Справа № 136/1189/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"21" жовтня 2016 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Кривенка Д. Т.

за участю секретаря Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Брицької сільської ради Липовецького району Вінницької області, ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідачів, посилаючись на те, що 23 жовтня 2014 року померла її бабця ОСОБА_3. Після її смерті відкрилась спадщина. За життя, 03.08.2007 року та 11 травня 2010 року, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила особисті розпорядження, відповідно до яких розпорядилась належним їй майном. Так, усе майно окрім земельної ділянки, яка належала їй згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН №178959, заповіла ОСОБА_2, а згадану земельну ділянку заповіла їй, ОСОБА_1 Вказані заповіти не суперечать один одному та за життя спадкодавця не змінювались та не скасовувались. Позивач протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця спадщину прийняла, подавши відповідну заяву нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Інший спадкоємець ОСОБА_2 також використала своє право на спадкування шляхом подачі заяви. Однак нотаріус відмовив позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, так як у заповіті вказано правовстановлюючий документ на майно, а не майно, що унеможливлює спадкування через нотаріальну контору.

В судове засідання позивач не зявилась. Надала суду заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити та розглянути справу без її участі.

Відповідачі представник Брицької сільської ради Липовецького району та ОСОБА_2 в судове засідання не зявились, проте надали суду заяви, в яких просили розгляд справи провести без їх участі, позов визнала, проти його задоволення не заперечують.

Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Ураховуючи вказані норми, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому здійснює його в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів, в загальному порядку, при цьому не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно зясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, суд дійшов висновку про таке.

23 жовтня 2014 року в селі Брицьке померла ОСОБА_3, на що вказує свідоцтво про смерть серії 1-АМ № 300356 (а.с.4). Після її смерті відкрилась спадщина.

Із матеріалів Спадкової справи судом було встановлено, що спадщина відкрилась за заповітами.

Так, 03.08.2007 року ОСОБА_3 розпорядилась усім належним їй майном, яке заповіла ОСОБА_2 Вказаний заповіт був посвідчений 03.08.2007 року секретарем Брицької сільської ради та зареєстрований в реєстрі за №79.

11.05.2010 року ОСОБА_3 склала заповіт, який був посвідчений секретарем Брицької сільської ради Липовецького району Вінницької області та зареєстрований в реєстрі за № 62, згідно з яким спадкодавець заповідав належний їй державний акт на право власності на земельну ділянку - ОСОБА_1 (а.с.5).

Як убачається із матеріалів Спадкової справи ОСОБА_2 та ОСОБА_1 скористались своїми правами на спадкування за заповітами, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини заяви відповідного змісту в межах шестимісячного строку. Інші спадкоємці, які б мали право на обовязкову частку у спадщині за наявності заповітів, за матеріалами спадкової справи відсутні, отож сторони цього спору обоє є спадкоємцями майна ОСОБА_3

10.12.2015 року постановою державного нотаріуса Липовецької державної нотаріальної контори (а.с. 9), нотаріус відмовив позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку. Вказана постанова мотивована тим, що в заповіті зазначено, що спадкодавець заповідає документ, що посвідчує право власності на майно, а не майно, яке йому належить на праві власності.

У п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30.05.2008, № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", судам надано наступні розяснення.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину в нотаріальному порядку, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

За приписами ст.1236 ЦК України, заповідач має право розпоряджатись належним йому майном.

Належність спадкової маси ОСОБА_3 у виді земельної ділянки площею 5,1433 га, у межах згідно з планом, розташована на території Брицької сільської ради Липовецького району Вінницької області, вартістю 163 148,95 грн., цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ВН № 178959, виданого 19.08.2004 року, на підставі розпорядження №71 Липовецької районної державної адміністрації від 31.03.2004 року, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею за № 814 (а.с.7); Витягом з технічної документації від 26.10.2015 року; Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку сформованого 26.10.2015 року.

Згідно з нормами ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За правилами ст.1254 ЦК України, заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт. Заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.

Аналізуючи зібрані у справі докази судом встановлено, що складений пізніше у часі заповіт від 11.05.2010 року лише частково вніс зміни у попередній заповіт від 03.08.2007 року щодо земельної ділянки, яка належала спадкодавцеві згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН № 178959, в решті він залишився чинним. Таку обставину сторонами визнано, отож доказуванню вона не підлягає в силу ст.61 ЦПК України.

Ураховуючи те, що позивач у визначеному порядку та строки прийняла спадщину, з моменту відкриття спадщина належить спадкоємцеві, отож суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту судом у спосіб що нею обраний, відтак вимоги підлягають до задоволення.

Крім цього, відповідачі позов визнали.

На підставі ст.174 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи, що визнання відповідачами позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачами позову та ухвалює рішення про задоволення позову.

На підставі ст.ст. 1218, 1223, 1234, 1268,1269, 1270 ЦК України, керуючись ст.ст. 174, 209-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за заповітом посвідченим 11.05.2010 року секретарем Брицької сільської ради Липовецького району Вінницької області та зареєстрований в реєстрі за № 62, на земельну ділянку, площею 5,1433 га, цільове призначення (використання ) земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у межах згідно з планом, розташованої на території Брицької сільської ради Липовецького району Вінницької області, вартістю 163 148,95 грн., згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН №178959, виданого 19.08.2004 року, на підставі розпорядження №71 Липовецької районної державної адміністрації від 31.03.2004 року, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею за № 814, після смерті ОСОБА_3, яка померла 23 жовтня 2014 року в с. Брицьке Липовецького району Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_4