Провадження №2/521/4980/16
08 грудня 2016 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси, у складі:
головуючого судді - Леонова О.С.,
при секретарі - Малиш О.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратив право користування житлом,-
05.08.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратив право користування житлом. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 27.04.2004 року, справа № 2-3310/04, яке вступило в законну силу 19.06.2006 року, йому на праві приватної власності належить домоволодіння АДРЕСА_1.
Право власності було зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 19.06.2006 року.
В домоволодінні є зареєстрованою, однак, не проживає з 2011 року його донька ОСОБА_2
Донька залишила житло після того як вступила до шлюбу та за власним бажанням виселилась, забравши всі свої речі. Місце її проживання йому не відоме, зв'язку з нею він не має.
Інтересу до житла ОСОБА_2 ніякого не проявляє, в оплаті комунальних послуг, у витратах на утримання житла участі не приймає.
Житло за адресою: АДРЕСА_1 не є постійним місцем перебування чи проживання відповідача, тому підстав для її реєстрації за вказаною адресою - не має.
Відповідач відсутня у його житлі більше як один рік, тому вона втратила право на користування його житлом та на реєстрацію за адресою його житла.
Він вважає, що не повинен та не має матеріальної можливості сплачувати комунальні послуги за особу, яка не проживає за зазначеною адресою.
Крім того, він позбавлений можливості оформити субсидію на оплату житлово-комунальних послуг, вартість яких постійно зростає.
Просить суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування домоволодіння АДРЕСА_1.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, але в позовній заяві просив справу розглянути за його відсутності, в разі неявки відповідача, просить справу розглянути за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засіданні не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, про причини не явки суду не повідомила. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи та прийняття по справі заочного рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню.
В судовому засіданні встановлено, що на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 27.04.2004 року по справі № 2-3310/04 ОСОБА_1 належить на праві приватної власності домоволодіння АДРЕСА_1.
Як вбачається з довідки (витягу з домової книги про склад родини та реєстрацію) від 20.07.2016 року № 993 в будинку АДРЕСА_1 зареєстровано: ОСОБА_2, 1981 року народження.
25.06.2016 року було складено акт в.о. голови Органом самоорганізації населення комітет мікрорайону «Сахарний» Гончарук С.І про не проживання відповідача в будинку АДРЕСА_1.
Як вбачається з відповіді КУ «Міська клінічна лікарня №10» №1152 від 01.11.2016 року ОСОБА_2 за період з 01.01.2016 року по 27.10.2016 року на стаціонарному лікуванні у КУ «МКЛ №10» не перебувала, у приймальне відділення КУ «МКЛ №10» та поліклінічне відділення КУ «МКЛ № 10» не зверталась.
Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно зі ст. 6 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.
Згідно із ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до Конституції України, право приватної власності громадян є непорушним і ніхто не може бути протиправно його позбавлений. Відповідно до ст.13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушувати права інших осіб, завдати шкоди культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоду іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна дотримуватися моральних засад суспільства.
За змістом ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст.7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
Відповідно до ст.9 ЖК України, ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку передбаченим законом.
Відповідно до ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно ст.405 ЦК України при відсутності члена сім'ї власника житла без поважних причин понад один рік, він втрачає право на користування цим житлом та у відповідності до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Таким чином суд задовольняє позовні вимоги позивача, визнає відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, так як в судовому засіданні встановлено, що він понад один рік не проживає на спірній житловій площі.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 130, 208, 209, 212, 213-215, 217, 223-225 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратив право користування житлом - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 такою, що втратила право користування будинком АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії, позивачем в загальному порядку, тобто рішення суду позивачем може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Відповідно до статей 231, 232 ЦПК України оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення ухвалене й надруковано у нарадчий кімнаті у єдиному екземплярі.

Головуючий суддя Леонов О.С.