У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Гримич М.К., Висоцької В.С., Фаловської І.М.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про витребування майна від добросовісного набувача, за касаційними скаргами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в особі представника ОСОБА_7 на рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 12 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 21 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що з 24 листопада 1990 року до 03 грудня 2009 року перебув в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5, під час якого ними було придбано майно, зокрема, Ѕ частини розважального закладу по АДРЕСА_1. У березні 2010 року він звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя, проте під час розгляду справи у суді касаційної інстанції ОСОБА_5 подарувала зазначене вище майно своїй матері ОСОБА_6 Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 01 жовтня 2013 року поділено майно подружжя та відмовлено позивачу в припиненні права власності на Ѕ частини розважального закладу, оскільки законодавством не передбачено такий спосіб захисту права власника майна як припинення права власності на майно.

Посилаючись на наведене, просив витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_6 ј частини вказаного розважального закладу та визнати за ним право власності на вказане майно.

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 12 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 21 квітня 2016 року, позов задоволено.

Витребувано у ОСОБА_6 ј частини розважального закладу по АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_4

Визнано право власності на зазначене вище майно за ОСОБА_4

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасуватиоскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 в особі представника ОСОБА_7 просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційні скарги підлягають відхиленню з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, обґрунтовано виходив із того, що ОСОБА_5 набула право власності на спірне майно на підставі рішення суду, яке було в подальшому скасовано, тобто майно вибуло з володіння другого з подружжя ОСОБА_4 поза його волею, а добросовісний набувач ОСОБА_6 набула таке майно безоплатно в ОСОБА_5, тоді як остання не мала права його відчужувати.

Відтак суди дійшли висновку про те, що ј частини розважального закладу АДРЕСА_1 підлягає витребуванню з володіння ОСОБА_6 та за позивачем підлягає визнанню право власності на неї.

Доводи касаційних скарг не дають підстав для висновку про порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в особі представника ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 12 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 21 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М.К. Гримич

В.С.Висоцька

І.М.Фаловська