Справа № 2-2096-2010
Провадження №2-р/219/4/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2016 року м.Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Погрібної Н.М.,

при секретарі Мирошниченко О.Л.,

за участю представника ОСОБА_1,

представника ПАТ «Державний ощадний банк України» - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 позивач ОСОБА_3 про роз»яснення рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12.02.2010 року,

В С Т А Н О В И В :

Представник ОСОБА_3 ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про розяснення рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12.02.2010 року, в якому вказував, що в провадженні Артеміського міськрайонного суду Донецької області знаходиться справа за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Державний ощадний банк України» (далі банк) про визнання припиненим іпотечного договору за №75 від 15.06.2007 року, укладеного між ОСОБА_4 та банком.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12.02.2010 року позов банку до ОСОБА_4 про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості, було задоволено та стягнуто з ОСОБА_4 заборгованість в сумі 120870,83 грн., а також судові витрати.

15.07.2015 року ОСОБА_4 помер. 03.12.2015 року ОСОБА_3 подала заяву про прийняття спадщини, залишеної після смерті її батька ОСОБА_4 та 19.01.2016 року ОСОБА_3 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, що залишилося після смерті батька. В нотаріальній конторі вона дізналася, що на квартиру 61 в будинку 6: по вул..Чайковського в м.Артемівську було накладено арешт держвиконавцем на підставі рішення суду від 12.02.2010 року.

У звязку з тим, що в ході розгляду справи ОСОБА_3 до банку, останній повідомив, що проценти з дня прийняття рішення і до теперішнього часу нараховуються, тому подав зустрічний позов про стягнення заборгованості.

В судовому засіданні представник заявника пояснював, що на його думку рішенням суду від 12.02.2010 року кредитний договір було розірвано, оскільки в резолютивній частині рішення вказано : «Позовні вимоги ВАТ «Державного ощадного банку України до ОСОБА_4 «про стягнення заборгованості та розірвання кредитного договору задовольнити». Просив роз»яснити в цій частині рішення суду.

Представник банку в судовому засіданні пояснювала, що при подачі позовної заяви вимоги про розірвання договору не ставилися та не були предметом розгляду. На той час банк вимагав лише стягнення заборгованості, що і вказано в рішенні суду. При цьому формулювання «про стягнення заборгованості та розірвання кредитного договору» в позові вказано в назві останнього та у вимозі про прийняття позовної заяви з таким формулюванням вимог, але вимоги про розірвання договору не заявлялися.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно позовної заяви ВАТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії Артемівського відділення №21 до ОСОБА_4 про розірвання кредитного договору та стягненні всієї суми заборгованості по кредитному договору, банк просив:

1.Прийняти до розгляду позовну заяву « про розірвання кредитного договору та стягненні всієї суми заборгованості по кредитному договору».

2.Стягнути з відповідача ОСОБА_4 на користь банку заборгованість в сумі 118967,25 грн.

3.В цілях забезпечення позову накласти арешт на майно (квартиру) відповідача №61 в будинку №6 по вул..Чайковського в м.Артемівську Донецької області

4.Стягнути з відповідача держмито та інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Згідно ст. 221 ЦПК України , якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій розяснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Таким чином в судовому засіданні було встановлено, що банком не заявлялися вимоги про розірвання кредитного договору та останні не були предметом розгляду справи, а тому вказівка в рішенні суду щодо задоволення позову в частині розірвання кредитного договору є опискою, яка підлягає виправленню в порядку ст.219 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст..ст.. 37,208-209,221 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Роз»яснити рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12.02.2010 року, щодо вказівки у резолютивній частині рішення «Позовні вимоги ВАТ «Державний ощадний банк України до ОСОБА_4 «про стягнення заборгованості та розірвання кредитного договору задовольнити», в частині «розірвання кредитного договору» не були предметом розгляду справи, оскільки такі вимоги банком не заявлялися.

Ця ухвала набирає законної сили, якщо її не буде оскаржено у строк, передбачений для оскарження останньої.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.М.Погрібна