Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 27 Доповідач Талько О. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої судді Талько О.Б.,

суддів: Товянської О,В., ОСОБА_1,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 1 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що14 липня 2010 року між ним та ОСОБА_3 укладено договір позики, відповідно до якого він передав останній у позику 30000 дол. США. Оскільки відповідачка належним чином не виконувала умови договору, він змушений був звернутись за захистом свого права до суду. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 18 квітня 2012 року зобовязано ОСОБА_3 повернути йому 23000 дол. США боргу за вказаним договором позики, а в разі відсутності цього майна стягнути з неї заборгованість в сумі 183818 грн.

Вказує, що дане рішення перебуває на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби Богунського району м. Житомира та було частково виконане ОСОБА_3, яка протягом періоду з лютого 2012 року по грудень 2015 року сплатила йому 5819,81 дол. США, з урахуванням курсу НБУ на дату платежу.

Однак внаслідок курсової різниці, повязаної із значним збільшенням курсу долара США по відношенню до національної валюти України, йому завдані збитки у розмірі 459054 грн. 68 коп., які мають бути відшкодовані відповідачкою.

З огляду на вищезазначене, ОСОБА_2, уточнивши позовні вимоги, просив стягнути з ОСОБА_3 459054 грн. 68 коп.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 1 листопада 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги.

Зокрема, зазначає, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 18 квітня 2012 року не змінений обовязок відповідачки повернути долари США на обовязок розрахуватись гривнями. На даний час борг за договором позики становить 17180,19 дол. США. Отже, для того, щоб відновити своє порушене право він змушений витратити 459054 грн. 68 коп. для придбання вказаної суми доларів.

Таким чином, висновок суду про недоведеність факту спричинення збитків є помилковим та не відповідає обставинам справи.

В судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу, зазначивши, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання рішення суду та повернення всієї суми боргу. При цьому, вона посилається на ту обставину, що суд визначив її борг у гривнях, та, сплативши більшу частину заборгованості у національні валюті, а також за умови передачі державному виконавцю для реалізації належного їй транспортного засобу, вважає, що таким чином повністю виконала зобовязання за договором позики. Однак, борг ОСОБА_2 й досі не повернуто, оскільки коштів, сплачених ОСОБА_3 у гривнях, не достатньо для погашення заборгованості, а переданий на реалізацію в межах виконавчого провадження транспортний засіб не містить технічно важливих деталей не може використовуватись за призначенням.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 18 квітня 2012 року зобовязано ОСОБА_3 повернути ОСОБА_2 23000 дол. США основного боргу за договором позики від 14 липня 2010 року та 172 дол. США три проценти річних за несвоєчасне виконання зобовязання. В разі відсутності зазначеного майна стягнути із ОСОБА_3 на користь позивача заборгованість за договором позики від 14 липня 2010 року в сумі 183818 грн., з яких:182453 грн. сума основного боргу, 1365 грн. три проценти річних за несвоєчасне виконання зобовязання.

На підставі вказаного рішення 18 травня 2012 року Богунським районним судом м. Житомира виданий виконавчий лист, який з 23 травня 2012 року перебуває на виконанні у Богунському відділі державної виконавчої служби м. Житомира.

Судом першої інстанції досліджувались матеріали виконавчого провадження №533/20, які містять дані про те, що ОСОБА_3 на даний час не виконала рішення суду в повному обсязі, а сплатила на рахунок позивача 98236 грн. 41 коп.

За загальним правилом, закріпленим у ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно з вимогами п.1 ч.2 вказаної норми збитками є: втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила чи мусить зробити для відновлення свого порушеного права ( реальні збитки).

Відповідно до положень ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки.

Оскільки відшкодування збитків є видом відповідальності, воно застосовується за наявності усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, збитків, причинного звязку між протиправною поведінкою та збитками, вини заподіювача шкоди.

Однак, в даному випадку спірні правовідносини виникли у звязку з невиконанням боржником рішення суду і до них не можуть застосовуватись норми, які передбачають цивільно-правову відповідальність за невиконання стороною грошового зобовязання.

Положення цивільного законодавства не містять заборони на вираження у договорі грошових зобовязань в іноземній валюті, а також визначення грошового еквівалента зобовязання в іноземній валюті.

Оскільки офіційний курс гривні до іноземних валют в різні періоди часу може змінюватись, сторони, укладаючи договір позики, брали на себе певні ризики. Отже, зміна курсу валют після ухвалення судом рішення про стягнення боргу у гривнях, не є підставою для відшкодування курсової різниці.

При цьому, суд першої інстанції вірно входив з того, що коригування встановленої судом в національній валюті суми боргу в залежності від курсу іноземних валют не узгоджується з вимогами законодавства.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду.

Рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 1 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча Судді: