги в 5 денний строк з дня отримання копії ухвали.

СуддяОСОБА_3