АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 646/1986/16-ц Головуючий І інстанції - Шуліка Ю.В.
Провадження: 22-ц/790/7210/16 Головуючий ІІ інстанції - Бездітко В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Бездітка В.М.,

суддів - Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря - Котлярової М.Ю.

розглянув матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Харківський державний цирк імені Ф.Д. Яшинова», Міністерство культури України, третя особа: виконуючий обов'язки генерального директора Державного підприємства «Харківський державний цирк імені Ф.Д. Яшинова» Житницький Олексій Анатолійович про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на посаді та про сплату заборгованості за час вимушеного прогулу, -

встановила:

У лютому 2016 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що у квітні 2010 року він був прийнятий на посаду головного адміністратора ДП «Харківський державний цирк ім. Ф.Д. Яшинова». За час роботи він мав тільки заохочення, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. 29.05.2015 року його було повідомлено про скорочення штату цирку, зокрема, скорочення посади, яку він займав. 29.07.2015 року його було звільнено на підставі ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Вважає, що його звільнення відбулось з грубим порушенням законодавства, оскільки, була порушена процедура звільнення при скороченні численності штату працівників. Так, порушена процедура погодження звільнення з первинною профспілковою організацією, членом якої він був. Подання адміністрації до профспілкової організації було розглянуто за його відсутності, профспілковою організацією відповідні висновки щодо можливості звільнення надані не були. В наказах про попередження про звільнення, а також про звільнення відсутні відомості та відмітки щодо погодження скорочення та його звільнення з профспілкою цирку. Наказ про попередження його про скорочення численності штату працівників був підписаний не повноважною особою. Не було враховано його переважне право при прийнятті на роботу працівників аналогічної кваліфікації. Скорочення його посади та посади заступника директора цирку з організації глядача було здійснено керівництвом цирку через принципову позицію, як помста йому та його батькові за викриті ними дії директора, пов»язані з реалізацією фальсифікованих білетів. Після його звільнення на посаду головного адміністратора цирку, з якої він раніше був звільнений, за контрактом було прийнято іншого працівника - ОСОБА_4, яка є донькою заступника директора цирку. При цьому вказану посаду йому ніхто не пропонував.Відповідно до п. 1 Положення «Про Міністерство культури України» міністерство є центральним органом виконавчої влади щодо формування та забезпечення реалізації державної політики у сфері кінематографії, культури та мистецтв, тощо. Рішення про погодження скорочення штату численності працівників Харківського цирку, підконтрольного Міністерству культури повинно було бути вмотивованим, аргументованим, у тому числі економічно. Про те, до теперішнього часу міністерство не надало мотивовану аргументацію такого скорочення саме в Харківському цирку, що дає підстави вважати, що саме керівництво Харківського цирку ввело в оману Міністерство культури України щодо необхідності скорочення певних посад, затвердження нового штатного розкладу цирку, про що свідчить наявність аналогічних посад у інших цирках країни, які не скорочувались.

Просив визнати незаконним наказ Державного підприємства «Харківський державний цирк імені Ф.Д. Яшинова» № 124-п від 24.07.2015 року про його звільнення, поновити його на роботі на посаді головного адміністратора ДП «Харківський державний цирк імені Ф.Д. Яшинова» та стягнути з відповідача середню заробітну плату за весь час вимушеного прогулу.

Рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 10 жовтня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, посилався на порушення судом норм матеріального і процесуального права. В обґрунтування скарги зазначено, що його було звільнено на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України. Однак, суд першої інстанції не врахував той факт, що в даному випадку законодавством передбачено особливу процедуру такого звільнення. Зокрема, не враховані положення ст.43 КЗпП України, ст.42-1 КЗпП України.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з положень ст.ст. 43, 49-2 КЗпП України, враховував акт перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю, проведеної Головним управлінням держпраці у Харківській області та прийшов до висновку, що при звільненні позивача на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України відповідачем дотримано вимоги трудового законодавства, жодних порушень не встановлено. Стосовно заяви позивача про поновлення строків позовної давності для звернення з відповідним позовом, суд першої інстанції правомірно виходив з положень ст.233 КЗпП України та правильно прийшов до висновку, що строки для звернення до суду з даним позовом позивачем порушені без поважних причин.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

По справі встановлено, що з квітня 2010 року ОСОБА_1 був прийнятий на посаду головного адміністратора ДП «Харківський державний цирк ім. Ф.Д. Яшинова».

29.07.2015року наказом № 124-п від 24.07.2015 року ОСОБА_1 звільнено з посади головного адміністратора ДП «Харківський державний цирк ім. Ф.Д. Яшинова» у зв»язку із скороченням штату, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України , про що позивача повідомлено під підпис ( т. 1, а.с. 75).

Посилання в апеляційній скарзі на той факт, що суд першої інстанції не врахував той факт, що при звільненні позивача необхідно було дотримуватись особливої процедури звільнення, зокрема, врахувати положення ст.43 КЗпП України, ст.42-1 КЗпП України є безпідставними.

01.01.2015року набрав чинності Закон України від 28.12.2014 року № 76 «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України»( далі за змістом - Закон). Згідно п. 15 розділу 111 «Прикінцевих положень» вказаного Закону передбачено вжиття заходів щодо скорочення на 20 відсотків численності адміністративно-управлінського персоналу підприємств державного сектору. На виконання вимог вказаного Закону ДП «Харківський державний цирк ім. Ф.Д. Яшинова» було проведено скорочення 20 відсотків адміністративно-управлінського персоналу.

Міністерством культури України 18.02.2015 року листом № 15-2.2-318 керівникам підприємств, установ, організацій, що належать до сфери управління, направлено для врахування в роботі лист Міністерства соціальної політики України від 06.02.2015 року № 15-2.2-68, відповідно до якого, питання щодо визначення посад віднесених доадміністративно - управлінського персоналу, є повноваженням підприємства, установи, організації (т.1.а.с. 176-178).

З метою виконання вищезазначених вимог, адміністрацією Харківського цирку було визначено перелік посад, які підлягають скороченню. Спочатку посада позивача не входила в перелік, складено новий штатний розклад, який було направлено для затвердження до Міністерства культури України. Викладене підтверджується листом № 98 від 23.02.2015 року, направленим на адресу Міністерства культури України. Однак, як видно з листа Міністерства культури України № 1142/15-22/1315 від 07.04.2015 року вказаний штатний розклад не затверджено, було рекомендовано переглянути перелік посад, які запропоновано до скорочення.

21.05.2015року листом № 201 відповідач звернувся до Міністерства культури України з питанням про затвердження штатного розкладу, внаслідок переглянутих посад, які підлягають скороченню. Наказом міністерства № 347 від 26.05.2015 року вказаний штатний розгляд затверджено ( т. 1,а.с. 188-189).

З копії наказу № 119 від 29.05.2015 року вбачається, що ОСОБА_1 був ознайомлений про скорочення штату, що підтверджується його підписом у наказі ( т.1, а.с.66).

На виконання вимог ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України, разом з повідомленням про звільнення у зв'язку з скороченням посади, яку займав позивач, йому були запропоновані вакантні посади, які існували на час видання вказаного наказу та звільнялись протягом наступних двох місяців. Даний факт підтверджено копіями відповідних повідомлень, вручених ОСОБА_1 під розписку та актом про відмову від підпису про надання або ненадання згоди на запропоновані посади, копією штатного розкладу існуючого на час прийняття рішення про скорочення штату ( а.с. т. 1, а.с.62-64, 67-70).

Відповідно до вимог ст. 43 КЗпП України, 25.06.2015 року адміністрація цирку звернулась до профспілкового комітету з поданням про надання згоди на звільнення працівників у зв'язку зі скороченням штату ( т. 1, а.с. 71).

З копії протоколу № 11 від 26.06.2015 року зборів профспілкової організації ДП «Харківський державний цирк ім. Ф.Д. Яшинова», вбачається, щоОСОБА_1 був присутній на вказаному засіданні, висловлювався щодо свого звільнення, за результатами розгляду подання адміністрації профспілкою було надано згоду на звільнення позивача на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Викладене також підтверджується копією журналу реєстрації протоколів ( т. 1, а.с. 73-74, 214-219).

Листом № 217 від 03.06.2015 року відповідачем направлено повідомлення до Харківського міського центру зайнятості про скорочення штату підприємства та очікуване звільнення працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України ( а.с. 76).

Крім того, з акту перевірки додержання суб»єктами господарювання законодавства про працю, проведеної Головним управлінням держпраці у Харківській області, відповідно до якого, будь-яких порушень щодо звільнення позивача, не встановлено ( т. 1, а.с. 83-110).

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що при звільненні позивача на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України відповідачем дотримані вимоги трудового законодавства, жодних порушень не встановлено.

У відповідності до ч. 1 ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутись з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду, у справах про поновлення на роботі - в місячний строк з дня вручення наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Як вбачається з наказу про звільнення ОСОБА_1, вказаний наказ був вручений позивачу 29.07.2015 року, у той же день видано трудову книжку. Таким чином, на час звільнення позивачу була відома інформація щодо процедури його звільнення.

Однак, до суду з даним позовом ОСОБА_1 звернувся 12.02.2016 року.

Таким чином, з відповідним позовом ОСОБА_1 звернувся до суду майже через 7 місяців після його звільнення.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 нього Кодексу.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивачем не надано належних доказів в обґрунтування поважності причин пропуску строку для звернення до суду з відповідним позовом.

Враховуючи, що позивач був звільнений з додержанням вимог трудового законодавства, районний суд правомірно не поновив ОСОБА_1 строк для звернення до суду з відповідним позовом.

Доводи апеляційної скарги повторюють позовні вимоги, яким надав оцінку суд першої інстанції, з висновками якого погоджується і колегія суддів, у зв'язку з чим вони не є підставою для скасування або зміни рішення суду першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підтверджується матеріалами справи, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстав для скасування або зміни рішення суду при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий -

Судді -