Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 324/2255/15-ц Головуючий у 1-й інстанції Лінник Г.О.
Провадження № 22-ц/778/3865/16 Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької с області у складі:

Головуючого Онищенка Е.А.

Суддів Бєлки В.Ю.

ОСОБА_2

При секретарі Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 23 лютого 2016 року у справі за позовомОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, Чубарівської сільської ради Пологівського району, третя особа Пологівська районна державна адміністрація, про виділення земельної ділянки із земель запасу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, Чубарівської сільської ради Пологівського району, третя особа Пологівська районна державна адміністрація, про виділення земельної ділянки із земель запасу.

В обґрунтування позову зазначивши, що відповідно до протоколу загальних уповноважених членів колгоспу "Зоря комунізму" він був прийнятий в члени колгоспу та виконував роботи на фермі робітником, а саме займався відгодівлею великої рогатої худоби. Право колективної власності на землю колишнього КСП "Зоря" Пологівського району Запорізької області виникло в день державної реєстрації державного Акту на права колективної власності на землю ЗП № 00017 від 04.11.1993 року. Тобто було проведено розпаювання земель КСП "Зоря" Пологівського району Запорізької області. На момент розпаювання він був членом КСП та був включений до загального списку співвласників за № 739. 18.08.1994 року він був призваний до збройних сил СССР, де проходив строкову службу. Повернувшись в 1995 році ОСОБА_3 далі не працював в КСП так, як його мати з братом змінили місце проживання і переїхали в Куйбишевський район, село Ланцеве, де проживають до теперішнього часу. Пологівською районною адміністрацією було видано рішення від 25 червня 2015 року за № 198 в тому, що ОСОБА_3 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колишній власності КСП "Зоря" розміром 6,32 га., на підставі якого було видано Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РН № 213146 та зареєстровано 23 липня 2015 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 875.

У звязку з зазначеним, позивач просив суд зобов`язати відповідача виділити земельну ділянку із земель запасу Пологівського району Запорізької області відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай), розміром 6,32 умовних кадастрових гектарів та виділити її в натурі.

Рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 23 лютого 2016 року у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог процесуального та матеріального права.

Встановлено, позивач просить суд зобов`язати відповідача виділити земельну ділянку із земель запасу Пологівського району Запорізької області відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай), розміром 6,32 умовних кадастрових гектарів та виділити її в натурі.

Згідно ст.79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

П.1 ст.81 ЗК України передбачає право власності на землю громадян, а саме, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Відповідно статті 3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» , особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

Стаття 5 вищезазначеного Закону визначає повноваження сільських, селищних, міських рад та районних державних адміністрацій щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв). Сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості).

ОСОБА_3 прохає виділити земельну ділянку не виділивши земельну частку (паї) у натурі (на місцевості).

Згідно п. 7 ч.2 ст. 79-1 ЗК України винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

Для отримання земельної ділянки у власність чи користування складаються проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Відведення земельної ділянки це процедура формування нової земельної ділянки. Такі проекти погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України. Відповідно із земель державної власності такі проекти погоджуються та затверджуються територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин.

Належним суб`єктом, який наділено правом розпорядження державними землями запасу сільськогосподарського призначення є ГУ Держземагенства у Запорізькій області.

Сертифікат на право на земельну частку (пай) згідно з абзацом 1 пункту 17 розділу Х «Перехідні положення» Земельного Кодексу України, вважається правовстановлюючим документом при реалізації права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства, а тому, таке право повинно бути реалізовано відповідним державним органом.

З огляду наведеного судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, щодо відмови у задоволенні позову.

Посилання скарги на інше рішення суду являється безпідставним оскільки як встановлено по даній справі належним відповідачем є ГУ Держземагенство у Запорізькій області.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308 , 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 23 лютого 2016 рокуу цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: