Справа № 188/105/16-ц
Провадження № 2/188/167/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2016 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Бурди П.О.,

при секретарі Хандрига Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Петропавлівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Брагинівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

01.02.2016 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся з позовом про визначення додаткового строку на прийняття спадщини.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 24.03.1998 року помер його рідний брат ОСОБА_2, про що складено відповідний актовий запис №11 виконкомом Брагинівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 5,54 умовних кадастрових га в землях колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Комуніст» на території Брагинівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, яка належала спадкодавцеві на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0111803.

Родинний зв'язок між позивачем та спадкодавцем підтверджується свідоцтвами про народження позивача та його брата.

Позивач зазначає, що він пропустив строк для прийняття спадщини, яка залишилася після смерті його брата з поважних причин, тому, що взагалі не знав про наявність у його брата зазначеного сертифіката, який він випадково знайшов у документах брата у вересні 2015 року.

Позивач звернувся до Петропавлівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з пропуском строку на звернення для отримання свідоцтва на прийняття спадщини, вказавши у листі за вихідним №925/02-14 від 08.09.2015 року, що для одержання спадщини позивачу потрібно звернутися до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Посилаючись на ч.1 ст. 550 Цивільного кодексу Української РСР, прийнятого в 1963 році (далі ЦК Української РСР), позивач просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини, що залишилась після смерті його брата ОСОБА_2, який помер 24.03.1998 року.

Позивач подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позов підтримав і просив задовольнити.

Відповідач подав до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності його представника, позов визнав.

Вивчивши надані позивачем докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 3 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 10 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 57 ЦПК України визначає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Стаття 61 цпк України передбачає таке:

Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню (ч.1).

Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування (ч.2).

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ч.3).

Судом встановлено, що 24.03.1998 року помер брат позивача ОСОБА_2, що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії 1-КИ № 647882, виданого 08.09.2015 року відділом реєстрації актів цивільного стану Петропавлівського районного управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 8), після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 5,54 умовних кадастрових га в землях колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Комуніст» на території Брагинівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, яка належала спадкодавцеві на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0111803, виданого 04.06.1997 року Петропавлівською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області, копія якого додана до позову (а.с. 9).

Родинний зв'язок між позивачем та спадкодавцем підтверджується копіями свідоцтв про народження спадкодавця серії 1-АГ № 204930, виданого 19.03.1968 року Брагинівським сільЗАГС Петропавлівського району Дніпропетровської області (а.с. 6) та позивача серії 1V-УР № 127343, виданого 13.10.1961 року Брагинівським сільЗАГС Петропавлівського району Дніпропетровської області (а.с.7), з яких вбачається, що батьками обох вказані ті ж самі особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Померлий 24.03.1998 року ОСОБА_2 на день смерті був зареєстрований та проживав ІНФОРМАЦІЯ_1, заповіт у виконавчому комітеті Брагинівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області не посвідчував, що підтверджується відповідними довідками цього органу місцевого самоврядування від 17.12.2000 року № 1069 та № 1070 (а.с. 10,11).

08.09.2015 року позивач звернувся до Петропавлівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з пропуском строку на звернення для отримання свідоцтва на прийняття спадщини, вказавши, що для одержання спадщини позивачу потрібно звернутися до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, про що зазначено в листі нотаріуса позивачеві за вихідним №925/02-14 від 08.09.2015 року у спадковій справі №164/2015, копія якого додана до позову (а.с. 12).

Оскільки правовідносини щодо спадщини померлого 24.03.1998 року ОСОБА_2 виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, застосуванню до цих правовідносин підлягають норми ЦК Української РСР.

Відповідно до ст.549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Частиною 1 ст.550 ЦК Української РСР передбачено, що строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину.

Позивач не зазначив у позові відомостей про інших спадкоємців, які прийняли спадщину.

Згідно з розясненнями, які містяться у абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, якими судова практика визнає тривалу хворобу, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо.

Позивач поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини у позові не навів, доказів наявності таких причин суду не надав, отже, вони відсутні.

Крім того в позовній заяві, поданій до суду 26.10.2015 року у провадженні №2/1888/690/2015 у цивільній справі №188/1042/15-ц за позовом ОСОБА_1 до Брагинівської сільської ради про визначення додаткового строку для набуття права власності за законом позивач наводив інші причини пропуску строку для прийняття спадщини померлого 24.03.1998 року ОСОБА_2, зокрема, що на момент смерті спадкодавця він перебував у Російській Федерації на заробітках і не мав інформації про те, що брат володіє часткою земельної ділянки, що відкрилася спадщина і позивач має право її прийняти. Факт, що брату належить земельна частка (пай), він начебто взнав після того, як у вересні 2015 року отримав в Управлінні Держземагенства у Петропавлівському районі Дніпропетровської області сертифікат на право на земельну частку (пай).

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 17.11.2015 року у справі №188/1042/15-ц в позові відмовлено.

В цьому судовому рішенні зазначено, що посилання позивача на те, що йому начебто стало відомо про наявність у померлого брата права на земельну частку (пай) тільки в серпні 2015 року після отримання довідки у третьої особи, спростовано у судовому засіданні самим позивачем, який пояснив, що у 2001 році копію сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого його братові, він отримав у сільській раді.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.01.2016 року апеляційна скарга позивача відхилена, а рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 17.11.2015 року у справі №188/1042/15-ц залишено без змін.

Таким чином, суд встановив, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини за законом з неповажних причин, отже не може продовжити строк для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Крім того, позивач заявив не передбачену ст.550 ЦК Української РСР позовну вимогу про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, тобто невірно визначив спосіб захисту свого права.

Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати позивача залишаються на ньому.

На підставі викладеного, ст.ст. 549, 550 ЦК Української РСР, керуючись статтями 3,10,11, 57-61, 208, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до Брагинівської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня отримання його копії до апеляційного суду Дніпропетровської області через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_5