Справа №487/375/16-ц 19.07.2016 19.07.2016 19.07.2016
Справа №487/375/16-ц
Провадження № 22-ц/784/1706/16 Головуючий у першій інстанції Біцюк А.В.
Категорія 52 Доповідач апеляційного суду Мурлигіна О.Я.
У Х В А Л А

Іменем України

19 липня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Мурлигіної О.Я.,,

суддів: Козаченка В.І., Царюк Л.М.,

із секретарем судового засідання Гавор В.Б.,

за участю:

позивачки ОСОБА_3,

представника позивачки ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення

Заводського районного суду м. Миколаєва від 7 червня 2016 року

за позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И Л А:

У січня 2016 року ОСОБА_3 звернулася з позовом до ОСОБА_5 про позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивачка зазначала, що перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах та у них народився син ОСОБА_6. Після припинення вказаних відносин, вона з дитиною проживає окремо. Відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків по відношенню до дитини. Він не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не дбає про її духовний та фізичний розвиток, не спілкується з ОСОБА_6. Відповідач ухиляється від сплати аліментів, про що свідчить наявність заборгованості по аліментам у розмірі 27321 грн. 43 коп. за 2012 -2015 роки.

Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила задовольнити її позовні вимоги.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 7 червня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову. На думку заявника, висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам матеріального права.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги, просить залишити рішення суду без змін.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Як вбачається з пояснень сторін та вбачається із матеріалів справи, сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах протягом 2010-2011 років та у них народився син. Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, виходить, що батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_5.

Після народження дитини сторони припинили спільне проживання. Позивачка із сином проживає окремо.

Заочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 4 травня 2012 року з відповідача стягнуті аліменти на утримання сина в розмірі 600 грн. щомісячно. Станом на 1 грудня 2015 року у відповідача наявна заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 27321 грн. 43 коп. Згідно витягу з кримінального провадження №0006759 29 грудня 2015 року до Заводського ВП ГУ НП надійшла заява позивачки щодо злісного ухилення відповідача від сплати аліментів. Проте, на час розгляду справи відповідача не притягнуто до кримінальної відповідальності за скоєння згаданого злочину.

Відповідач безпосередньо не доглядає за дитиною. В судовому засіданні він пояснював, що спілкувався з дитиною до 2015 року та вважає, що відсутні підстави для позбавлення його батьківських прав. Між ним та позивачкою існують непорозуміння з приводу його спілкування із сином. Він намагався приймати участь у вихованні дитини. В 2015 році один раз забирав дитину з дитячого садка, а подарунки дитині та кошти передавав через свою матір. Також, він пояснив, що не сплачував аліменти у зв'язку з тим, що позивачка йому пояснювала, що від нього не потребує допомоги.

Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 27 квітня 2016 року позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав є доцільним. Підставою для такого висновку зазначено злісне ухилення відповідача від сплати аліментів на дитину, про що свідчить пояснення матері ОСОБА_7 , та данні про порушення кримінальної справи (а.с. 29).

Суд, проаналізувавши надані сторонами докази, враховуючи положення п.2 ч.1 ст. 164 СК України, роз'яснення в п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_7. У зв'язку з чим, обґрунтовано відмовив в задоволенні позову.

Доводи в апеляційній скарзі суперечать обставинам справи та вимогам матеріального права.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати та батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на особу, яка неналежним чином виконує батьківські обов'язки, та лише за умов винної поведінки батька, свідомого нехтування ним своїх обов'язків.

Отже, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, хоча мають реальну можливість для цього.

Пленум Верховного Суду України в пунктах 15, 16 Постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто, прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені чинники, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Наявність заборгованості по аліментам на дитину у відповідача, та наявність кримінального провадження за заявою позивачки, не є безумовною підставою для позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав, оскільки не є безперечними доказами ухилення відповідача від виконання ним його батьківських обов'язків, з огляду на викладені вище обставини справи.

Так, відповідача не притягнуто до кримінальної відповідальності за вказані дії. Відсутні докази про те, що до нього вживалися заходи впливу за невиконання ним батьківських обов'язків та він продовжував після цього ухиляться від своїх батьківських обов'язків.

З огляду на обставини справи, вимоги Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року та практики Європейського суду з прав людини, висновки суду є обґрунтованими.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 7 червня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.Я. Мурлигіна

Судді : В.І. Козаченко

Л.М. Царюк