Номер провадження: 22-ц/785/5865/16
Головуючий у першій інстанції Добров П. В.
Доповідач Сидоренко І. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого судді - Сидоренко І.П., суддів - Погорєлової С.О., Цюри Т.В., при секретарі - Колмакові В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 03 червня 2016р. по справі за позовом ОСОБА_2 до Комінтернівської районної ради Одеської області, Комунального підприємства «Редакція газети «Слава хлібороба» Комінтернівського районної ради Одеської області про допуск до робочого місця, -

встановила:

12 листопада 2015р. ОСОБА_2 звернувся з позовом до Комінтернівської районної ради Одеської області (нині Лиманська районна рада Одеської області), Комунального підприємства «Редакція газети «Слава хлібороба» Комінтернівської районної ради Одеської області, в якому просив суд про допуск до робочого місця, а саме до посади головного редактора КП «Редакція газети «Слава хлібороба» Комінтернівської районної ради Одеської області, посилаючись на те, що він був незаконно звільнений з вказаної посади.

Ухвалою суду від 16 жовтня 2015р. було відмовлено у відкритті провадження по справі за позовом ОСОБА_2 (а.с.6).

Вказана ухвала суду була скасована ухвалою апеляційного суду Одеської області від 02 груд 2015р. з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі (а.с.35).

Ухвалою Комінтернівського районного суду від 25 січня 2016р. було відкрите провадження у справі за позовом ОСОБА_2 (а.с.45).

В обґрунтування позову ОСОБА_2 вказав, що згідно рішення Комінтернівської районної ради Одеської області за №357-У від 15 липня 2010р., та розпорядження Комінтернівської районної ради Одеської області за №196 від 12 листопада 2010р. він був призначений на посаду головного редактора Комунального підприємства «Редакції газети «Слава хлібороба» терміном на 2 роки з дня підписання Контракту. 12 листопада 2010р. між ним та Комінтернівською районною державною адміністрацією Одеської області в особі голови ОСОБА_3 було укладено контракт строком до 12 листопада 2010р. Позивач ОСОБА_2 вказав, що за наказом № 99 від 17 грудня 2012р. він знаходився у відпустці до 31 грудня 2012р.

Позивач ОСОБА_2 стверджував, що за наказом №101 від 31 грудня 2012р. він з 03 січня 2013р. вибув у другу частину чергової відпустки за 2012рік, та 02 січня 2013р. передав на час своєї відпустки виконання обов'язків головного редактора та печатку редакції газети своєму заступнику ОСОБА_4, а установчі документи підприємства головному бухгалтеру ОСОБА_5 Позивач ОСОБА_2 зазначив, що під час відпустки з ним стався гіпертонічний криз, та він находився на лікуванні в період з 04 січня 2013р. по 24 квітня 2013р. з діагнозом гіпертонічна хвороба 1 ступеню, та в подальшому йому було призначено 2 групу інвалідності зі статусом інваліда війни.

Позивач ОСОБА_2 вказав, що під час його відпустки головою Комінтернівської районної ради було видано розпорядження № 117/2012-кр від 28 грудня 2012р. про його звільнення з займаної посади з 31 грудня 2012р. згідно п.2 ст. 36 КЗпП України у зв'язку з закінченням строку дії контракту.

Позивач вважає, що він був звільнений з порушенням вимог трудового законодавства, оскільки після закінчення строку дії контракту трудові відносини між Комінтернівською районною радою та ним фактично тривали, а розпорядження від 28 грудня 2012р. про його звільнення на сесії районної ради не затверджувалося, розрахунок з ним при звільненні не проведено. Також позивач вважає, що вирішення питання про звільнення головного редактора КП «Редакція газети «Слава хлібороба» не входить до компетенції голови районної ради, та голова районної ради при винесенні розпорядження від 28 грудня 2012р. вийшов за межі своїх повноважень, та трудові відносини між ним та Комінтернівською районною радою Одеської області є такими, що фактично тривають до цього часу, тому і просив суд ухвалити рішення про допуск його до роботи та робочого місця на посаді головного редактора.

Представник Комінтернівської районної ради Одеської області просив відмовити у задоволені позову ОСОБА_2, посилаючись на те, що ухвалою Одеського адміністративного суду від 22 вересня 2014р. було скасовано постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 19 серпня 2013р. про задоволення адміністративного позову ОСОБА_2 до Комінтернівської районної ради про визнання недійсним та скасування розпорядження про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, та позов ОСОБА_2 залишено без розгляду. Вказана ухвала за лишена без змін ухвалою Вищого Адміністративного Суду України від 12 березня 2015р. Тому відповідач вважає, що розпорядження голови Комінтернівської районної ради Одеської області № 117/2012-кр від 28 грудня 2012р. про звільнення ОСОБА_2 з посади головного редактора є діючим, не скасовано, та підстави допустити ОСОБА_2 до роботи відсутні.

Представник КП «Редакція газети «Слава хлібороба» Комінтернівської районної ради Одеської області також просив відмовити у задоволені позову ОСОБА_2, посилаючись на те, що ОСОБА_2 був звільнений відповідно до вимог законодавства.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 03 червня 2016р. у задоволені позову ОСОБА_2 було відмовлено (а.с.129-130).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування рішення суду з ухваленням рішення про задоволення його позову, з посиланням на те, що суд в порушенні матеріального та процесуального права відмовив йому у задоволені позову, судом не були в повний мірі враховані усі обставини по справі (а.с.140-143).

Колегія суддів, заслухав суддю-доповідача, апелянта ОСОБА_2, представників відповідачів, вивчивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з урахуванням наступного.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовивши у задоволені позову ОСОБА_2, суд першої інстанції прийшов до висновку, що ОСОБА_2 було звільнено з посади без порушення вимог трудового законодавства.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, якій зроблено у відповідності до вимог закону.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем ОСОБА_2 та Комінтернівською районною радою Одеської області (нині Лиманська районна рада Одеської області) 12 листопада 2010р. був укладений контракт, відповідно до п.1 якого наймач (відповідач) працівнику (позивачу) продовжує строк керування діяльністю Комунального підприємства «Редакція газети «Слава хлібороба» Комінтернівської районної ради Одеської області на підставі відповідного рішення Комінтернівської районної ради від 15 липня 2010р. № 357-V, розпорядження Комінтернівської районної ради від 12 листопада 2010р.

Відповідно до п. 9.2 контракту цей контракт припиняється після закінчення його терміну. Відповідно до п. 10.1 цей контракт діє 2 роки з дня його підписання до 12 листопада 2012р. У п. 10.2. контракту зазначено, що даний контракт після закінчення його дії, за згодою сторін, може бути продовжений на новий термін згідно відповідного розпорядження.

8 листопада 2012р. ОСОБА_2 подав до голови Комінтернівської районної ради заяву про продовження строку контракту до 12 листопада 2013р. 9 листопада 2012р. розпорядженням голови Комінтернівської районної ради №97/2012-кр контракт з ОСОБА_2 був продовжений терміном до 31 грудня 2012р. Зазначене розпорядження було затверджено рішенням сесії Комінтернівської районної ради 26 грудня 2012р.

28 грудня 2012р. розпорядженням голови районної ради за № 117/2012-кр. ОСОБА_2 було звільнено із займаної посади 31 грудня 2012р., згідно п.2 ст. 36 КЗпП України (закінчення строку трудового договору (контракту).

Про своє звільнення позивач дізнався 08 січня 2013р. при отриманні трудової книжки, що підтверджується матеріалами адміністративної справи, та фактично не заперечував позивач ОСОБА_2

В свою чергу, 08 лютого 2013р. рішенням Комінтернівської районної ради Одеської області за №414-VІ «Про затвердження розпоряджень голови Комінтернівської районної ради, виданих в міжсесійний період», затверджено розпорядження голови Комінтернівської районної ради, видані в міжсесійний період з 27 грудня 2012р. по 08 лютого 2013р.

Статтею 21 КЗпП України визначено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в т.ч. дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

У відповідності до п.2 ст.23 КЗпП України, трудовий договір може бути укладеним на визначений строк, встановлений за погодженням сторін. Пунктом 3 ст.24 КЗпП України передбачено, що додержання письмової форми при укладанні трудового договору є обов'язковим при укладенні контракту.

Згідно з п.2 ст.36 КЗпП України, підставами припинення трудового договору є закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення.

У відповідності до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.8 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільський, селищний, міський голова, голова районної у місті, районної, обласної ради в межах своїх повноважень видає розпорядження.

Вважаючи розпорядження голови Комінтернівської районної ради Одеської області № 117/2012-кр протиправним, ОСОБА_2 звертався до Суворовського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом до Комінтернівської районної ради про визнання недійсним та скасування розпорядження про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 19 серпня 2013р. адміністративний позов було задоволено (а.с.28-30).

Але ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2014р., залишеною без змін ухвалою Вищого Адміністративного Суду України від 12 березня 2015р., постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 19 серпня 2013р. було скасовано, а позов ОСОБА_2 залишено без розгляду (а.с.24-27, 22-23).

У відповідності до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно витягу з кримінального провадження № 0000936 внесено до ЄРДР 12 вересня 2014р. відомості щодо наявності ознак злочину, передбаченого ч.І ст.358 КК України за фактом внесення невстановленою особою недостовірних відомостей в протокол № 23 засідання 23 сесії Комінтернівської районної ради Одеської області шостого скликання від 08.02.2013р.

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Однак, відомостей про наявність вироку у кримінальному провадженні № 0000936 суду першої та суду апеляційної інстанції надано не було.

Тому суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що розпорядження голови Комінтернівської районної ради Одеської області № 117/2012-кр від 28 грудня 2012р. про звільнення ОСОБА_2 з посади головного редактора є діючим, не скасовано, та ОСОБА_2 без порушень трудового законодавства звільнений з роботи 31 грудня 2012р. Тому відсутні підстави допустити ОСОБА_2 до роботи та робочого місця, як звільненого працівника.

Судова колегія вважає, що ОСОБА_2 було звільнено без порушень вимог трудового законодавства, тому слід у задоволені його позову відмовити в повному обсязі з урахуванням вищевикладеного.

В силу частин 1-3 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами 1, 2 ст. 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судова колегія вважає, що позивач ОСОБА_2 не надав суду першої та суду апеляційної інстанції допустимі та відповідні докази на підтвердження свого позову.

Відповідно до вимог ч.1 п.п.3, 4 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 03 червня 2016р. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: І.П.Сидоренко

Судді: С.О.Погорєлова

Т.В. Цюра