Номер провадження 2/521/6338/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2016 року Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Лічмана Л.Г.

при секретарі Тимофієнко Н.М.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третьої особи Сьомої одеської державної нотаріальної контори про усунення від права на спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

11.11.2016 р. ОСОБА_2 звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою, у якій просила суд усунути ОСОБА_3 від права на спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_4, померлого 29.04.2015 р. у м. Одесі.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3, громадянки ОСОБА_5 Федерації, - ОСОБА_1, яка діє на підставі довіреності серії 23АА5320198 від 19.10.2015 р., посвідченої нотаріусом Краснодарського нотаріального округу ОСОБА_5 Федерації ОСОБА_6, оригінал якої оглянуто у судовому засіданні, позовні вимоги ОСОБА_2 визнала. Вказаною довіреністю прямо передбачено право ОСОБА_1 представляти інтереси довірителя у всіх судових органах, в тому числі у всіх судах судової системи України, з правом на визнання позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача ОСОБА_1, приймаючи до уваги факт, що представник відповідача визнала позов, суд задовольняє позовні вимоги з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлені наступні фактичні обставини.

ОСОБА_2 та ОСОБА_4 уклали шлюб 08.07.1978 р., що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЖД № 432803, виданим ОСОБА_7 відділом РАГС м. Одеси. (актовий запис № 506).

Зі свідоцтва про право власності на житло від 14.07.1999 р., виданого згідно з розпорядженням від 14.07.1999 р. № 135775, зареєстровано і записано у реєстрову книгу за № 3-14239 Управлінням житлово-комунального господарства Виконкому Одеської міської ради вбачається, що квартира за адресою: АДРЕСА_1, дійсно належить на правах спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в рівних частках. Право власності на вказану квартиру зареєстровано в «ОМБТІ та РОН» за № 320 стор. 77 кн. 306 пр. від 06.08.1999 р.

29.04.2015 р. у віці 93 років помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 414092, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції (актовий запис № 4836).

Спадкове майно, яке входить до спадкової маси складається з ? частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1268 та ч. 1 ст. 1270 ЦК спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину протягом шістьох місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно до ч. 1 с. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1261, 1262 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Після смерті ОСОБА_4 до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини звернулись дружина померлого ОСОБА_2, яка проживала зі спадкодавцем на момент його смерті, та ОСОБА_3, яка є його донькою.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в установленому ЦК України порядку прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4, а тому відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцям з часу відкриття спадщини.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 50031358, номер запису про право власності 12569895 від 16.12.2015 р., ОСОБА_2 на праві приватної спільної часткової власності належить ? частки вказаної квартири. Реєстрацію права власності на вказану частку зареєстровано за нею державним реєстратором Сьомої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право на спадщину № 1-2154 від 16.12.2015 р. після смерті ОСОБА_4 Таким чином, ОСОБА_2 є власником ? частини зазначеної квартири.

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Відповідно до п. 6 постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» 30.05.2008 № 7 правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК стосується особи, яка зобовязана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України (далі - СК). Факт ухилення особи від виконання обовязку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку.

Правило частини п'ятої статті 1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК не були зобов'язані утримувати спадкодавця.

Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути предявлена особою, для якої таке усунення породжує повязані зі спадкуванням права та обов'язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК.

У відповідності до ч. 1 ст. 202 ЦК України повнолітні дочка, син зобовязані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

У судовому засіданні встановлено, що померлий ОСОБА_4 в силу свого похилого віку, оскільки на момент смерті йому було 93 роки, дійсно хворів та згідно з посвідченням серії Б № 411909 від 24.10.2007 р. був інвалідом війни І-групи.

Крім того, відповідно до Лікарського свідоцтва про смерть № 60 від 30.04.2015 р., засвідченого лікарем КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 10» ОСОБА_8 смерть настала внаслідок захворювання, а саме серцево-судинної недостатності та атеросклеротичної хвороби серця, інші суттєві стани які сприяли смерті гіпертонічна хвороба ІІ ст., приблизний час між початком захворювання та смертю 9 років.

У довідці про причину смерті № 60 ОСОБА_4 вказано серцево-судинну недостатність, атеросклеротична хвороба серця.

Згідно з довідкою (виписка з домової книги про склад сімї та реєстрацію) за підписом начальника та бухгалтера ВД № 6 КП «ЖКС «Черьомушки» ОСОБА_2 та ОСОБА_4 проживала були зареєстровані за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 з 21.04.1989 р.

Відповідно до запитів від 29.11.2013 № 1480 та від 09.12.2014 р. № 1590 Управління соціального захисту населення в ОСОБА_7 районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради на адресу Поліклініки № 16 вказано прохання в висновку ВКК вказати строк, протягом якого ОСОБА_2 за станом здоровя може постійно здійснювати соціальні послуги ОСОБА_4

З виписки з рішення ВКК № 1/235 від 11.12.2014 р. Поліклініки № 16 вбачається, що ОСОБА_2 за станом здоровя може надавати соціальні послуги ОСОБА_4, інваліду І-групи строком на 1 рік. Таким чином на дату смерті спадкодавця, а саме 29.04.2015 р. саме ОСОБА_2 надавала йому необхідну допомогу та доглядала його.

Таким чином, ОСОБА_9 знаходився у безпорадному стані та потребував сторонньої допомоги, яка йому надавалась виключно ОСОБА_2

Позивач вказує, що вона постійно слідкувала за станом здоровя чоловіка, викликала лікаря, швидку допомогу, забезпечувала необхідними ліками, готувала йому їжу, прала білизну, купала. Відповідач, будучи обізнаною щодо перебування свого батька у безпорадному стані та маючи можливість надання йому допомоги, свідомо ухилялась від обовязку доглядати за ним, будь-якої участі в утриманні чи наданні допомоги своєму батьку відповідач не надавала. ОСОБА_4 звертався з листами до відповідача з проханням надати допомогу, проте ОСОБА_3 відповідала відмовою. Відповідач знала, що спадкодавець потребує сторонньої допомоги, однак таку допомогу не надавала, в тому числі не приїхала на поховання батька.

З договору-замовлення від 01.05.2015 р., укладеному між ОСОБА_2 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_10, видно, що замовником надання послуг для поховання померлого ОСОБА_4 вказано ОСОБА_2, вартість послуг становить 14095 грн.

Позивач значиться замовником у договорі-замовленні на організацію та проведення поховання від 30.04.2015 р., укладеному з КП «Спеціалізоване підприємство комунально-побутового обслуговування» та замовником поминального обіду, призначеному 01.05.2015 р. о 13 год. 30 хв.

Вищезазначені факти підтверджуються поясненнями представника відповідача ОСОБА_1, яка є родичкою ОСОБА_4 та ОСОБА_3 Відповідно до цих пояснень ОСОБА_3, яка проживає у м. Краснодарі ОСОБА_5 Федерації, дійсно з 2012 р. не приїзджала до батька, після зазначеного року на надавала жодної допомоги, не відвідувала батька, не піклувалася про нього. З приводу вказаної цивільної справи вона в телефонному режимі спілкувалася з відповідачем, яка уповноважила її, як представника, визнати позов шляхом про усунення її від права на спадкування.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб, що наявні законні підстави для задоволення позову. ( ч. 4 ст. 174 ЦК). Тому суд задовольняє позов про усунення ОСОБА_3 від права на спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_4, померлого 29 квітня 2015 року у місті ОСОБА_7

Керуючись вимогами ст.ст. 60, 130. 174, 209, 212-215, 256-259 ЦПК України, -

С У Д

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування - задовольнити повністю.

Усунути ОСОБА_3 від права на спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_4, померлого 29 квітня 2015 року у місті ОСОБА_7.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги через Малиновський районний суд м. Одеси до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення, протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

С У Д Д Я: