Справа № 727/3850/16-ц
Провадження № 2/727/1256/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 жовтня 2016 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
головуючого судді - Семенка О.В.
при секретарі - Гончарук Н.Г.,
представника позивача - ОСОБА_1,
представника відповідача - ОСОБА_2,
та третьої особи - ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Чернівці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю, квартирою, житлом та вселення і зобовязання передати ключі від вхідних дверей квартири,-
В с т а н о в и в :
В травні 2016 року позивач ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_5, третя особа: ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю, квартирою, житлом та вселення і зобовязання передати ключі від вхідних дверей квартири.
Позовну заяву обґрунтовує тим, що 25 лютого 2013 року вона отримано свідоцтво про право власності на кооперативну квартиру розташовану в АДРЕСА_1, яка складається з 3-х житлових кімнат житловою площею 45,4 кв.м., загальною 76,6 кв.м.
Зазначає, що на даний час вона перебуває в Іспанії, де тимчасово працює на заробітках. Відїжджаючи за кордон, вона залишила довіреність на брата - ОСОБА_6 на управління своїм майном а квартиру зачинила.
Дізнавшись про це, відповідач ОСОБА_5 (її колишній чоловік) зірвав замок в дверях квартири, вселився самочинно зі своєю коханкою і затіяв з нею судовий спір.
На підставі рішення апеляційного суду Чернівецької області від 14 травня 2015 року визнано за ОСОБА_5 17/100 ідеальної частки спірної квартири і в цій частині свідоцтво про право власності від 25.02.2013 року визнано недійсним а їй на праві власності згідно вказаного свідоцтва належить 83/100 вказаної квартири.
Зазначає, що по приїзду додому відповідач ОСОБА_5 всіляке їй вчиняв перешкоди щодо користування своїм майном, в квартиру її не впустив, став сваритися з нею через двері, дублікат ключів від квартири не надав.
Просить усунути перешкоди які чинить їй відповідач ОСОБА_5 у користуванні квартирою, що знаходиться в АДРЕСА_2 та вселити її у вказану квартиру, також просить зобовязати ОСОБА_5 передати їй ключі від замка вхідних дверей даної квартири та стягнути з ОСОБА_5 на користь її судові витрати по сплаті судового збору.
Позивачка в судове засідання не зявилась. Представник позивача ОСОБА_1, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, пояснила, що відповідач чинить перешкоди позивачці у користуванні своєю власністю, відповідач ОСОБА_5 проживає в спірній квартирі зі своєю співмешканкою, на що позивачка згоди не давала, просила задовольнити позовні вимоги, посилаючись на обставини зазначені у позові.
Відповідач в судове засідання не зявився. Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що відповідач ніяким чином не чинить позивачці перешкод у користуванні своєю власністю, просив відмовити у задоволенні позову.
Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні подав свої пояснення та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, третьої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 25 лютого 2013 року позивачкою отримано свідоцтво про право власності на кооперативну квартиру розташовану в АДРЕСА_1, яка складається з 3-х житлових кімнат житловою площею 45,4 кв.м., загальною 76,6 кв.м. (копія свідоцтва на а.с.8).
Свідоцтво на право власності отримано позивачкою в той час, коли відповідач у вказаній квартирі не проживав, а проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується висновок від 06.03.2013 р. Шевченківського райвідділу міліції м. Чернівці (а.с.9).
Як було встановлено в судовому засіданні відповідач ОСОБА_5 (колишній чоловік позивача) вселився зі своєю співмешканкою у спірну квартиру.
Відповідно до рішення апеляційного суду Чернівецької області від 14 травня 2015 року визнано за ОСОБА_5 17/100 ідеальної частки спірної квартири і в цій частині свідоцтво про право власності від 25.02.2013 року визнано недійсним (а.с.17-21).
Позивачці на праві власності згідно вказаного свідоцтва належить 83/100 вказаної квартири а відповідача ОСОБА_5 на 17/100 ідеальних частин, що підтверджується відомістю з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.08.2016р. (а.с. 49-50).
08 травня 2013 року позивачка ОСОБА_4 надала довіреність - ОСОБА_6 на управління своїм майном (а.с.22).
Заселившись в квартиру самочинно, відповідач ОСОБА_5 відмовився надавати представнику позивача - ОСОБА_3 дублікат ключа, про що останній звертався в Шевченківський райвідділ міліції м. Чернівці, що підтверджується висновок від 31.05.2013р. (а.с. 11).
02 липня 2015 року представник позивача за довіреністю ОСОБА_1, звернулась до голови правління ЖБК № 73 ОСОБА_7 із заявою про створення комісії для доступу в квартиру і складання акту щодо опису мого майна, яке там знаходилось, що підтверджується заявою на а.с. 12. Як вбачається з матеріалів справи складання такого акту було необхідно, так як мало місце, коли відповідач виніс речі позивача з квартири. Приїхавши додому в чергову відпустку вона виявила, що з квартири зникло її особисте майно - телевізор, пральна машина та інші речі. З цього приводу вона звернулася в Шевченківський райвідділ міліції м. Чернівці. За результатами розгляду її заяви було порушено кримінальне провадження стосовно викрадення ОСОБА_5 майна позивача ОСОБА_4, в результаті чого відповідач зізнався, що такий факт мав місце і повернув позивачці в спірну квартиру вказані речі, що підтверджується постановою від 19.02.2013 року про закриття кримінального провадження (а.с. 10).
З повідомлення голови правління ЖБК № 73 м. Чернівці від 19.12.2015 року вбачається, що для опису належного майна позивача в спірній квартирі була створена комісія, але ОСОБА_5 комісію до квартири не допустив, що підтверджується довідкою від 19.12.2015 року ЖБК № 73 (а.с. 12).
Після чого позивачка з даного приводу звернулась через свого представника із заявою до начальника Шевченківського райвідділу міліції м. Чернівці, що підтверджується копією заяви (а.с. 15).
За результатами розгляду даної заяви, ДІМ Шевченківського РВУ УМВС ОСОБА_8 винесено висновок від 08.08.2015 року, з якого вбачається, що дійсно весною в 2013 році ОСОБА_5 замінив замок в квартирі за місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_2, так як є співвласником квартири і що ключі надасть від квартири, як тільки позивачка ОСОБА_4 повернуся із-за кордону (копія висновку від 8.08.2015 року на а.с. 24).
13.02.2016 року в 11-00 год. відповідач ОСОБА_5 перебуваючи в спірній квартирі не впустив позивачку ОСОБА_4 до вказаного житла, сваритися з нею через двері та відмовився надати останній дублікат ключів від квартири, що було підтверджено в судовому засіданні показами третьої особи ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_9.
В судовому засіданні 20.09.2016 р. свідок ОСОБА_10 пояснила, що 13.02.2016 р. вона як знайома ОСОБА_5, знаходилася в спірній квартирі. На сильний стук у вхідні двері квартири і прохання зайти в квартиру, ОСОБА_5 двері не відкрив, розмову вів через двері зі своїми вимогами, після чого впустив у квартиру тільки позивача ОСОБА_4
Будучи допитаним в якості свідка в судовому засіданні 20.09.2016р. відповідач ОСОБА_5 надав аналогічні покази свідку ОСОБА_10
З даного приводу 13.02.2016 року позивачка звернулась із заявою до начальника Шевченківського ВП Чернівецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області щодо самоуправних дій відповідача, а 17.02.2016 року вдруге звернулася із заявою вже до начальника Шевченківського відділу поліції, не дочекавшись відповіді на першу заяву, що підтверджується копіями заяв (на а.с. 15-16)
За результатами розгляду вищевказаних заяви, 19.02.2016 року начальником сектору Шевченківського відділення поліції Чернівецького відділу ГУНП ОСОБА_11 винесено висновок ЖЕЄ №222. З даного висновку вбачається, що дійсно 13.02.216 року позивачка хотіла зайти в квартиру по місцю проживання, але ОСОБА_5 в квартиру її не впустив, так як в квартирі знаходяться його цінні речі. Згідно висновку по даному факту з відповідачем ОСОБА_12 було проведено профілактичну бесіду працівниками поліції, в ході якої йому винесено офіційне застереження про неприпустимість в подальшому вчинення протиправних дій, а також його було попереджено про можливу відповідальність згідно чинного законодавства України. (а.с.25).
Той факт, що позивачка не має доступу до спірної квартири - підтвердили в судовому засіданні свідок ОСОБА_9, а також підтверджується висновком Шевченківського РВ УМВС від 08.08.2015р. (а.с.24), поясненнями 3-ої особи - ОСОБА_3
Дані обставини підтвердив сам відповідач, надавши письмові пояснення на імя як начальника так і інспектора Шевченківського відділення поліції Чернівецького відділу поліції ГУНП від 17.02.2016р. та від 24.02.2016р., які містяться в матеріалах справи.
В заяві від 17.02.2016 року останній пояснив, що дійсно 13.02.2016року позивачка стукала і просила відповідача відчинити двері спірної квартири, щоб вона зайшла, але він її в квартиру не впустив так як вона прийшла зі свідками. Ключі від вхідних дверей квартири також не надав.
У своїх письмових поясненнях від 24.02.2016 року ОСОБА_5 підтвердив, що дійсно позивачка приїхала у відпустку, намагалася зайти у квартиру, але він її не впустив навіть при свідках. Ключів від замка вхідних дверей в цей день їй не надав.
Як було встановленого в судовому засіданні дослідженими доказами відповідач перешкоджає як позивачці так і її представнику доступу до квартири, не надаючи від вхідних дверей квартири ключі, чим перешкоджає позивачці ОСОБА_4 користуватися як житловим приміщенням так і власністю - 83/100 частки.
Із довідки ЖБК № 73 від 16.05.2016 року № 02/05 вбачається, що позивачка ОСОБА_4 зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_3 з 27.09.2000 р.
Внаслідок створення відповідачем перешкод та неправомірних дій позивачка позбавлена охоронного законом права користуватися жилим приміщенням та власністю.
Оскільки, як було встановлено відповідач не тільки не надає ключів позивачці від вхідних дверей квартири, а й не впускає в квартиру, то за таких обставин позивачка повинна бути вселена в квартиру за рішенням суду в примусовому порядку.
Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
За змістом ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права чи обмежений в його здійсненні.
Ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання.
Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Ст.16 ЦК України передбачено: кожна особа має право звернутися до суду на захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
В п.10 вказаної норми Закону зазначено: «Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом».
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 23 «Про деякі питання, що виникли у практиці застосування судами Житлового Кодексу України» розяснено, що під захистом запобігання і громадського впливу мають на увазі, зокрема, попередження що застосовуються органами внутрішніх справ».
Відповідач ОСОБА_5 попереджений про таку відповідальність висновок інспектора Шевченківського відділення поліції Чернівецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області від 19.02.2016 року.
Згідно ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути обмежений у користуванні жилим приміщенням інакше, як з підстав і в порядку, передбачених Законом.
Відповідно до ст.ст. 386, 391 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушувати його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування ним права користування та розпорядження своїм майном.
Таким чином, суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності вважає, що позов є обґрунтований та підлягає до задоволення.
Виходячи з наведеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 9, 155 ЖК України, ст.ст. 15, 16, ч.1 ст.319, 321, 379, 391, ч.2 ст.386 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли у практиці застосування судами житлового кодексу України», ст.ст. 10, 209, 212 - 216 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю, квартирою, житлом та вселення і зобовязання передати ключі від вхідних дверей квартири задовольнити.
Усунути перешкоди які чинить ОСОБА_5 у користуванні ОСОБА_4 квартирою, житлом, 83/100 частини власності, що знаходиться в АДРЕСА_2 та вселити ОСОБА_4 у вказану квартиру.
Зобовязати ОСОБА_5 передати ОСОБА_4 ключі від замка вхідних дверей квартири, що знаходиться в АДРЕСА_2.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1102 грн. 40 коп.
Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Семенко О.В.