Провадження № 2/311/899/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2016 року Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Сидоренко Ю.В.,

при секретарі Осінцевій Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину та коштів на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку,

В С Т А Н О В И В :

14.07.2016 року ОСОБА_1 звернулася до Василівського районного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину та коштів на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, а також стягнути з відповідача на свою користь кошти на її утримання в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) до досягнення донькою трьохрічного віку, посилаючись на те, що на її утриманні знаходиться малолітня дитина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а відповідач ОСОБА_2 матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини та на її утримання не надає, внаслідок чого вона опинилася в скрутному матеріальному становищі та самостійно не взмозі задовольнити повною мірою потреби доньки, оскільки у зв'язку з перебуванням у відпустці по догляду за дитиною, вона не працює, знаходиться вдома у зв'язку зі здійсненням догляду за дитиною. Відповідач працює у ПАТ «Запоріжсталь» на посаді машиніста шихоподачі та має стабільний дохід, проте добровільно відмовляється від надання матеріальної допомоги на її утримання та утримання малолітньої дитини, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена судом своєчасно та належним чином, проте надала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити за викладеними у позовній заяві підставами.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений судом своєчасно та належним чином, проте надав суду заяву, в якій просить розглянути справи за його відсутністю, позов визнає у повному обсязі, не заперечує проти задоволення позовних вимог та стягнення з нього аліментів на утримання дитини та коштів на утримання дружини.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 11 вересня 2015 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 480, про що свідчить свідоцтво про шлюб, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.4).

Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у свідоцтві про народження якої батьком записаний ОСОБА_2, відповідач у справі (а.с.4 зворот).

Малолітня дитина мешкає з позивачкою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Кам'янської сільської ради Василівського району Запорізької області за №1306 від 12.07.2016 року, що відповідачем не оспорено (а.с.5).

Згідно зі ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою мешкає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно положень ст.181 СК України способами виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Відповідно до положень ч.4 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою мешкає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ст.8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до вимог ст.61 ЦПК України обставини, які визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини

Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, з урахуванням матеріального та сімейного становища відповідача, а також матеріального становища позивачки, яка має на утриманні малолітню доньку, на теперішній час позивачка ОСОБА_1 не працює, постійного та регулярний заробітку не має та у неї відсутнє самостійне джерело існування, оскільки перебуває у відпустці по догляду за малолітньою донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка не досягла трирічного віку.

Крім того, заявлені позивачкою ОСОБА_1 позовні вимоги відповідачем ОСОБА_1 визнані у повному обсязі, тому відповідно до вимог ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню, а також враховуючи матеріальне становище відповідача, який є фізично здоровою та працездатною особою, на теперішній час офіційно працевлаштований, має регулярний дохід та постійне джерело прибутку у вигляді заробітної плати, про що йдеться на обґрунтування заявлених позовних вимог та останнім не оспорено, на обліку у вузьких спеціалістів медичних закладів відповідач не перебуває, на утриманні непрацездатних батьків, які є інвалідами та потребують постійної сторонньої допомоги, відповідач немає, за рішенням суду на теперішній час з відповідача ОСОБА_2 на користь будь-яких осіб відрахувань із його заробітної плати не здійснюється. Тому, суд вважає, що відповідач ОСОБА_1 має можливість сплачувати аліменти на користь позивачки ОСОБА_1 у визначеній нею частці від доходів (заробітку) відповідача щомісячно, а саме: в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку) щомісячно на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також суд вважає, що відповідач ОСОБА_1 має можливість сплачувати аліменти на користь та на утримання позивачки ОСОБА_1 в розмірі 1/6 частини доходів відповідача щомісячно та до досягнення малолітньою дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 оскільки відповідач є фізично здоровою особою, на теперішній час працює та отримує заробітну плату, на обліку у вузьких спеціалістів медичних закладів не перебуває, проте добровільно матеріальної допомоги на утримання малолітньої доньки та дружини не надає, домовленості щодо порядку утримання малолітньої дитини сторони не дійшли, угоди про утримання дитини між сторонами не досягнуто, внаслідок чого позивачка опинилася у скрутному матеріальному становищі та самостійно матеріально утримувати малолітню доньку та забезпечувати їй належний матеріальний рівень для гідного розвитку та існування, позивачка самостійно не в змозі, тому суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 14 липня 2016 року та до досягнення дитиною повноліття, а також стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м.Запоріжжя на користь ОСОБА_1 кошти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, починаючи стягнення з 14 липня 2016 року та до досягнення малолітньою дитиною - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6

Крім того, відповідно до положень ст.ст.79,88 ЦПК України, суд розподіляє судові витрати, а саме: з відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню в дохід держави судовий збір за пред'явлення до суду позову майнового характеру, у розмірі 551,20 грн., оскільки позивачка ОСОБА_1 по даній категорії справ про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 84, 180-183, 191 Сімейного кодексу України, ст.8 Закону України „Про охорону дитинства", ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для держави України 27 вересня 1991 року, ст. ст. 7, 10, 11, 60, 61, 79, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та коштів на утримання - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м.Запоріжжя (ідентифікаційний податковий номер - НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний податковий номер - НОМЕР_2) аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 14 липня 2016 року та до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в цій частині підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м.Запоріжжя (ідентифікаційний податковий номер - НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний податковий номер - НОМЕР_2) кошти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, починаючи стягнення з 14 липня 2016 року та .до досягнення неповнолітньою дитиною - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в сумі - 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Василівський районний суд Запорізької області протягом 10 днів з дати проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області Ю.В. СИДОРЕНКО