Червоноармійський районний суд Житомирської області
Справа № 292/362/16-ц
Номер провадження 2/292/393/16
РІШЕННЯ

17 жовтня 2016 року смт. Пулини

Червоноармійського районного суду Житомирської області

Суддя- Гуц О.В.

секретар судового засідання Володіна В.В.

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Павлівської сільської ради Пулинського району Житомирської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

В С Т А Н О В И В :

У вересня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом до Павлівської сільської ради Пулинського району Житомирської області, мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер його батько - ОСОБА_3. На день смерті батька разом з ним ніхто не проживав, а його дружина - ОСОБА_4, яка померла до відкриття спадщини.

Після смерті батька залишилось спадкове майно у вигляді належної йому, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 03.11.2004 року, земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Павлівської сільської ради Пулинського (Червоноармійського) району Житомирської області та майнового паю, згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії НОМЕР_2 від 11.06.2001 року. Ще за життя, 19.08.2003 року спадкодавець склав на його користь та ОСОБА_5, ОСОБА_2 заповіт, яким заповів на випадок своєї смерті житловий будинок в с. Павлівка, Пулинського району, земельну ділянку розміром 0,85 га. та все своє майно де б воно не знаходилось і з чого б не складалося.

Його рідні брати - ОСОБА_5 та ОСОБА_2 відмовились від спадщини на його корсить, що стверджується їх заявами, а тому на теперішній час він являється єдиним спадкоємцем за заповітом. Відповіддю державного нотаріуса Червоноармійської державної нотаріальної контори від 27 вересня 2016 року позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв"язку з тим, що він пропустив строк, встановлений ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини. Встановлений законом строк ним був пропущений у зв"язку з тим, що він не знав про наявність заповіту, оскільки тривалий час проживав у Росії, в с.Павлівка, Пулинського району приїзджав рідко, а за життя батько про його існування не розповідав. Лише в середині серпня 2016 року серед документів померлих батьків виявив вищезазначений заповіт, Державний акт на право власності на земельну ділянку та свідоцтво про прпво власності на майновий пай, а також від братів дізнався, що спадщину вони не приймали, не оформляли і на неї не претендують. Враховуючи вищевикладене, просить суд визначити йому додатковий строк, терміном в один місяць, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Позивач в судове засідання не з"явився на адресу суду надіслав листа, в якому просить розглядати справу без його участі та просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з"явився, від сільського голови Павлівської сільської ради на адресу суду надійшла письмова заява, в якій він просить розглядати справу без участі представника сільської ради, заперечень проти позову не має.

У відповідності до ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до переконання про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дані правовідносини регулюються ст.1272 ЦК України.

З досліджених в судовому засіданні письмових доказів вбачається, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що стверджується свідоцтвом про його смерть серії НОМЕР_3 від 07.04.2014 року, виданим Павлівською сільською радою Червоноармійського району Житомирської області, про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 5 (а.с.4).

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що стверджується свідоцтвом про її смерть серії НОМЕР_4 від 20.04.1993 року, виданим Павлівською сільською радою Червоноармійського району Житомирської області, про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 5 (а.с.15).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 від 17.08.2016 року виданого повторно, позивач по справі ОСОБА_2 є сином ОСОБА_3(а.с.7).

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5 від 03.11.2004 року ОСОБА_3 являється власником земельної ділянки площею 3,80 га, розташованої на території Павлівської сільської ради Червоноармійського району Житомирської області. (а.с.11).

Згідно Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії НОМЕР_7 від 11.06.2001 року, ОСОБА_3 має право на пайовий фонд КСП "Нива" с.Павлівка Червоноармійського району Житомирської області, в розмірі 13293 грн. або 0.63 відсотків (а.с.12).

Відповідно до довідок № 375, 376 від 17.08.2016 року, виданих Павлівською сільською радою Червоноармійського району Житомирської області, ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, був зареєстрований і проживав в АДРЕСА_1, з яким на день смерта та протягом шести місяців після смерті ніхто не проживав (а.с.13).

При житті, а саме 19 серпня 2003 року ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений секретарем Павлівської сільської ради Червоноармійського району 19.08.2003 року за №29, яким належний йому жилий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 та все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, та земельну ділянку розміром 0.85 га., передану йому у приватну власність згідно рішення сесії Павлівської сільської ради від 26.11.1993 року, заповів своїм синам: ОСОБА_5, ОСОБА_2, та ОСОБА_2 в рівних частках (а.с.14).

Згідно письмових заяв ОСОБА_2, ОСОБА_5 від 26.08.2016 року, останні на прийняття спадщини за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 не претендують і відмовляються від неї на користь брата - ОСОБА_2 (а.с.8-9).

З листа державного нотаріуса Червоноармійської державної нотаріальної контори Житомирської області від 28.09.2016 року № 664/01-16 вбачається, що ОСОБА_3 пропустив встановлений законом шестимісячний строк подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, тому вважається таким, що не прийняв спадщину. (а.с.10).

Відповідно до повідомлення Червоноармійської державної нотаріальної контори від 05.10.2016 року №689/01-16, вбачається що після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, спадкова справа не заводилася. (а.с.19-21).

Вказані обставини сторонами не оспорюються, ними визнаються.

Крім того, що зазначені обставини сторонами визнаються, вони підтверджуються матеріалами справи, їх визнання відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не вбачає.

В зв'язку з цим, судом у відповідності із ст.61 ЦПК України, визнані вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню.

В статті 1269 ЦК України зазначається, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

У відповідності із ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З вищенаведених підстав суд приходить до переконання про те, що позивач пропустив встановлений законом строк з поважних причин, оскільки про існування заповіту, складено на його ім"я, дізнався лише в середині серпня 2016 року, переглядаючи документи своїх батьків, серед яких і знайшов вказаний заповіт, тому задовольняє позов.

Керуючись ст.ст.3, 10, 11, 60, 130, 174, 212- 215 ЦПК України, ст.ст.1269, 1270, 1272 ч.3 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.08 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до Павлівської сільської ради Пулинського району Житомирської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, задовольнити.

Визнати поважними причини пропуску строку для прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визначити ОСОБА_2 додатковий строк для подачі ним заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори терміном в один місяць після вступу рішення в законну силу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. В. Гуц