Справа № 426/1142/16-ц
РІШЕННЯ

іменем України

21 квітня 2016 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі головуючого судді Попової О.М., при секретарі Крикуновій Т.В., розглянувши в судовому засіданні в залі суду м. Сватове, матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Луганської територіальної громади в особі Луганської міської ради третя особа ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування за законом,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду, в якому зазначив, що 07 серпня 2013 року помер його батько ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на день смерті мешкав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.. Після його смерті залишилося спадкове майно у складі:

-1/3 (одна третя) частка квартири №31 (тридцять один), що знаходиться за адресою: місто Луганськ, Ленінський район, вулиця Совєтская, будинок 59а, (пятдесят девять літ. «А» ), яка належала померлому на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 14.11.2003 року приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим №1497. Право власності зареєстровано 17.11.2003 року Міським комунальним підприємством бюро технічної інвентаризації м. Луганська в реєстровій книзі №896, за номером запису 55881 під реєстраційним №3353889;

-автомобіль ВАЗ, модель 21093, 2003 року випуску, шасі (кузов, рама) №ХТА9163, колір зелений, тип легковий (хетчбек), реєстраційний номер НОМЕР_1.

На момент смерті з ОСОБА_3 проживали та були зареєстровані: дружина- ОСОБА_2 та син - ОСОБА_1.

Його батько заповіту не залишив, а отже відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

27 січня 2014 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Луганського міського нотаріального округу ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини, що залишилась після смерті його батька ОСОБА_6, на підставі якої вона зареєструвала спадкову справу .

Також 27 січня його мати, дружина спадкодавця - ОСОБА_2 звернулась до приватного нотаріуса Луганського міського нотаріального округу ОСОБА_5 із заявою про відмову від прийняття спадщини. Таким чином єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 є його син ОСОБА_1. Інших спадкоємців не має.

08.05.2014 року приватний нотаріус Луганського міського нотаріального видала йому Свідоцтво про право на спадщину на майно, що залишилось після смерті ОСОБА_3, а саме на автомобіль ВАЗ.

Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3, яка належала його померлому батьку, приватний нотаріус не встигла видати оскільки відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 17.06.2014 року№953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 червня 2014 року за №640/25417 (із змінами) з 17.06.2014 року був тимчасово припинен доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України.

В судове засідання позивача ОСОБА_1 не з'явився надав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає (а.с.71).

Відповідач в судове засідання не з'явився, згідно інформації отриманої з відділу державної реєстрації юридичних та фізичних осіб- підприємців, друкованих засобів масової інформації та легалізації громадських формувань Сватівського районного управління юстиції у Луганській області- Луганська територіальна громада в особі Луганської міської ради з ОРЛО, а саме м. Луганська не переміщена на підконтрольну Українській владі територію (а.с.63).

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, з позовними вимогами згодна позов просить задовольнити (а.с.70).

Суд дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача з наступних підстав:

07 серпня 2013 року помер батько позивача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії 1-ЕД № 375052, виданого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції від 13.08.2013 року, актовий запис № 628 від 13.08.2013 року (а.с.8), який на день смерті мешкав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме:

-1/3 (одна третя) частка квартири №31 (тридцять один), що знаходиться за адресою: місто Луганськ, Ленінський район, вулиця Совєтская, будинок 59а, (пятдесят девять літ. «А» ), яка належала померлому на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 14.11.2003 року приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим №1497. Право власності зареєстровано 17.11.2003 року Міським комунальним підприємством бюро технічної інвентаризації м. Луганська в реєстровій книзі №896, за номером запису 55881 під реєстраційним №3353889;

-автомобіль ВАЗ, модель 21093, 2003 року випуску, шасі (кузов, рама) №ХТА9163, колір зелений, тип легковий (хетчбек), реєстраційний номер НОМЕР_1.

Що підтверджується: Договором купівлі продажу квартири та витягом про реєстрацію права власності (а.с.27-28).

27 січня 2014 року ОСОБА_1, звернувся до приватного нотаріуса Луганського міського нотаріального округу ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини, що залишилась після смерті його батька ОСОБА_6, на підставі якої вона зареєструвала спадкову справу № 55651257 у спадковому реєстрі, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 36442965 від 27.01.2014 року (а.с.9).

Також 27 січня мати позивача, дружина спадкодавця - ОСОБА_2 звернулась до приватного нотаріуса Луганського міського нотаріального округу ОСОБА_5 із заявою про відмову від прийняття спадщини.

15.02.2016 року, з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 (одну третю) частку квартири №31 (тридцять один), що знаходиться за адресою: місто Луганськ, Ленінський район, вулиця Совєтская, будинок 59а, (пятдесят девять літ. «А» ), яка належала його померлому батьку, позивач звернувся із заявою до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7

Однак, у видачі свідоцтва на спадщину за законом приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 йому було відмовлено (Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.02.2016 року) на підставі п. 2.4 Наказу Міністерства Юстиції Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а саме - у разі підтвердження факту заведення спадкової справи іншим нотаріусом нотаріус відмовляє заявнику у прийнятті заяви про видачу свідоцтва на спадщину та розяснює право її подачі за місцезнаходженням цієї справи.(а.с.23-26).

Таким чином, позивачем ОСОБА_1 своєчасно була подана заява про прийняття спадщини за законом, на майно, що залишилось після смерті його батька - ОСОБА_3, до приватного нотаріуса Луганського міського нотаріального округу Луганської області ОСОБА_5, якою 27 січня 2014 року на підставі цієї Заяви була зареєстрована спадкова справа №1-2014, але вона не встигла видати йому Свідоцтво на спадщину за законом на 1/3 (одну третю) частку квартири №31 (тридцять один), що знаходиться за адресою: місто Луганськ, Ленінський район, вулиця Совєтская, будинок 59а, (пятдесят девять літ. «А» ), яка належала його померлому батьку, у звязку із тим, що з 17.06.2014 року було тимчасово припинено доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, у тому числі і до Спадкового реєстру, доступ до якого припинено і у теперішній час.

Позивач є сином ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про народження( а.с.11), та рішенням Артемівського районного суду м. Луганська (а.с.12).

За таких обставин, у відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може отримати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, в складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно п.23 Постанови №7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «про судову практику у справах про спадкування», при наявності умов для отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У випадку відмови нотаріуса у оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини.

Отже єдиним способом реалізації свого права на спадщину є звернення до суду із відповідною позовною заявою про визнання його права власності на майно в порядку спадкування.

Відповідно до ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від прав на спадкування, не прийняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування» територіальна громада жителі, обєднані постійним проживання в межах села, селища, міста, що є самостійним адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне обєднання жителів кількох сіл, що мають єдиний адміністративний центр.

Відповідно ж до цього Закону, спільні інтереси територіальної громади міста (у нашому випадку м. Луганська) представляє орган місцевого самоврядування, який в даному випадку є Луганська міська рада.

Відповідно до ч.1 ст. 114 ЦПК України (Виключна підсудність), позови, що виникають з приводу нерухомого майна, предявляються за місцем знаходження майна або основної його частини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції», на підставі подань Державної судової адміністрації України на зміну територіальної підсудності судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним та апеляційним судам (вх.№913/0/1-14 від 29 серпня 2014 року, вх. №10027/0/30-14 від 01 вересня 2014 року), Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ (Розпорядження №2710/38-14 від 02.09.2014 року) визначено територіальну підсудність справ, а саме: Сватівському районному суду Луганської області було передано повноваження по розгляду цивільних справ, територіальна підсудність яких була за Ленінським районним судом міста Луганська, чим і обумовлене моє звернення із позовом саме до Сватівського районного суду Луганської області.

Згідно ст.. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Таким чином, суд вважає можливим задовольнити позов та визнати за позивачем право власності на дане спадкове майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.. 16, 1216, 1218, ч.4 ст. 1266, 1268 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 58, 60, 213-215, 256, 294 ЦПК України,

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності у порядку спадкування за законом на 1/3 (одну третю) частку квартири №31 (тридцять один), що знаходиться за адресою: місто Луганськ, вулиця Совєтская, будинок 59а, (пятдесят девять літ. «А»).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М.Попова