Справа №489/101/16-ц 19.07.2016 19.07.2016 19.07.2016
Провадження №22-ц/784/1298/16
Справа № 489/101/16-ц Головуючий першої інстанції: Тихонова Н.С.
Провадження № 22-ц/784/1298/16 Суддя-доповідач Апеляційного суду: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Коломієць В.В.

суддів Довжук Т.С., Шолох З.Л.

із секретарем судового засідання Тищенко Л.С.;

за участю: представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 ОСОБА_2 - на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 квітня 2016 року за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «ФІНБАНК» (далі ПАТ «ФІНБАНК»), правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авістар» (далі ТОВ «ФК»Авістар»), третя особа Приватне акціонерне товариство «ЛУЧ АО» (далі ПрАТ «ЛУЧ АО»), про визнання недійсним іпотечного договору,

В С Т А Н О В И Л А :

В січні 2016 р. ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ПАТ «ФІНБАНК» про визнання недійсним іпотечного договору.

Позивач вказував, що 06 грудня 2011 р. між ПАТ «ФІНБАНК» та ПрАТ «ЛУЧ АО» був укладений кредитний договір, відповідно до якого Банк надав позичальнику грошові кошти у вигляді відновлювальної кредитної лінії в розмірі 1 200 000 грн. зі строком користування кредитними коштами до 05 грудня 2012 року. В подальшому між ПАТ «ФІНБАНК» та ПрАТ «ЛУЧ АО» неодноразово були укладені додаткові угоди до кредитного договору. 13 травня 2013 року з метою забезпечення виконання боржником зобовязань за кредитним договором між ПАТ «ФІНБАНК» та ним був укладений Іпотечний договір, згідно положень якого він передав в іпотеку належні йому на праві власності нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: м. Миколаїв, вул. Кірова, 238/3. Згідно даному договору предмет іпотеки складається з нежитлових приміщень з № 237 по № 244, частини коридору № 208, загальною площею 46, 2 кв.м., сходинкової клітини № 1, площею 11, 7 кв.м., загальною площею 219, 6 кв.м., в цокольному поверсі в Літ. А-5.

За твердженням позивача, вищевказаний іпотечний договір є недійсним, оскільки в ньому нечітко визначено предмет іпотеки, опис якого не співпадає з відомостями про нього в технічному паспорті, зокрема, загальна площа коридору у техпаспорті вказана як 39,1 кв.м. Крім того, в іпотечному договорі зазначено, що передається в іпотеку в складі нежитлових приміщень частина коридору, однак частина обєкту нерухомості без виділення її в натурі не може бути передана в іпотеку. Також, на думку позивача, так як відповідно додаткової угоди № 5 від 30 квітня 2013 року до кредитного договору кошти у сумі 1 450 000грн. вже були видані ПаАТ «ЛУЧ АО», то в іпотечному договорі повинно було бути чітко зазначено, що в іпотеку передається нерухоме майно, як забезпечення повернення кредитних ресурсів, що видані ПрАТ «ЛУЧ АО» за кредитним договором № 42/12/11-К від 06 грудня 2011 року.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_4 просив суд визнати недійсним іпотечний договір від 13 травня 2013 р., укладений між ним та ПАТ «ФІНБАНК», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за № 1495.

Представник відповідача позов не визнав, посилаючись на його безпідставність.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 квітня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_4 ОСОБА_2, посилаючись на неповне зясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Згідно частини 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Зазначеними положеннями законодавства встановлено, щоз зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч.1); особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч.2); волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч.3); правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч.5); правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (ч.6).

За змістом статті 18 Закону України "Про іпотеку" іпотечний договір укладається між одним або декількома іпотекодавцями та іпотекодержателем у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Іпотечний договір повинен містити такі істотні умови: 1) для іпотекодавця та іпотекодержателя - юридичних осіб відомості про: для резидентів - найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб - підприємців; для нерезидентів - найменування, місцезнаходження та державу, де зареєстровано особу; для іпотекодавця та іпотекодержателя - фізичних осіб відомості про: для громадян України - прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання із зазначенням адреси та індивідуальний ідентифікаційний номер у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів; для іноземців, осіб без громадянства - прізвище, ім'я, по батькові (за наявності), адресу постійного місця проживання за межами України; 2) зміст та розмір основного зобов'язання, строк і порядок його виконання та/або посилання на правочин, у якому встановлено основне зобов'язання; 3) опис предмета іпотеки, достатній для його ідентифікації, та/або його реєстраційні дані, у тому числі кадастровий номер. У разі іпотеки земельної ділянки має зазначатися її цільове призначення; 4) посилання на видачу заставної або її відсутність.

У разі відсутності в іпотечному договорі однієї з вказаних вище істотних умов він може бути визнаний недійсним на підставі рішення суду.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про іпотеку" предметом іпотеки можуть бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об'єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом.

Частина об'єкта нерухомого майна може бути предметом іпотеки лише після її виділення в натурі і реєстрації права власності на неї як на окремий об'єкт нерухомості, якщо інше не встановлено цим Законом. Іпотека поширюється на частину об'єкта нерухомого майна, яка не може бути виділеною в натурі і була приєднана до предмета іпотеки після укладення іпотечного договору без реєстрації права власності на неї як на окремий об'єкт нерухомості.

Судом встановлено і таке підтверджується матеріалами справи, що 06 грудня 2011 року між ПАТ "ФІНБАНК" та ПрАТ "ЛУЧ АО" був укладений Кредитний договір № 42/12/11-К, згідно умовам якого ПАТ "ФІНБАНК" відкриває Позичальнику відновлювальну кредитну лінію у сумі 1200000, 00 грн., зі строком користування кредитними коштами до 05 грудня 2012 року, зі сплатою 17,75% річних та сплатою щомісячної комісії за супроводження кредитної лінії в розмірі 0,6% від середньоденного залишку кредитної заборгованості (а.с. 6-8).

В подальшому між ПАТ "ФІНБАНК" та ПрАТ "ЛУЧ АО" були укладені Додаткові угоди до вищевказаного Кредитного договору: № 1 від 21 березня 2012 року, № 2 від 18 липня 2012 року, №3 від 05 грудня 2012 року, № 4 від 28 грудня 2012 року та № 5 від 30 квітня 2013 року. Останньою Додатковою угодою, зокрема, пункт 1.1. Кредитного договору №42/12/11-К від 06.12.2011 р. (з наступними змінами) викладено в такій редакції "ПАТ "ФІНБАНК" відкриває Позичальнику відновлювальну кредитну лінію у сумі 1450000, 00 грн., зі строком користування кредитними коштами до 31.03.2014 р., зі сплатою 22,00% річних". Викладено пункт 3.4. основного Договору в новій редакцій: зазначено про забезпечення цього Кредитного договору у тому числі договором іпотеки, предметом якого є належні на праві власності ОСОБА_4 нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: м. Миколаїв, вул. Кірова, 238/3, загальною площею 219, 6 кв.м. (а.с. 9-13).

13 травня 2013 року між ОСОБА_6 та ПАТ «ФІНБАНК» був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за № 1495 (а.с. 14-15).

Відповідно до положень цього Іпотечного договору ОСОБА_6 передає в іпотеку ПАТ «ФІНБАНК» в якості забезпечення повернення кредитних ресурсів, що повинні бути видані ПрАТ "ЛУЧ АО" за Кредитним договором № 42/12/11-К від 06.12.2011 р., Додатковою угодою № 5 до вказаного кредитного договору від 30.04.2013 р. та інших додаткових договорів, що можуть бути укладені в подальшому, нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Кірова, будинок номер 238/3, які складаються з нежитлових приміщень з № 237 по № 244, частини коридору № 208, площею 46,2 кв.м., сходинкові клітини № 1, площею 11,7 кв.м., загальною площею 219,6 кв.м., в цокольному поверсі в літ. А-5. Загальна площа зменшена на 10,5 кв.м. за рахунок внутрішнього оздоблення, що не є самочинно забудованим згідно наказу міністерства з питань житлового комунального господарства України від 01.06.2010р. № 167(п.п. 1, 3 договору).

Зі змісту Іпотечного договору вбачається, що предмет іпотеки належить ОСОБА_6 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 10.12.2012 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстровим номером 4472, яке зареєстроване у встановленому законом порядку у реєстрі прав власності на нерухоме майно 20 грудня 2012 року.

Зазначене підтверджується відомостями, що містяться в Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 04.03.2016 року (а.с. 76-77).

Встановивши такі обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що при укладенні Іпотечного договору сторонами в описі предмета було конкретно визначено місцезнаходження предмета іпотеки, його реєстраційні дані та складові, що є достатніми даними для можливості ідентифікації предмета іпотеки, вказано зміст та розмір основного зобов'язання, строк і порядок його виконання та посилання на правочин, у якому встановлено основне зобов'язання, а тому доводи позивача щодо нечіткого зазначення предмету іпотеки та основного зобовязання, що забезпечується іпотекою, є безпідставними.

Також є правильним висновок районного суду щодо дотримання сторонами при укладанні спірного договору вимог ч. 3 ст. 5 Закону України «Про іпотеку».

Як вбачається з правовстановлюючих документів ОСОБА_4 на майно , що було передано ним в іпотеку за спірним договором, він є одноосібним власником цього майна, яке є окремим обєктом нерухомості та складає частку 1/1, а, отже, предмет іпотеки не перебуває у спільній власності..

Таким чином, перевіряючи обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_4 щодо визнання недійсним іпотечного договору, суд зясував усі обставини, що мають значення для справи, дав належну оцінку зібраним по справі доказам та правильно виходив із того, що цей договір. був укладений сторонами у відповідності до вимог чинного законодавства, а тому підстави для визнання його недійсним відсутні. За такого, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги про те, що наявність розбіжностей у розмірі загальної площі коридору, яка зазначена у технічному паспорті від 29.05.2012р. на належні позивачу нежитлові приміщення за адресою: м. Миколаїв, вул. Кірова, будинок номер 238/3, із розміром, що вказаний у договорі іпотеки від 13.05.2013р., та про передачу в іпотеку майна, складовою якого є частина коридору, свідчить про наявність підстав для визнання спірного договору недійсним є безпідставними.

Обставини, на які містяться посилання в апеляційній скарзі, судом першої інстанції при розгляді справи перевірялись. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення

Отже, посилання апелянта на неповне зясування судом обставин справи та невідповідність висновків суду цим обставинам - є необґрунтованими.

2 березня 2016 року між ПАТ «ФІНБАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «АВІСТАР» укладено договір про відступлення права вимоги за Кредитним договором № 42/12/11-К, укладеним 6 грудня 2011 р. між ПАТ «ФІНБАНК» та ПрАТ «ЛУЧ АО», а також нотаріально посвідчений договір про відступлення прав за іпотечними договорами, у тому числі, за укладеним 13 травня 2013 року між ПАТ «ФІНБАНК» та ОСОБА_4 іпотечним договором, який є предметом даного судового спору, по що останнього було повідомлено (а.с. 67-75).

Таким чином, права ПАТ «ФІНБАНК» як кредитора за вищевказаними договорами перейшли до ТОВ «Фінансова компанія «АВІСТАР».

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 27 травня 2016 року відповідно до положень ст.37 ЦПК України до участі у справі залучено правонаступника ПАТ «ФІНБАНК» у даних правовідносинах - ТОВ «Фінансова компанія «АВІСТАР».

Той факт, що судом першої інстанції не було залучено до участі у справі процесуального правонаступника ПАТ «ФІНБАНК» - ТОВ «Фінансова компанія «АВІСТАР» - не є підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки це не призвело до неправильного вирішення справи.

За такого, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 ОСОБА_2 - відхилити, а рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 квітня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: В.В. Коломієць

Судді: Т.С. Довжук

ОСОБА_8