Справа №591/703/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/2037/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Кононенко О. Ю.,

суддів - Рибалки В. Г. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 соціального захисту населення Сумської міської ради

на рішення Зарічного районного суду м.Суми від 23 листопада 2016 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 соціального захисту населення Сумської міської ради до ОСОБА_4 про стягнення суми безпідставно отриманої допомоги малозабезпеченим сімям,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 23 листопада 2016 року ОСОБА_3 соціального захисту населення Сумської міської ради відмовлено у задоволенні позову за необґрунтованістю вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 соціального захисту населення Сумської міської ради, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

При цьому зазначає, що судом першої інстанції при ухваленні рішення не враховані вимоги ст. 55 Закону України «Про нотаріат» та пункту 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів та мопедів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року №1388, системний аналіз яких передбачає необхідність нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу транспортного засобу. Оскільки такі вимоги не були дотримані, тому момент набуття права власності при оформленні договору міни лише у письмовій формі, не настав.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_3 соціального захисту населення Сумської міської ради - ОСОБА_5, яка підтримала доводи апеляційної скарги, представників відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, які проти скарги заперечували, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 14 червня 2013 року ОСОБА_4 звернулася до позивача з заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям. На той час вона була матірю восьми дітей, а на даний час є матірю девяти дітей. При цьому подала декларацію про доходи та майновий стан осіб і в розділі 4 декларації про доходи вказала, що має у власності автомобіль марки ВАЗ 2102, 1976 року випуску, зазначивши, що ОСОБА_8 (чоловік), транспортних засобів у власності не має, інших транспортних засобів сім'я також не має.

05 грудня 2013 року ОСОБА_4 знову звернулася до позивача з заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям. Подала декларацію про доходи та майновий стан осіб і в розділі 4 декларації про доходи вказала, що має у власності автомобіль марки FORD Transit, номерний знак НОМЕР_1, 1992 року випуску, зазначивши, що діти та чоловік транспортних засобів у власності не мають, інших транспортних засобів сім'я також не має.

На підставі поданих нею документів, їй була призначена державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям на період з 01 червня 2013 року по 30 листопада 2013 року та з 01 грудня 2013 року по 31 травня 2014 року у загальному розмірі 91189 грн. 52 коп.

Проведеною управлінням перевіркою наданих відповідачем відомостей встановлено, що відповідач не повідомила управління та не вказала у декларації про доходи, що у власності її сім'ї є два автомобіля, які зареєстровані за нею.

Згідно з довідкою Управління Державної автомобільної інспекції від 06 серпня 2014 року, з 13 березня 2007 року за ОСОБА_4 був зареєстрований автомобіль ВАЗ 2102, номерний знак ВМ 0273АЕ, 22 липня 2014 року, вказаний автомобіль знятий з обліку. 14 травня 2013 року за ОСОБА_4, зареєстрований автомобіль FORD Transit, номерний знак НОМЕР_1.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 соціального захисту населення Сумської міської ради, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено, що ОСОБА_4 безпідставно була виплачена державна соціальна допомога у розмірі 91189 грн. 52 коп.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду узгоджується з матеріалами справи та вимогами закону.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 328, ч. ч. 1, 4 ст. 202, ч. ч. 1, 2 ст. 207 п. 3 ч. 1 ст. 208, ч.1 ст. 334 ЦК України щодо набуття права власності на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, яке вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, а також можливості вчинення між фізичними особами у належній письмовій формі правочинів на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян та виникнення права власності у набувача майна за договором з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 334 ЦК України, за загальним правилом право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Жоден закон України не пов'язує момент переходу права власності на автотранспортний засіб з державною реєстрацією цього засобу.

Положеннями п.1 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 щодо заборони експлуатації транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) у підрозділах Державтоінспекцїї, передбачено те, що зазначений Порядок встановлює виключно процедуру державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів та оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків.

Порядок не регулює правовідносини щодо порядку переходу права власності на рухоме майно - транспортні засоби.

Таким чином законодавство України не пов`язує перехід права власності на транспортний засіб з його державною реєстрацією.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» від 01 червня 2000 року № 1768-III, державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям є щомісячною допомогою, яка надається малозабезпеченим сім'ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім'ї, що є нижчим від прожиткового мінімуму для сім'ї.

Умови призначення і виплати малозабезпеченим сім'ям державної соціальної допомоги, передбаченої Законом, визначено Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів від 24 лютого 2003 року № 250.

Відповідно до п.10 п.28 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року № 250, припинення виплати призначеної допомоги та повернення чи стягнення надмірно виплачених коштів можливе виключно у разі, якщо сім'єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її майновий стан (у тому числі наявність у власності чи володінні більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму)), що вплинули на встановлення права на соціальну допомогу, внаслідок чого були надміру виплачені кошти.

Таким чином, оскільки відповідальність настає за приховування (навмисна дія) та навмисно подані недостовірні дані про майновий стан, то слід зазначити, що з боку ОСОБА_4 не вбачається приховування та навмисного подання недостовірних даних по декларуванню транспортних засобів щодо кількості транспортних засобів у власності її родини, що вплинуло на прийняття рішення про надання соціальної допомоги, внаслідок чого були надміру виплачені кошти.

Невірне, з урахуванням Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, оформлення автотранспортних засобів не може свідчити про наявність приховування та умислу з боку відповідача.

Як убачається з матеріалів справи, 22 липня 2014 року автомобіль ВАЗ 2102, номерний знак ВМ 0273АЕ, що був зареєстрований за ОСОБА_4 за вих.№10/69 від 13 січня 2015 року, знято з обліку.

Відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідачем навмисно приховано або подано недостовірні дані про її майновий стан, а саме наявність у власності чи володінні більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму), що є необхідною умовою для припинення призначеної соціальної допомоги.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_4 при оформленні договору не дотриманні вимоги чинного законодавства є безпідставними. Документи на перереєстрацію були оформленні без врахування положень Порядку (договори не засвідчені, укладені не у визначених установах), але це не свідчить про відсутність реального договору купівлі-продажу та реальної передачі майна, та за законом автоматично не тягне недійсність чи нікчемність угод.

За встановлених обставин справи та вимог закону, колегія суддів вважає, що ОСОБА_4 державна соціальна допомога була нарахована та виплачена на законних підставах, а тому поверненню не підлягає.

Таким чином, оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, відповідає нормам матеріального та процесуального права, тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 соціального захисту населення Сумської міської ради відхилити, а рішення Зарічного районного суду м.Суми від 23 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту її проголошення і з цього дня на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді