Провадження № 2-н/344/329/16
У Х В А Л А

23 грудня 2016 року м.Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Антоняк Т.М., вивчивши матеріали заяви про видачу судового наказу Державного міського підприємства «Івано-Франківськтеплокомуненерго» про стягнення заборгованості з ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В:

Державне міське підприємство «Івано-Франківськтеплокомуненерго» 22.12.2016 року звернулося з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання з ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в розмірі 20 091 грн. 96 коп., що, відповідно до представленого стягувачем розрахунку заборгованості, виникла з 01.06.2013 року.

Розглянувши надані матеріали, суд приходить до висновку про необхідність відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до ст.257 Цивільного кодексу України загальний строк позовної давнини складає 3 роки.

Згідно ч.3 ст.267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наявність спору про право (п.2 ч.3 ст.100 ЦПК України), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права, або документів, що підтверджують виникнення права вимоги, із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України).

Виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви, вбачається спір про право заявника на стягнення заборгованості, яка частково перебуває поза межами строку позовної давності, що згідно п.2 ч.3 ст.100 ЦПК України є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Одночасно заявнику слід роз'яснити, що відповідно до ст.101 ч.2 ЦПК України відмова в прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник в цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст. 98, 100, 101 ЦПК України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» -

У Х В А Л И В :

У прийнятті заяви Державного міського підприємства «Івано-Франківськтеплокомуненерго» про стягнення заборгованості з ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовити.

Роз'яснити заявнику, що відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами в порядку позовного провадження.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п'яти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Антоняк Т.М.