АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2016 р. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Усика Г.І.

суддів - Ратнікової В.М., Соколової В.В.

при секретарі - Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21 січня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперіал-Буд», третя особа: директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперіал-Буд» Мельничук Оксана Олександрівна про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану щорічну відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, виправлення запису у трудовій книжці щодо формулювання та дати звільнення, відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 р. ОСОБА_1 звернулася з позовом до ТОВ «Імперіал-Буд», третя особа: директор ТОВ «Імперіал-Буд» Мельничук О.О. про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану щорічну відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, виправлення запису у трудовій книжці щодо дати звільнення та відшкодування моральної шкоди.

На обґрунтування своїх вимог зазначала, що відповідно до наказу № 3 від 02.02.2015 р. вона була прийнята на посаду бухгалтера ТОВ «Імперіал-Буд». Наказом № 13 від 17.07.2015 р. вона звільнена із займаної посади з 17.07.2015 р., однак в день звільнення відповідач не видав їй копію наказу про звільнення та не виплату всі належні їй суми коштів.

Посилаючись на наведені порушення норм трудового законодавства, просила стягнути з відповідача невиплачену їй заробітну плату за період з травня 2015 р. по липень 2015 р. у розмірі 4 714, 36 грн., грошову компенсацію за невикористану відпустку, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні по день ухвалення судового рішення, а також відшкодувати заподіяну неправомірними діями відповідача моральну шкоду у розмірі 8 000,00 грн. та зобов'язати відповідача внести виправлення у трудову книжку щодо дати її звільнення з 17.05.2015 р. на 17.07.2015 р.

Справа № 755/17218/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/4448/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Мерцинкевич В.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Усик Г.І.
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 21.01.2016 р. у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Зазначав, що відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд послався на надані відповідачем акти про відмову позивача від отримання заробітної плати та пояснення свідків, які не є допустимими засобами доказування, оскільки підтвердженням факту отримання заробітної плати працівником є виключно його підпис у видатковій відомості або видатковому касовому ордері, до того ж дати складання двох актів про відмову ОСОБА_1 від підпису у відомості про отримання заробітної плати збігаються з датами складання про наче б то появи її на робочому місці у нетверезому стані та залишення нею робочого місця, що викликає обґрунтований сумнів у достовірності таких документів.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 просив задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній підстав.

Представник ТОВ «Імперіал-Буд» просив апеляційну скаргу відхилити, посилаючись на те, що її доводи є безпідставними.

Третя особа директор ТОВ «Імперіал-Буд» Мельничук О.О. в судове засідання не з'явилася про місце та час розгляду справи повідомлена належно.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які приймали участь в судовому засіданні, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено, що з 02.02.2015 р. до 17.07.2015 р. ОСОБА_1 працювала у ТОВ «Імперіал-Буд» на посаді бухгалтера, її заробітна плата становила 1 800,00 грн. на місяць. Відповідно до наказу № 13 від 17.07.2015 р. вона звільнена з займаної посади за власним бажанням відповідно до ст.38 КЗпП України з 17.07.2015 р., з виплатою їй компенсації за невикористану відпустку.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що отримання позивачкою заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку підтверджуються наданими ТОВ «Імперіал-Буд» платіжними відомостями за спірний період, актами про відмову позивача від підпису у платіжних відомостях, поясненнями свідків, що підтверджували зазначені обставини та видатковим касовим ордером від 11.08.2015 р.

З таким висновком суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 стверджувала про невиплату їй при звільнені заробітної плати за травень 2015 р., червень 2015 р. та липень 2015 р., а також грошової компенсації за невикористану відпустку.

На спростування зазначених доводів представник ТОВ «Імперіал-Буд» надав копії відомостей про виплату грошей за травень, червень 2015 р. в яких відсутні підписи ОСОБА_1 про отримання нею заробітної плати за ці місяці, а також акти складені працівниками ТОВ «Імперіал-Буд» від 06.05.2015, від 05.06.2015 р., від 10.07.2015 р. та від 16.07.2015 р. про отримання ОСОБА_1 заробітної плати за травень, червень 2015 р. та про її відмову від підпису у відомостях про виплату грошей без наведення причин такої відмови.

За змістом ч.1 ст.60 КЗпП України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.2 ст.59 цього Кодексу обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до п. 3.5 Положення про проведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ 15.12.2014 р. № 637, у разі видачі окремим фізичним особам готівки (у тому числі працівникам підприємства) за видатковим касовим ордером або видатковою відомістю касир вимагає пред'явити паспорт чи документ, що його замінює, записує його найменування і номер, ким і коли він виданий. Фізична особа розписуєтьсяу видатковому касовому ордері або видатковій відомості про одержання готівки із зазначенням одержаної суми (гривень - словами, копійок - цифрами), використовуючи чорнильну або кулькову ручку з чорнилом темного кольору. Якщо видаткова відомість складена на видачу готівки кільком особам, то одержувачі також пред'являють паспорти чи документи, що їх замінюють, і розписуються у відповідній графі документа.

Для виведення залишку готівки в касі не приймаються видаткові касові ордери або видаткові відомості, в яких видача готівки з каси не підтверджена підписом одержувача.

За змістом зазначеного Положення видача готівкових коштів касиром здійснюється після перевірки ним документів, що посвідчують фізичну особу та підпису цієї особи у видатковій відомості (видатковому касовому ордері).

Підтвердженням факту отримання грошей є підпис фізичної особи у зазначених платіжних документах, і такі обставини не можуть підтверджуватися складеними актами про отримання грошей та поясненнями свідків.

З урахуванням наведеного, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ТОВ «Імперіал-Буд» невиплаченої їй заробітної плати за травень 2015 р. та червень 2015 р. підлягають задоволенню у розмірі 4 205,35 грн.(2 003,41+2 201,94).

Згідно видаткового касового ордеру від 11.08.2015 р., ОСОБА_1 отримала суму 1 710,51 грн., яка відповідно до розрахункового листка за липень 2015 р. складається з окладу - 1 017,39 грн., компенсації за невикористану відпустку - 743,82 грн. та індексації зарплати - 365,24 грн. Про отримання зазначених коштів свідчить підпис одержувача. ОСОБА_1 не спростувала, що поставлений на видатковому касовому ордері підпис виконано не нею, а іншою особою З урахуванням наведеного суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні її вимог про стягнення заробітної плати за липень 2015 р. та компенсації за невикористану відпустку.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначені в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Оскільки в порушення вимог ст.116 КЗпП України ТОВ «Імперіал-Буд» не здійснило виплату всіх належних ОСОБА_1 сум при звільненні, з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за весь час затримки до ухвалення судового рішення.

Відповідно до абз. 3 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. №100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

З розрахункових листків убачається, що ОСОБА_1 було нараховано за травень 2015 р. - 2 003,41 грн., за червень 2015 р. - 2 201,94 грн.

Середньоденна заробітна платаОСОБА_1 становить 105,15 грн., яка визначається складанням виплат за травень та червень 2015 р., поділених на кількість робочих днів за ці місяці (2 003,41+2 201,94) / (19+21)

Кількість робочих днів за період з 01.05.2015 р. по 21.01.2016 р. становить 183. Таким чином сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, що підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 становить 19 242,45 грн. (105,15 х 183).

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Порушення відповідачем трудових прав ОСОБА_1 щодо невиплати їй заробітної плати за травень і червень 2015 р. та розрахунку при звільненні, призвело до порушення її звичного способу життя та завдавало їй моральних страждань, а тому колегія суддів вважає, що її позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, з урахуванням ступеню вини відповідача та тривалості її моральних страждань, підлягають задоволенню частково у розмірі 1000,00 грн.

Що стосується вимоги ОСОБА_1 про зобов'язання відповідача внести виправлення у запис в трудовій книжці щодо дати звільнення з 17.05.2015 р. на 17.07.2015 р., то в цій частині суд першої інстанції правильно відмовив у її задоволенні, оскільки як убачається з трудової книжки, датою її звільнення є 17.07.2015 р.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відшкодування моральної шкоди підлягає скасуванню, з ухваленням у цій частині нового рішення про задоволення таких вимог частково, а саме: стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі у розмірі 4 205,35 грн., середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 19 242,45 грн., та на відшкодування моральної шкоди - 1000,00 грн.

Крім того відповідно до ст.88 ЦПК України з ТОВ «Імперіал-Буд» на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог, у розмірі 234,48 грн.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку та виправлення запису у трудовій книжці щодо дати звільнення необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21 січня 2016 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперіал-Буд», третя особа: директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперіал-Буд» Мельничук Оксана Олександрівна про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відшкодування моральної шкоди скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперіал-Буд» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 4 205,35 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 19 242,45 грн. та на відшкодування моральної шкоди 1000,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперіал-Буд» на користь держави судовий збір у розмірі 234,48 грн.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення компенсації за невикористану щорічну відпустку та виправлення запису у трудовій книжці щодо формулювання та дати звільнення, залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий Судді: