Справа № 683/2072/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2014 року Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого-судді Цішковського В.А.

при секретарі Сукманюк О.В.

з участю:

представників позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 ,

представника відповідача ОСОБА_5 міської ради - ОСОБА_6 представника третьої особи - управління Держземагенства у ОСОБА_5 районі - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до ОСОБА_3 та ОСОБА_5 міської ради про скасування рішення міської ради, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та скасування його державної реєстрації, визнання права користування земельною ділянкою,., -

ВСТАНОВИВ

15.07.2013 року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 та просять скасувати п.9 рішення ОСОБА_5 міської ради №39 від 6 липня 2012 року про передачу ОСОБА_3 у власність 1 000 м. кв. земельної ділянки по вул. 1-го Травня, 12/2 в м. Старокостянтинові. Також, просять визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №935594 від 15 серпня 2012 року та скасувати його державну реєстрацію. Крім того, просять визнати за ними право користування земельною ділянкою розміром 0,1404 га по вул. 1-го Травня, 12/2 в м. Старокостянтинові.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачі вказали, що позивачу ОСОБА_8 після смерті батька ОСОБА_10 згідно свідоцтва про право на спадщину від 21.08.1993 року належить 49/100 частини житлового буднику по вул. 1-го Травня, 12/2 в м. Старокостянтинові, а позивачу ОСОБА_9 після смерті батька ОСОБА_11 згідно свідоцтва про право на спадщину від 27.08.2008 року належить 51/100 частини вказаного вище житлового будинку. Також, позивачі зазначили, що вказаний будинок розташований на земельній ділянці розміром 0,2106 га, яка належить виконавчому комітету ОСОБА_5 міської ради. Крім того, по цій же вулиці на вказані земельні ділянці розташований ще 43/100 частини житлового будинку №12, який належить відповідачу ОСОБА_3. Останньому на підставі рішення ОСОБА_5 міської ради №39 п.9 від 6 липня 2012 року видано 15 серпня 2012 року державний акт серії ЯМ № 935594 на право власності на земельну ділянку розміром 0,1 га по вул. 1-го Травня. 12/2 в м. Старокофгянтинові. Із вказаними рішенням ОСОБА_5 міської ради та виданим відповідачу державним актом на право власності

на земельну ділянку позивачі не згідні, оскільки вказані рішення прийняті без погодження меж

між ними та відповідачем, а також на території земельної ділянки відповідача знаходиться

належна позивачам теплиця. Крім того, на думку позивачів,і земельна ділянка між ними мала б

бути розподілена на трьох осіб пропорційно до їх часток на право власності на житлові будинки,

тобто між позивачем ОСОБА_8 та ОСОБА_9 площею по Ю,0635 га кожному та відповідачем

ОСОБА_3 площею 0,0702 га, а також позивачі просять передати їм у спільне користування

частину земельної ділянки площею 0,0134 га та визнати за ними право користування частиною

вказаної земельної ділянки розміром 0,1404 га.

Протокольною ухвалою судді Старокостянтинівського^районного суду від 31.03.2014 року

до участі у справі залучено співвідповідачем ОСОБА_5 міську раду.

Крім того, представник позивачів - ОСОБА_1 уточнив позовні вимоги та вказав,

що позивачу ОСОБА_8 після смерті батька ОСОБА_10, згідно свідоцтва про

право на спадщину від 21.08.1993 року належить 49/100 частини житлового буднику по вул. 1-го

Травня, 12/1 в м. Старокостянтинові, а позивачу ОСОБА_9 після смерті батька ОСОБА_11

Івановича, згідно свідоцтва про право на спадщину від 27.08.2008 року належить 51/100 частини

вказаного житлового будинку. Відповідачу ОСОБА_3 відповідно належить 43/100

житлового будинку№12/2, який розташований разом із будинком відповідачів на земельній

ділянці розміром 0,2106 га. У звязку з цим, просять визнати за ними право користування

земельною ділянкою розміром 0,1404 га по вул. 1-го Травня, 12/1 в м. Старокостянтинові. В решті

позовні вимоги щодо скасування рішення та визнання недійсним державного акта представник

позивачів підтримує повністю. ?

В судовому засіданні представники позивачів позовні вимоги підтримали та просять позов

задовольнити повністю, а також зазначили, що у позивачів є перешкоди у користуванні земельною

ділянкою, оскільки відповідач ОСОБА_3 самовільно захопив земельну ділянку позивачів.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник в cyn:0B0My засіданні проти позову заперечили

та зазначили, що 43/100 частини житлового будинку та земельна ділянка для його обслуговування

по вул. 1-го Травня, 12/2 в м. Старокостянтинові належить відповідачу ОСОБА_3.

Власником 57/100 частини вказаного житлового будинку є ОСОБА_2, а по справі представник

позивачів, і цій частині будинку присвоєно № 12. по вул. 1-го Травня в м. Старокостянтинові.

Житловий будинок №12/1 по вул. 1-го Травня в м. Старокостянтинові, який, на думку позивачів,

належить їм, розташований поруч із будинком відповідача ' і земельні ділянки призначені для

обслуговування житлових будинків межують між собою. Під час виготовлення документації на

земельну ділянку будь-яких порушень зі сторони відповідача допущено не було. Будь-яких

погоджень меж між позивачами та відповідачем ОСОБА_3 не проводилось, оскільки позивачі

не є власниками житлового будинку, ні земельної ділянки. Також, просять суд не брати до уваги

висновок експертного дослідження №2055ед/013 від 14 січня 2013 року про можливі варіанти

встановлення порядку користування земельною ділянкою, оскільки він складений за заявою

позивача експертом, який не попереджався про кримінальну відповідальність за завідомо

неправдивий висновок, і в розумінні ст.59 ЦПК України є не допустимим доказом по справі.

Представник відповідача ОСОБА_5 міськрї ради - ОСОБА_6 в судовому

засіданні проти позову заперечила та зазначила, що під час виділення земельної ділянки

відповідачу ОСОБА_3 та виготовлення документації на цю земельну ділянку будь-яких

порушень зі сторони міської ради не було.

Представника третьої особи - управління Держземагенства у ОСОБА_5

районі - ОСОБА_7 в судовому засіданні проти позову заперечив та зазначив, що під час

виготовлення документації на земельну ділянку відповідача ОСОБА_3 будь-яких порушень

земельного законодавства допущено не було.

Представник третьої особи на стороні відповідача - ДП «Центр державного земельного

кадастру», який у встановленому порядку повідомлений про час і місце судового засідання, до

суду не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що в

задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачу ОСОБА_3 належить 43/100 частини

житлового будинку №12/2 по вул. 1-го Травня в м. Старокостянтинові. Для обслуговування

належної ОСОБА_3 частини житлового будинку було передано останньому у власність 1 000 м.

кв. земельної ділянки.

ОСОБА_5 міської ради №39 п.9 від 6 липня 2012 року про передачу ОСОБА_3 у власність 1 000 м. кв. вказаної вище земельної ділянки по вул. 1-го Травня, 12/2 в м. Старокостянтинові; державним актом на право власності на зазначену вище земельну ділянку серії ЯМ №935594 виданого 15 серпня 2012 року відповідачу ОСОБА_3; планом меж вказаної вище земельної ділянки.

Згідно ч.4 та ч.б ст.120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, ;будівлі або споруди.

У разі набуття права власності на жилий будинок (крім багатоквартирного), який розташований на землях державної або комунальної власності, що перебувають у користуванні іншої особи, та необхідності поділу земельної ділянки площа земельної ділянки, що формується, не може бути меншою, ніж максимальний розмір земельних ділянок відповідного цільового призначення, визначених статтею 121 Земельного кодексу України (крім випадків, коли формування земельної ділянки в такому розмірі є неможливим).

Відповідно до п. «г» ч.І ст.121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в містах в розмірі не більше 0,10 гектара. #

Виходячи із системного аналізу зазначених норм, суд приходить до висновку, що відповідачу ОСОБА_3 правомірно було виділено земельну ділянку розміром 0,1 га для обслуговування належної йому частини житлового будинку.

Згідно ч.І ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування! підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачі звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та скасування його державної реєстрації, визнання права користування земельною ділянкою, не надали суду доказів, -що вони є власниками суміжної з відповідачем ОСОБА_3 земельної ділянки та будинку, що по вул. 1-го Травня, 12/1 в м. Старокостянтинові, а також не надали жодних доказів що їх права в користуванні майном було порушено відповідачами при виділенні земельної ділянки ОСОБА_3

Суд не бере до уваги твердження позивачів щодо виділення земельної ділянки позивачу ОСОБА_3 без погодження з ними меж, оскільки в судовому засіданні не було доведено, що на час виділення земельної ділянки позивачі були суміжними користувачами, тобто особами з якими проводиться погодження меж земельної ділянки.

Крім того, суд не бере до уваги свідоцтво про право позивача ОСОБА_8 на спадщину від 21 серпня 1993 року після смерті батька ОСОБА_10, який помер 25 вересня 1990 року, оскільки позивачами не надано для огляду оригінал вказаного документа, а також: у свідоцтві є розбіжності у написанні адреси успадкованої частини будинку: так у тексті свідоцтва зазначено адресу будинку №12 по вул. 1-го Травня в м. Старокостянтинові, а зареєстровано в ОСОБА_5 БТІ будинок вже під №12/1 по вул. 1-го Травня в м. Старокостянтинові. Також, суд не бере до уваги копії технічних паспортів на будинок №12/1 по вул. 1-го Травня в м. Старокостянтинові, оскільки це не є правовстановлюючим документом і позивачами не надано оригінали зазначених документів.

Відповідно до ч,2 ст.59 ЦПК України обставини

підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Також, суд не бере до уваги висновок експертного дослідження №2055ед/013 від 14 січня 2013 року про можливі варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою, оскільки він складений за заявою позивача експертом, який не попереджався про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, і в розумінні ст.59 ЦПК України є не допустимим доказом по справі.

Оскільки для розвязання спору щодо наявності перешкод у користуванні позивачами земельною ділянкою необхідні спеціальні знання, судом, в порядку ч.4 ст. 10 ЦПК України, сторонам розяснено право на призначення судової будівельно-технічної експертизи для встановлення можливості та варіантів користування спірною земельною ділянкою. Однак сторони відмовились від призначення експертизи.

Враховуючи те, що позивачами не було доведено порушення їхніх прав на користування земельною ділянкою, а також те, що суд не має спеціальних знань для вирішення цього питання, тому позбавлений можливості вирішити цей спір без проведення судової будівельно-технічної експертизи, суд дійшов висновку, що в позові ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до ОСОБА_3 та ОСОБА_5 міської ради слід відмовити.

Керуючись ст.ст.10, 11, 59, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 120, 121 ЗК України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до ОСОБА_3 та ОСОБА_5 міської ради про скасування рішення міської ради, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та скасування його державної реєстрації, визнання права користування земельною ділянкою - відмовити.

На рішення через суд першої інстанції, який його ухвалив, може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя