Провадження № 2/522/3259/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2016 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Чернявської Л.М.

при секретарі Прусс О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія», ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо транспортної пригоди

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія», ОСОБА_3, в якому просить стягнути з ПрАТ «УОСК» страхове відшкодування у розмірі 21353,18 гривень, стягнути зі ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 48822,78 гривень, витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 500 грн. та судові витрати.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що 02.10.2013 р. о 17 год. 30 хв., ОСОБА_3 керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. В.Арнаутська в м. Одеса, не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожньої обстановки, внаслідок чого скоїв наїзд на припаркований автомобіль НОМЕР_2, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Болградського районного суду Одеської області від 06.11.2013 р. у справі №497/2909/13-п ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 як володільця джерела підвищеної небезпеки автомобіля НОМЕР_1 була застрахована в ПрАТ УОСК. Станом на теперішній час позивачу не відшкодовано матеріальні збитки, в звязку з чим останній звернувся до суду з зазначеним позовом.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник ПрАТ «УОСК» в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи сповіщений належним чином, причин неявки в судове засідання не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 02.10.2013 року о 17 год. 30 хв., ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. В.Арнаутська в м. Одеса не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожньої обстановки, внаслідок чого скоїв наїзд на припаркований автомобіль Volvo, державний номер НОМЕР_3, що належить позивачу, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Болградського районного суду Одеської області від 06.11.2013 р. у справі №497/2909/13-п ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП України. Постанова суду набрала чинності 18.11.2013 року (а.с. 11).

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду, що набрала законної сили, про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 як володільця джерела підвищеної небезпеки автомобіля НОМЕР_1 була застрахована в ПрАТ «УОСК» згідно поліса ОСЦПВВНТЗ №АС/5228862 від 20.07.2013 р.(а.с.15). Тобто поліс страхування на дату ДТП діяв, керував відповідач-страхувальник транспортним засобом на законних підставах, тому саме у ПрАТ «УОСК» виник обовязок здійснити виплату страхового відшкодування постраждалій особі ОСОБА_2

Згідно ст. 2 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено що відносини у сфері обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

У ст. 1 Закону України „Про страхування зазначається, що страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначається, що обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальника.

Ст. 16 Закону України „Про страхування зазначає, що договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобовязання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до п.2, 3 ч.1. ст.988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно висновків експерта №1999 від 01.12.2013 р. розмір матеріальної шкоди, завданої автомобілю Volvo, державний номер НОМЕР_3, складає 70175,96 гривень (а.с.19-40). За послуги надані оцінювачем ФОП «ОСОБА_1П.» позивач сплатив 500 грн., що підтверджується рахунком № 1999 від 22.10.2013 року та платіжним дорученням про сплату послуги за експертну оцінку від 03.12.2013 року (а.с.41-42).

Загальна сума збитків становить 70175,96 грн. + 500 грн. = 70675,96 грн.

Варто зазначити, що позивач має право отримати відшкодування лише за матеріальні збитки, яких особа зазнала у звязку із пошкодження її майна. Згідно ст. 988 ЦК України, страхова виплата не може перевищувати розміру реальних витрат.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно якої у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно п. 22.1.Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхування здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Тобто виходячи із суті такого страхування Закон має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальника - заподіювача шкоди.

Згідно до ст. 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полюсом). У відповідності до п. 1.7. ст. 1 вищезазначеного закону, забезпечений транспортний засіб, наземний транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Також судом встановлено, що ОСОБА_2 ПрАТ «УОСК» було повідомлено про настання страхового випадку по договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується матеріалами справи.

ПрАТ«УОСК» 04.02.2015 р. прийняло рішення про часткове відшкодування ОСОБА_2 спричиненої майнової шкоди у розмірі 21 353,18 гривень, однак кошти до цього часу так і не перераховані позивачу (а.с.39).

У відповідності до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодування).

Таким чином, існують підстави для покладення обовязку по відшкодуванню ОСОБА_3 різниці між розміром страхового відшкодування, визначеним АТ УОСК, та розміром шкоди, визначеним Висновком автотоварознавчого дослідження, що складає 48 822,78 гривень та витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 500 грн.

Згідно ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних обов'язків є, зокрема договори та інші правочини, а також акти цивільного законодавства.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 14 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства; особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї. Закон не передбачає звільнення страховика від обов'язку по відшкодуванню шкоди, заподіяної постраждалому - на вимогу постраждалого, і не передбачає можливості перекладення за бажанням постраждалого відповідальності з страховика на водія.

Також варто зазначити, що відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 р. за № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», відповідно до ст. 21 Закону № 1961-IV на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону, зобов'язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров'ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів. У зв'язку із цим при пред'явленні позовних вимог про відшкодування такої шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди безпосередньо до особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, суд має право виключно в порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК, залучити до участі у справі страхову організацію (страховика), яка застрахувала цивільну відповідальність володільця транспортного засобу. Непред'явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до заподіювача шкоди у відповідному розмірі.

В звязку з вищезазначеним, суд дійшов висновку, що ПрАТ «УОСК» зобовязане відшкодувати матеріальні збитки, в якості страхового відшкодування ОСОБА_2, у розмірі 21353,18 гривень, в межах ліміту відповідальності, та зі ОСОБА_3 підлягає стягненню 48 822,78 гривень, як різниця між розміром страхового відшкодування, визначеним ПрАТ«УОСК», та розміром шкоди, визначеним висновком автотоварознавчого дослідження, та витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 500 грн.

Відповідно до передбаченого ст.11 ЦПК України принципу диспозитивності цивільного судочинства суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ч.1 ст.60 ЦПК України).

Крім того, відповідно до статті 88 ЦПК України ОСОБА_2 на користь якого ухвалено рішення, суд присуджує з відповідачів понесені ним документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 702 гривень, пропорційно до розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58-60, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 145, код 23734213) на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 21 353 (двадцять одна тисяча триста пятдесят три) гривні 18 копійок та судовий збір у розмірі 213 гривень 53 копійок.

Стягнути зі ОСОБА_3 (68742, Одеська обл., Болградський р-н, с. Криничне, вул. Комсомольська, 39, ідентифікаційний номер НОМЕР_4) на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 48 822 (сорок вісім тисяч вісімсот двадцять дві) гривні 78 копійок та витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 500 (пятсот) гривень, судовий збір у розмірі 488 гривень 22 копійок.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області, через Приморський районний суд міста ОСОБА_1, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.М.Чернявська

26.08.2016