РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/2322/16-ц

провадження у справі № 2/0285/1350/16

19 грудня 2016 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді…………..ОСОБА_1

за участю секретаря.…...........ОСОБА_2

позивача……………………...ОСОБА_3

відповідача…………………...ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу

за позовом ОСОБА_3

до ОСОБА_4

про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання їхніх неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 та ОСОБА_6, в твердій грошовій сумі в розмірі 1400 грн.

В обґрунтування позову зазначила, що відповідач здоровий та працездатний, однак ухиляється від надання матеріальної допомоги на дітей, які повністю знаходиться на її утриманні.

Позивач в судовому засідання просила позов задовольнити частково в розмірі по 500 грн. на кожну дитину щомісяця.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, в розмірі по 300 грн. на кожну дитину, оскільки на даний час не працює.

Дослідивши надані докази по справі, вислухавши думку сторін, суд дійшов до наступного висновку.

Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обовязків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві.

Судом встановлено, що сторони у справі є батьками неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с. 4, 5/.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Зміст глави 15 СК України вказує на обовязок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обовязку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

Способи виконання обовязку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

В пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом статей 10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Жодних документів, які б підтверджували непрацездатність відповідача, суду надано не було. Будь-яких поважних причин, що унеможливлюють надання ним матеріальної допомоги своїм дітям, на момент розгляду справи не існує.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідач здоровий та працездатний, інших утриманців не має, позовні вимоги визнав частково, не достатньо приймає участі в утриманні своїх неповнолітніх дітей, а тому суд приходить до висновку, що він спроможний сплачувати аліменти в розмірі по 500 грн. на кожну дитину щомісячно, що буде відповідати як інтересам самих дітей, зокрема, для задоволення їх мінімальних життєвих потреб, так і матеріальному становищу та стану здоровя платника аліментів.

Також суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 15, 57-60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 141, 180-183, 191 Сімейного кодексу України суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_3 аліменти на неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 (пятсот) грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з 22.08.2016 року до повноліття сина, ОСОБА_5 04 березня 2019 року, та до повноліття сина, ОСОБА_6 27 липня 2024 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп. судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий Л.Й.Савицька