Номер провадження: 22-ц/785/7549/16
Головуючий у першій інстанції Дорош В. В.
Доповідач Сидоренко І. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого судді - Сидоренко І.П., суддів - Погорєлової С.О., Цюри Т.В., при секретарі - Колмакові В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу органу опіки та піклування Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області на рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 23 серпня 2016р. по справі за позовом органу опіки та піклування Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, за участю третьої особи - органу опіки і піклування Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області, -

В С Т А Н О В И В:

21 квітня 2016р. представник органу опіки та піклування Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області звернувся до суду з позовом в інтересах малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування позову представник позивача вказав, що на адресу органу опіки та піклування Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області надійшло повідомлення від КУ «Ананьївська ЦРЛ» № 68 від 08 лютого 2016р., акт закладу охорони здоров'я та органу внутрішніх справ України про дитину покинуту в пологовому будинку, а саме ОСОБА_2, якого народила ІНФОРМАЦІЯ_1. відповідачка ОСОБА_3, та залишила в пологовому будинку.

Позивач зазначив, що ОСОБА_3 зареєстрована в с. Ананьїв, друга дільниця, Ананьївський район Одеської області, має двох неповнолітніх дітей: дочку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2., сина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 В останні дні перебування в пологовому відділенні КУ «Ананьївська ЦРЛ» ОСОБА_3 до дитини не виявляла материнських почуттів, не дбала про неї, не годувала. Батько дитини у свідоцтві про народження, записаний зі слів відповідачки на підставі ч.2 ст.135 СК України.

На виконання відповідних розпоряджень Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області, малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 було зареєстровано у відділі ДРАЦС Ананьївського РУЮ, взято на первинний облік дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування служби у справах дітей райдержадміністрації, а також 25 березня 2016р. влаштовано до КУ «Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини №3 «Сонечко», на повне державне забезпечення.

Відповідно до довідки-характеристики Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області, ОСОБА_3 зареєстрована на території сільської ради, однак не проживає, не працює, власного житла не має. Малолітній ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишився без батьківського піклування, в зв'язку з чим він потребує соціального захисту. Тому позивач вважав, що вищевказане є підставою для позбавлення відповідачки ОСОБА_3 батьківських прав та стягнення з неї аліментів на утримання дитини.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що від дитини не відмовлялась, не забрала сина з пологового будинку, так як в неї не було житла та належних умов для його утримання, та вона запевнила медичних працівників, що як тільки знайде відповідне житло, то забере дитину, після чого лікарі сказали, що не віддадуть їй сина в такому разі, та повідомлять відповідну службу про те, що вона відмовилась від дитини, хоча вона від неї не відмовлялась. В подальшому вона приходила до пологового будинку, щоб передати для свого сина дитяче харчування інші речі для нього, однак її не впустили. До народження дитини вона проживала в свого брата, однак після народження дитини її брат одружився, та вже не мав місця для неї та її дитини в своєму будинку. До матері вона не пішла, оскільки в тої відсутні належні умови в будинку для утримання дитини. На комісію органу опіки та піклування не з'являлася, оскільки не мала з ким залишити свою дитину. На даний час вона проживає у свого чоловіка в с. Ананьєві, Четверта дільниця, Ананьївського району Одеської області в його будинку. Вони з чоловіком не зловживають спиртними напоями, він працює, мають підсобне господарство та його заробітку вистачає для утримання сім'ї, тому просила не позбавляти її батьківських прав відносно її сина.

Представник органу опіки та піклування Ананьївської Другої сільської ради в судовому засіданні під час розгляду справи позовні вимоги не підтримав, та пояснив, що проти, щоб відповідачку позбавляли батьківських прав. Дійсно відповідачка на території Ананьївської Другої сільської ради зареєстрована, але не проживає, що сільська рада вирішує питання з приводу того, щоб знайти особі житло, але про відсутність у ОСОБА_3 житла, її складну ситуацію, сільську раду ніхто не повідомляв.

Прокурор також просив відмовити у задоволені позову, посилаючись на те, що на даний час дійсно відповідач проживає в будинку свого чоловіка, в якому є необхідні умови для утримання дитини, чоловік працює, в результаті чого має заробіток, спиртними напоями відповідачка та її чоловік не зловживають.

Рішенням суду від 23 серпня 2016р. у задоволені позову органу опіки та піклування Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини - відмовлено (а.с.55-57).

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на те, що суд без урахування усіх обставин по справі безпідставно відмовив у задоволені позову (а.с.60).

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник апелянта підтримав апеляційну скаргу, та пояснив, що підставою для позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав є те, що вона не цікавиться дитиною, що на утримання дитини накопичилися гроші, якими відповідачка скористується у випадку залишення дитини у неї.

Відповідачка ОСОБА_3 і прокурор просили відмовити у задоволені апеляційної скарги, залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів, заслухав суддю доповідача, сторони по справі, вивчивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовивши у задоволені позову суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність підстав для позбавлення відповідачки батьківських прав, оскільки відповідач хоча і залишила дитину, але на даний час має бажання та відповідні умови для виконання своїх обов'язків щодо виховання дітей, має сім'ю, та бажання піклуватися про свого сина, що в судовому засіданні не знайшли своє безспірне доказове підтвердження посилання представника позивача на аморальний спосіб ведення життя відповідачем, та згідно характеристик по місцю проживання, відповідачка ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності не притягувалась, компрометуючі матеріали на неї не надходили.

Судова колегія погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, який відповідає вимогам закону і матеріалам справи.

Згідно ст.164 ч.1 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я, без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до ст. 166 ч.2 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 182 СК України передбачено, що, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платників аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього кодексу.

Судом першої та судом апеляційної інстанції встановлено, що хоча відповідачка ОСОБА_3 народив ІНФОРМАЦІЯ_1. сина ОСОБА_5 і залишила його у пологовому будинку, але вона від дитини не відмовлялася, та дійсно не мала можливості забрати сина з пологового будинку. А в подальшому коли вона мала бажання забрати дитину в цьому їй стали чинити перешкоди, як медичні працівники, так і працівники органу опіки і піклування.

Допитаний у якості свідка в.о. директора районного Центру соціальних служб для дітей та молоді ОСОБА_6 підтвердив, що в центрі на обліку сім'я відповідачки не знаходилася, що на місце проживання відповідачки не було виявлено суттєвих недоліків умов проживання вказаної сім'ї, що дочка відповідача одягнута охайно, є наявний запас продуктів харчування, та що в подальшому центр візьме вказану сім'ю під контроль.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача фактично визнав, що не має доказів відносно того, що ОСОБА_3 зловживає спиртними напоями, веде аморальний образ життя. Також позивачем не було надано відповідні та допустимі докази на підтвердження позову, а лише той факт, що відповідачка з поважних причин залишила дитину в пологовому будинку, не є підставою для задоволення позову про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.304, 307, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу органу опіки та піклування Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області - відхилити.

Рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 23 серпня 2016р. - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Судді апеляційного суду Одеської області І.П.Сидоренко

С.О. Погорєлова

Т.В. Цюра