АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2429/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 2 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2016 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
секретарОСОБА_5, ОСОБА_6

за участю:

відповідача ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_7 на заочне рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 25 серпня 2016 року у справі за позовом Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації до ОСОБА_7 про вилучення та повернення транспортного засобу забезпеченого на пільгових умовах, -

в с т а н о в и л а :

Департамент соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7 про вилучення та повернення транспортного засобу забезпеченого на пільгових умовах, посилаючись на те, що інвалід війни І групи ОСОБА_8, за рахунок коштів державного бюджету був забезпечений через Головне управління праці та соціального захисту населення обласної державної адміністрації транспортним засобом МІ ЗАЗ 110308-44.

15 листопада 2012 року ОСОБА_8 помер. Після його смерті 29 жовтня 2015 року позивачем було розяснено право відповідача як члену сімї померлого інваліда залишити автомобіль за умови сплати розрахункової суми для викупу автомобіля, в іншому випадку добровільно повернути транспортний засіб.

Враховуючи те, що віповідач не повернув автомобіль добровільно та не виконав дій щодо перереєстрації транспортного засобу, позивач просив суд вилучити у відповідача вказаний автомобіль на користь позивача.

Заочним рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 25 серпня 2016 року позов задоволено, вилучено у ОСОБА_7 транспортний засіб МІ ЗАЗ 110308-44 , колір королівський синій, номер кузову Y6D110308В0140753, номер двигуна 307100В0783861, виготовлений 01.12.2010 року Закритим акціонерним товариством з іноземною інвестицією «Запорізький автомобілебудівний завод», вартістю 39 282 грн. та передано його Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації.

Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 29 вересня 2016 року заяву ОСОБА_7 про перегляд заочного рішення суду залишено без задоволення.

10 жовтня 2016 року ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу на вказане рішення суду, в якій просить скасувати заочне рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 25 серпня 2016 року та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_7 вказав, що судом неправомірно проведено заочний розгляд справи, а також те, що судом не враховано, що вдова померлого ОСОБА_8 ОСОБА_9, яка є інвалідом першої групи, має право на переоформлення транспортного засобу.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення відповідає.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов суд першої інстанції, з чим погоджується і колегія суддів, виходив з того, що відповідно до Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою КМУ від 19 липня 2006 року, інвалід війни I групи ОСОБА_8, за рахунок коштів державного бюджету, був забезпечений через Головне управління праці та соціального захисту населення облдержадміністрації транспортним засобом МІ ЗАЗ 110308-44 2010 року випуску.

Згідно акту приймання-передачі транспортного засобу серії № 988370 від 10.12.2010 року, транспортний засіб МІ ЗАЗ 110308-44, колір королівський синій, номер кузову Y6D110308В0140753, номер двигуна 307100В0783861, виготовлений 01.12.2010 року Закритим акціонерним товариством з іноземною інвестицією «Запорізький автомобілебудівний завод», отриманий Головним управлінням для ОСОБА_8

10.12.2010 року ОСОБА_8 письмово звернувся до Головного управління про видачу транспортного засобу забезпеченого за рахунок коштів державного бюджету, якому роз'яснено вимоги Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року № 999, що підтверджується відповідним зобов'язанням. Тоді ж інваліду видано довідку про реєстрацію автомобіля від 10.12.2010 року № 572-05.

На підставі рішення колегії Головного управління від 08.12.2010 року № 12-2 право керування автомобілем передано синові ОСОБА_8 - ОСОБА_7 (а.с. 9).

ОСОБА_8 помер 15.11.2012 року.

Судом першої інстанції вірно застосовано положення Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою КМУ від 19 липня 2006 року, щодо повернення автомобіля після смерті інваліда, який був забезпечений автомобілем.

Так, пунктом 16 Порядку, передбачено, що іншому члену сім'ї померлого інваліда, який зареєстрований за місцем реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Казначейства, а членом сім'ї померлого інваліда внаслідок трудового каліцтва - на рахунки відповідних управлінь виконавчої дирекції вартості автомобіля з урахуванням розрахункової суми для викупу автомобіля та суми, сплаченої за нього інвалідом.

Розрахункова сума для викупу автомобіля визначається головним управлінням соціального захисту або управлінням виконавчої дирекції з урахуванням зносу автомобіля 0,84 відсотка за кожний повний місяць або 10 відсотків за кожний повний рік. Під час розрахунку неповний місяць користування автомобілем (незалежно від кількості днів) зараховується як повний місяць. За результатами розрахунку складається довідка-рахунок за формою, що затверджується Мінсоцполітики.

В іншому разі автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, повертається (вилучається) головному, районному управлінню соціального захисту або управлінню виконавчої дирекції у повному комплекті.

Автомобіль, отриманий інвалідом, законним представником недієздатного інваліда, дитини-інваліда, вилучається відповідними органами державної виконавчої служби за рішенням суду за поданням головного управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції.

Розпорядженням Черкської ОДА від 11.04.2013 року затверджено Положення про Департамент соціального захисту населення Черкаської ОДА (а.с.20,21).

05.03.2013, 09.01.2014 року Управлінням соціального захисту населення Чигиринської РДА, а 29.10.2015 року Департаментом соціального захисту населення відповідачу ОСОБА_7 направлялись листи з проханням повернути автомобіль, з'явитись до Департаменту для вирішення питання щодо добровільного повернення автомобіля (а.с.15,16,18,19).

Відповідачем легковий автомобіль добровільно позивачу не повернуто.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що у звязку з невиконанням відповідачем вимог закону, саме Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою КМУ від 19 липня 2006 року, автомобіль МІ ЗАЗ 110308-44, яким був забезпечений інвалід ОСОБА_8, слід вилучити у ОСОБА_7 та повернути державі в особі Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на те, що судом не враховано, що вдова померлого ОСОБА_8 ОСОБА_9, яка є інвалідом першої групи, має право на переоформлення транспортного засобу.

Так, позов предявлено до ОСОБА_7, який мав право керування спірним автомобілем. Вилучення вказаного автомобіля у відповідача не позбавляє права ОСОБА_9 переоформити автомобіль.

Крім того, з часу смерті ОСОБА_8 15.11.2012 року пройшло чотири роки. Такий період є досить тривалим, тому відповідач ОСОБА_7 чи вдова померлого ОСОБА_8 ОСОБА_9 мали достатньо часу для належного виконання вимог закону та переоформлення у встановленому порядку спірного автомобіля.

Колегія суддів погоджується з посиланням апелянта на те, що судом першої інстанції проведено заочний розгляд справи з порушенням норм цивільного процесуального законодавства.

Так, згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує про такого вирішення справи.

Відповідно до розяснень, викладених у Листі Верховного Суду України від 01.05.2007 "Практика ухвалення та перегляду судами заочних рішень у цивільних справах", вбачається правильним, що неявка відповідача в судове засідання після оголошеної перерви, зупинення провадження у справі та поновлення її слухання не дає підстав для ухвалення заочного рішення, оскільки відповідач брав участь у попередніх засіданнях, йому роз'яснювали його права та обов'язки, він висловлював свою думку і ставлення до позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_7 був присутній в судовому засіданні 05 липня 2016 року, йому було розяснено його процесуальні права та він висловив свою позицію щодо не визнання позову. За клопотанням ОСОБА_7 було оголошено перерву в судовому засіданні для збирання доказів (а.с. 7).

В наступні судові засідання відповідач ОСОБА_7 не зявлявся, двічі подавав суду заяви про перенесення судового засідання у звязку з його хворобою, у з вязку з чим було оголошено перерви в судовому засіданні. В судові засідання 08.08.2016 року, 15.08.2016 року та 25.08.2016 року ОСОБА_7 не зявився, не повідомивши суду причини своєї неявки.

Таким чином, у звязку з тим, що відповідач був присутній в судовому засіданні 05.07.2016 року, йому було розяснено його процесуальні права та він висловив свою думку щодо предявленого позову, суд першої інстанції не повинен був проводити заочний розгляд справи.

Однак, вказана обставина не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки відповідач не позбавлений права апеляційного оскарження рішення суду в загальному порядку після залишення без задоволення його заяви про перегляд заочного рішення суду.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції скасуванню чи зміні не підлягає, а тому колегія суддів апеляційну скаргу відхиляє, а рішення суду першої інстанції залишає без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Заочне рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 25 серпня 2016 року у справі за позовом Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації до ОСОБА_7 про вилучення та повернення транспортного засобу забезпеченого на пільгових умовах залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :