У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2016 р. м. Кремінна

Справа № 414/1456/16-ц

Провадження № 2/414/490/2016 Кремінський районний суд Луганської області

в складі головуючого судді Харченка Г.А.,

при секретарі Давіян С.Р.,

розглянувши справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Кремінської районної державної адміністрації Луганської області, третя особа Відділ Держгеокадастру у Кремінському районі Луганської області про усунення перешкод у користуванні власністю,

ВСТАНОВИВ:

В провадження суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Кремінської районної державної адміністрації Луганської області, третя особа Відділ Держгеокадастру у Кремінському районі Луганської області про усунення перешкод у користуванні власністю.

Сторони подали до суду клопотання про визнання та затвердження мирової угоди, за якою з метою врегулювання спору просять залишити у власності відповідача ОСОБА_2 земельну ділянку № 45, площею 1,57 га, передану для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Макіївської сільської ради Кремінського району Луганської області, а за позивачем ОСОБА_1 визнати право власності на земельну ділянку № 54, площею 1,75 га, передану для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Макіївської сільської ради Кремінського району Луганської області, та розподілити судові витрати шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 300 грн. Справу просили розглянути за їх відсутності.

Зазначена спільна заява та мирова угода, укладена сторонами, приєднані до справи.

Відповідно до статті 175 ЦПК України передбачено, що мирова угода є договором, який укладається для врегулювання спору шляхом взаємних поступок. Мирова угода укладається сторонами (позивачем і відповідачем) і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову. Мирова угода не може створювати прав та обов'язків у інших осіб, а також обмежувати ці права. Предметом мирової угоди є врегулювання спору, який розглядається в суді. Тому домовленість сторін не повинна виходити за межі предмету позову. В мировій угоді не допускається врегулювання питань, які не пов'язані з предметом спору.

Предметом спору є перешкоди у користуванні власністю у вигляді Державного акту, тобто спір є немайновим, однак, як вбачається з мирової угоди, сторони просять визнати право власності на належне одному з відповідачів майно в рахунок врегулювання спору, а іншому залишити наявне у нього майно, що є майновим спором, що не повязане із предметом спору і суперечить вимогам закону.

Відповідно до ст. 334 ч. 4 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Власність позивача на нерухоме майно земельну ділянку - в даному випадку, не зареєстроване в передбаченому порядку. Також суд звертає увагу, що така умова як залишення у приватній власності відповідача якогось майна не передбачена ст.ст. 15,16 ЦК України. До заяви про укладення мирової угоди не додано оцінки майна для визначення вартості майна, на яке сторони просять визнати право власності.

Суд зобов'язаний перевірити, чи не суперечить мирова угода закону, а також, чи не порушує вони прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, враховуючи, що мирова угода укладена сторонами, суперечить закону, то в клопотанні сторін про визнання мирової угоди слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 175, 334, 210 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у визнанні мирової угоди.

Ухвала оскарженню не підлягає .

Суддя Г.А. Харченко