Провадження № 2-н/127/360/16
УХВАЛА

про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу

02 липня 2016 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іщук Т.П., розглянувши матеріали заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз Збут» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природній газ в порядку наказного провадження,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області в порядку наказного провадження звернулось ТОВ «Вінницягаз Збут» із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природній газ в розмірі 6629,19 грн. та судового збору в розмірі 689,00 грн.

Відповідно до ст. 95 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 96 цього Кодексу, зокрема і у разі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості. За загальним правилом, основною умовою вирішення справи в порядку наказного провадження є наявність безспірної вимоги заявника, яка в свою чергу підтверджується належно оформленими письмовими доказами.

З поданої заяви та документів доданих до неї не вбачається, що боржник є споживачем послуг з газопостачання, які надаються заявником. При цьому матеріали не містять доказів за який період виникла заборгованість та саме в цього споживача. Матеріали містять виписку по рахунку зовсім іншого абонента, що не підтверджує безспірності вимог до ОСОБА_1

Відповідно до п. 9 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з поданої заяви та документів доданих до неї не вбачається безспірності вимог заявника, натомість наявний між сторонами спір про право, а тому наявні підстави для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України, суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Керуючись ч. 3 ст. 100, ст. 209, 210 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийняті заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз Збут» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природній газ в порядку наказного провадження.

Розяснити заявникові право на звернення до суду в порядку позовного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: