пр. № 2-о/759/585/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Зайця Т.О. при секретарі Ковтун М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Головне управління пенсійного фонду України у м. Києві про встановлення факту постійного проживання та перебування на утриманні,

В С Т А Н О В И В:

10.11.2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду в порядку окремого провадження з заявою про встановлення факту постійного проживання та перебування на утриманні померлого годувальника ОСОБА_2, з моменту реєстрації шлюбу до моменту смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року. Вимоги заяви обґрунтовані тим, що заявник перебувала з ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі. На дату смерті заявник була зареєстрована за іншою адресою ніж її чоловік, проте фактично проживала за місцем реєстрації чоловіка, з 2006 року перебувала на його утриманні. Після смерті чоловіка при зверненні до органу пенсійного фонду з метою отримання пенсії у зв'язку із втратою годувальника, виникли проблеми щодо підтвердження місця проживання заявника разом з покійним чоловіком однією сім'єю та перебування на утриманні, оскільки місце реєстрації подружжя відрізняється.

Заявник в судовому засіданні підтримала вимоги заяви, просила суд їх задовольнити на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Представник ГУ ПФ України в м. Києві в судове засідання не з'явився, надіслав пояснення у справі, просив проводити розгляд справи без їх участі, зазначив, що у період часу з 07.12.2005 року по 01.12.2011 року заявник була зареєстрована за іншою адресою, відмінною від її чоловіка ОСОБА_2, а тому не могла перебувати на його утриманні.

В судовому засіданні були допитані свідки: ОСОБА_3, ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою АДРЕСА_2, пенсіонер, сусід заявника, повідомила, що з заявницею товаришують давно, ходили один до одного на дні народження, з 2004 року ОСОБА_1 та її чоловік проживали разом в Києві, померлий забезпечував сім'ю, оскільки доходи заявниці були низькі, остання має проблеми зі здоров'ям, потребує ліків. Померлий завжди відвозив дружину в лікарню, піклувався про неї, забезпечував.

Свідок ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована за адресою АДРЕСА_4, пенсіонер, є сусідкою заявника, пояснила, що проживає у своїй квартирі з лютого 2004 року, а заявниця з чоловіком постійно проживали разом за адресою АДРЕСА_1 з осені 2004 року.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 06.10.1973 року зареєстрували шлюб у ВРАЦС по м. Харкову Харківського МУЮ, про що складено актовий запис за №5506. 21.05.1991 року шлюб між сторонами було розірвано. Наведена обставина підтверджується відомостями з Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, НОМЕР_3 (а. с. 10).

16.08.1991 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №637, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а. с. 11).

З паспортних даних позивача (а. с. 12 - 13) вбачається, що ОСОБА_1 08.12.2011 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3. 03.03.2010 року на заявника заведено медичну картку поліклініки ВМУ СБ України, де перебуває на обліку як член сім'ї. (а. с. 6, 8).

Заявник є інвалідом третьої групи загального захворювання з 14.03.2006 року безстроково, що підтверджується довідкою серії МСЕ №033743 (а. с. 4).

ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФ в Київському районі м. Харкова, за період з 01.04.2008 року по 30.01.2011 року розмір її пенсії становив 41 209,49 грн., щомісячний розмір пенсії складав 1 264,66 грн. (а. с. 7 - копія довідки).

ОСОБА_2 перебував на обліку ГУ ПФУ в м. Києві, отримував пенсію за вислугу років, за період з січня 2007 по грудень 2010 року розмір його пенсії склав 237 726,72 грн., щомісячний розмір пенсії становив 4 952,64 грн. (а. с. 5 - копія довідки).

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_2 помер, про що зроблено відповідний актовий запис за №23198 та підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а. с. 9).

Заявник просить встановити факт постійного проживання та перебування на утриманні померлого чоловіка як годувальника, оскільки при зверненні до ГУ ПФ України в м. Києві виникла проблема щодо підтвердження місця проживання заявника разом з покійним чоловіком однією сім'єю та перебування на його утриманні, оскільки місце реєстрації заявника та її чоловіка відрізняється

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні (п. 2 ч. 1 ст. 256 ЦПК України). У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 256 ЦПК України).

Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5 роз'яснено, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31). Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби ( ч. 1, ч. 2 ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»).

Члени сім'ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування ( ст. 31 Закону).

Відповідно до ч. 2, ч. 4 ст. 3 Сімейного Кодексу, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

В судовому засіданні встановлено, визнається заявником і підтверджується показами свідків, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 постійно проживали разом за адресою реєстрації померлого: АДРЕСА_1. Померлий отримував пенсію, якою забезпечував себе та свою дружину, яка є інвалідом ІІІ групи, має проблеми зі здоров'ям, купував їй ліки. Розмір пенсії заявника був низьким порівняно з пенсією померлого, а враховуючи стан здоров'я ОСОБА_1, необхідність у лікуванні, проходження диспансеризації, медично-профілактичного лікування, профілактичних заходів і т.д., суд приходить до висновку, що основним і постійним джерелом засобів до існування для заявника була допомога з боку ОСОБА_2 Враховуючи наведені обставини справи, доведеним є факт постійного проживання заявниці з ОСОБА_2 та перебування заявниці на його утриманні.

На підставі наведеного суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог, а тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 57, 60, 88, 209, 212-215, 234, 256-259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1 постійного проживала з ОСОБА_2 та перебувала на його утриманні до моменту смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги та може бути оскаржене до апеляційного суду м. Києва, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: Т.О. ЗАЄЦЬ