Справа № 550/1060/16-ц
Провадження № 2/550/332/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2016 року смт. Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого - судді Ланни Я.О.,

за участю секретаря Литвин А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Чутівського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно, -

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд із зазначеним позовом, в якому вказала, що з 2005 р. разом із своїм чоловіком ОСОБА_3 стала проживати та користуватись житловим будинком за адресою с. Вільниця Чутівського району Полтавської області, вул. Першотравнева, 1. Даний будинок належав на праві власності ОСОБА_4, яка померла 30.05.2007 р. Враховуючи те, що вона та її чоловік добросовісно заволоділи житловим будинком та протягом 11 років відкрито користуються ним, то вважає, що набула право на житловий будинок на законних підставах та просила визнати за нею право власності на це нерухоме майно за набувальною давністю.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала з підставі зазначених у позовній заяві.

Від відповідача ОСОБА_2 сільської ради надійшла заяви про визнання позову та розгляд справи у їх відсутність.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 на праві власності належав житловий будинок в с. Вільниця Чутівського району Полтавської області, вул. Першотравнева, 1, що підтверджується довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 07.12.2016 р.(а.с.54), рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 29.03.2006 р. (а.с.7) та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 16.05.2006 р. (а.с.8). Згідно технічного паспорту вказане нерухоме майно складається з житлового будинку літ Е-1 (на плані забудови), сараю літ. Б, літньої кухні літ. А, прибудови літ.а , навісу літ. а-1, сараю Г, погреба літ. г, огорожі № 1 (а.с.10-12). Житловий будинок та господарські споруди розміщений на неприватизованій земельній ділянці, розміром 0,10 га. Згідно довідки ОСОБА_2 сільської ради від 08.12.2016 р. (а.с. 55) позивачка з 2005 р. сплачує земельний податок за вказану земельну ділянку. Спадкоємці ОСОБА_4 свої права на вказане вище майно не оформляли. Судом встановлено, що сім*я позивачки проживає в спірному будинку з 2005 року та сплачує комунальні послуги, що підтверджується довідками сільської ради (а.с.23,56), поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, довідкою ПАТ «Полтавагаз» від 20.12.2016 р. (а.с.37), тимчасовим договором про надання населенню послуг з газопостачання від 11.11.2013 р. (а.с.59-61), договором про користування електричною енергією від 14.12.2007 р. (а.с.63-64)

Згідно з ч. 1 ст. 395 ЦК України право володіння та право користування є окремими видами речових прав на чуже майно.

Право володіння майном полягає в юридично забезпеченій можливості особи мати майно у своєму безпосередньому фізичному чи юридичному віданні.

Згідно з ч. 1 ст. 398 ЦК України право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України , правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюється також на випадки, коли володіння майном почалось за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Отже позивачка у відповідності до закону порушила питання про виникнення права власності, після 1 січня 2011 року, оскільки строк набувальної давності спливає у відповідні місяць та число останнього строку року. З моменту спливу строку набувальної давності у неї, як давнісного володільця, за загальним правилом, і виникло право власності на нерухоме майно, яким вона відкрито і безперервно володіла.

Державна реєстрація права власності на нерухоме майно (саме право власності та інші речові права підлягають державній реєстрації) у цьому випадку не є підставою виникнення права власності, оскільки воно виникає не підставі набувальної давності. Реєстрація визначає лише момент виникнення права власності, але не є підставою для його набуття. Це означає, що право власності виникає на підставі набувальної давності і, водночас, закріплюється за новим власником у момент його державної реєстрації.

На підставі вказаних письмових доказів та пояснень свідків, суд вважає, що позивачка добросовісно заволоділа житловим будинком в с. Вільниця по вул. Першотравневій, 1 Чутівського району Полтавської області та протягом 11 років відкрито користується ним, а отже згідно ст. 344 ЦК України набула право власності на це майно за набувальною давністю, а тому позов підлягає задоволенню.

. Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212-215, 214 ЦПК України, ч.1 ст. 344, ч.1 ст. 395 та ч.1 ст. 398 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, яке складається з житлового будинку літ. Е-1 (на плані забудови), сараю літ. Б, літньої кухні літ. А, прибудови літ.а , навісу літ. а-1, сараю Г, погреба літ. г, огорожі № 1, в с. Вільниця Чутівського району Полтавської області , вул. Першотравнева, 1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Чутівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в той же строк з дня отримання копії цього рішення .

Головуючий Я. О. Ланна