У Х В А Л А

Іменем України

27 грудня 2016 року суддя Деснянського районного суду міста Києва Таран Н.Г., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, про зняття арешту з рухомого майна,

в с т а н о в и в:

30.11.2016 року до Деснянського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, про зняття арешту з рухомого майна.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 01.12.2016 року дана позовна заява залишена без руху та позивачам запропоновано протягом двох днів з дня отримання копії ухвали усунути вказані в ній недоліки.

Позовна заява залишена без руху у зв'язку з тим, що вона не відповідала вимогам ст. 119 ЦПК України, зокрема: в порушення зазначеної норми позивачі долучили до матеріалів позовної заяви копію квитанції про сплату судового збору в розмірі 551,21 грн., однак копія даної квитанції, не є підтвердженням сплати судового збору, у зв'язку з чим позивачам необхідно за вимогу не майнового характеру з урахуванням вимог Закону України «Про судовий збір» надати до суду оригінал квитанції про сплату судового збору.

Крім того, з урахуванням вимог установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру кожному позивачу необхідно було сплатити судовий збір окремим платіжним документом у розмірі по 551,20 грн.

Також позивачами в позові не було зазначено обставин по справі та докази на їх підтвердження, а саме: щодо існування спору між сторонами, докази того, що ВДВС було відмовлено у знятті арешту у зв`язку з перебуванням на розгляді виконавчого провадження.

Окрім цього позивачі звертаючись до суду з позовом у порядку цивільного судочинства позовні вимоги про визнання за ними права власності на спірне майно не заявляють, при цьому не надають доказів того, що виконавче провадження в межах якого накладався арешт закінчено, тобто, встановити чи фактично позивачі звертаються з позовною заявою до суду або оскаржують дії державного виконавця під час виконання судового рішення, що в залежності від суб'єкта звернення відноситься до компетенції адміністративних судів або розглядається в порядку, передбаченому ст. 383 ЦПК України - не можливо.

Копію ухвали судді Деснянського районного суду м. Києва від 01.12.2016 року отримано позивачем ОСОБА_1 14.12.2016 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Однак, станом на 27.12.2016 року зазначені в ухвалі недоліки у встановлений судом строк позивачами усунуто не було, а саме не надійшло матеріалів, які б свідчили про усунення недоліків.

За правилами ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені статтями 119, 120 цього Кодексу, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відтак, зазначену вище позовну заяву необхідно вважати неподаною і повернути позивачам, оскільки останніми не усунуто недоліки позовної заяви на які вказано в ухвалі судді про залишення її без руху.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 121, ст. 210 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, про зняття арешту з рухомого майна - вважати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду міста Києва через Деснянський районний суд міста Києва протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Н.Г. Таран