Провадження № 22-ц/783/2109/16 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої: Крайник Н.П.

суддів: Штефаніци Ю. Г., Мельничук О. Я.

при секретарі: Куцику І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 30 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу, -

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваною ухвалою заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено частково.

Накладено арешт на належний ОСОБА_4 житловий будинок з належними до нього надвірними господарськими будівлями та земельну ділянку, на якій він розміщений, за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_2

Вважає її незаконною та такою, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права.

В апеляційній скарзі покликається на те, що він не брав участі у справі, однак оскаржувана ухвала порушує його права, як іпотекодержателя майна за договором іпотеки, на яке судом накладено арешт в забезпечення даного позову, а саме будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,0571, на якій розташований будинок. Відповідно до п.4.1 договору іпотеки він, як іпотекодержатель має право у випадку невиконання іпотекодавцем зобов»язання за договором позики задовільнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця у порядку, встановленому Законом Українит «Про іпотеку». Згідно п.6.3 договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено на підставі рішення суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, шляхом позасудового врегулювання згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Тому, за наявності накладеного оскаржуваною ухвалою арешту на іпотечне майно, він не зможе звернути стягнення на предмет іпотеки для задоволення своїх вимог за договором позики від 09 квітня 2015 року, укладеним між ним, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на суму 224 000 дол.США, строк виконання якого закінчився 09.07.2015 року. На даний час заборгованість ОСОБА_2 за договором позики становить 9 041 268 грн. 40 коп.

Просить ухвалу суду скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників судового розгляду, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Згідно ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення зобов»язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов»язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим законом.

Встановлено, що апелянт є іпотекодержателем майна, а саме - будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,0571 на якій розташований будинок відповідно до договору іпотеки від 09 квітня 2015 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в забезпечення виконання зобов»язань за договором позики на суму 224 000 дол.США, укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 та нотаріально посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Урумовою Ж.М.

Відповідно до 1.2.3 договору іпотеки вартість предмета іпотеки станом на 08.04.2015 року згідно висновку суб»єкта оціночної діяльності становить 4 798 852 грн.

Згідно п.5.1.1 нотаріально посвідченого договору про задоволення вимог іпотеко- держателя з відкладальною обставиною, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 09.04.2015 року, в рахунок виконання зобов»язання за договором позики іпотекодержатель вправі задоволити свої вимоги шляхом набуття у власність предмета іпотеки за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб»єктом оціночної діяльності.

Згідно поданого апелянтом розрахунку, заборгованість ОСОБА_2 за договором позики станом на 22.03.2016 року становить 9 041 268 грн. 40 коп.

Враховуючи, що забезпечення позову у виді накладення арешту на належний ОСОБА_4 житловий будинок з належними до нього надвірними господарськими будівлями та земельну ділянку, на якій він розміщений, за адресою: АДРЕСА_1, порушує права апелянта, як іпотекодержателя, який згідно положень Закону України «Про іпотеку» вправі одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу суду про забезпечення позову слід скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову у виді накладення арешту на належний ОСОБА_4 житловий будинок з належними до нього надвірними господарськими будівлями та земельну ділянку, на якій він розміщений, за адресою: АДРЕСА_1 відмовити.

Керуючись ст.ст. 312,315,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 30 грудня 2015 року скасувати. Постановити нову ухвалу, якою якою у задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Штефаніца Ю. Г.

Мельничук О. Я.