Провадження № 2/537/194/2016
Справа № 537/5119/15-ц
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.03.2016 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді - Хіневич В.І., при секретарі - Гавриш А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участі третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, про розірвання шлюбу, припинення для подружжя режиму окремого проживання, визначення місця проживання неповнолітньої дитини.

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, припинення для подружжя режиму окремого проживання, визначення місця проживання неповнолітньої дитини, вказуючи, що між ним та відповідачем 24.06.1994 року зареєстровано шлюб Палацом шлюбів м. Кременчука, запис № 675, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_1, виданим 24.06.1994 року Палацом шлюбів м. Кременчука. Від шлюбу мають повнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Починаючи з середини 2010 року між ним та відповідачем постійно виникали сварки та непорозуміння з приводу різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства. Всі ці обставини призвели до фактичного припинення подружніх відносин. Відповідач залишила дітей з ним та пішла з дому та з 13.01.2014 року проживає окремо від нього з дітьми у своєї матері ОСОБА_5 за адресою : АДРЕСА_1. З цього часу він з відповідачем разом, як чоловік та дружина не проживають, ведуть окремо господарство. В зв»язку з небажанням відповідача проживати разом, як чоловік та дружина, він був змушений звернутися до суду з заявою для встановлення режиму окремого проживання для подружжя, маючи надію на час звернення можливості збереження шлюбу. Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 12 листопада 2014 року встановлено режим окремого проживання для подружжя. З того часу і до сьогоднішнього дня їх відносини з дружиною загострилися, вони не можуть спокійно спілкуватися між собою, не розуміють одне одного. Відновлювати шлюбні відносини він не бажає і прийшов до переконання, що примирення між ним та відповідачем не можливе і подальше збереження шлюбу протирічить його інтересам та інтересам їх спільних з відповідачем дітей.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити та припинити режим окремого проживання для подружжя, розірвати шлюб між ним та відповідачем, місце проживання неповнолітньої дитини визначити з ним та повернути йому свідоцтво про народження дитини.

Відповідач в судовому засіданні пояснила, що заперечує проти задоволення позовних вимог, вважає, що шлюб зберегти можливо і прохала надати сторонам строк не примирення строком шість місяців.

Позивач категорично заперечував проти цього, вказавши, що ним неодноразово вчинялися дії для збереження шлюбу, однак відповідач не бажала відновлення сімейних стосунків, тощо, тому він був змушений звертатися до суду для встановлення режиму окремого проживання між ними, маючи надію на відновлення стосунків. Однак, відповідач не сприяла цьому, тому він був змушений звернутися з даним позовом до суду. Намагання відповідача надати строк для примирення 6 місяців є намаганням останньої використати його для шантажу та матеріального зиску.

Враховуючи дані обставини судом було прийнято рішення надати сторонам строк для примирення строком 1 місяць.

В подальшому відповідач в судове засідання не з'явилася, але надала суду заперечення, додаючи договір від 03.06.2014 року, який був укладений між нею та позивачем про встановлення місця проживання неповнолітньої дитини.

Представник третьої особи - спеціаліст у справах дітей Крюківської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області - Данько А.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, вказавши що висновок про визначення місця проживання дитини обґрунтований, пояснення позивача по справі підтверджені, а тому позов підлягає задоволенню.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка неповнолітній ОСОБА_4 суду показав, що з приводу його проживання мати бажала, щоб він казав, що хоче проживати, як з батьком так і з матір»ю, але при проживанні з матір»ю йому незручно відвідувати школу, яку він залишати не бажає. Він кожні вихідні спілкується з матір»ю, але може спілкуватися і в інші дні, батько йому не забороняє. Підтвердив факт спілкування з представниками органу опіки та піклування та підтвердив факт його проживання з батьком.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, судом встановлено, що обставини, викладені в позові, мали місце. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 24.06.1994 року зареєстровано шлюб Палацом шлюбів м. Кременчука, запис № 675, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_1, виданим 24.06.1994 року Палацом шлюбів м. Кременчука.

Від шлюбу мають повнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2, виданим 26.06.1996 року відділом РАГС Крюківського райвиконкому м. Кременчука Полтавської області, запис № 306 та неповнолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_3, виданим 30.05.2001 року відділом РАГС Крюківського райвиконкому м. Кременчука Полтавської області, запис № 192.

Приблизно з середини 2010 року між позивачем та відповідачем постійно виникали сварки та непорозуміння з приводу різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства, що призвело до фактичного припинення подружніх відносин між сторонами. В подальшому відповідач залишила дітей з позивачем та проживала за іншим місцем окремо від позивача та дітей, а з 13.01.2014 року проживає зі своєю матір»ю ОСОБА_5 за адресою : АДРЕСА_1. З цього часу позивач та відповідач разом, як чоловік та дружина не проживають, ведуть окреме господарство, тощо. В зв»язку з небажанням відповідача проживати разом, як чоловік та дружина, позивач був змушений звернутися до суду з заявою для встановлення режиму окремого проживання для подружжя, маючи надію на час звернення можливості збереження шлюбу. Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 12 листопада 2014 року встановлено режим окремого проживання для подружжя.

Згідно ст.21 Сімейного кодексу України визначено поняття шлюбу, а саме сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ст.119 Сімейного кодексу України за заявою подружжя або позовом одного з них суд може постановити рішення про встановлення для подружжя режиму окремого проживання у разі неможливості чи небажання дружини і ( або) чоловіка проживати спільно. Режим окремого проживання припиняється у разі поневолення сімейних відносин або за рішенням суду на підстав заяви одного з подружжя.

Таким чином, режим окремого проживання може встановлюватися і діяти тільки для осіб, які перебувають в зареєстрованому шлюбі. З часу розірвання шлюбу - режим окремого проживання для подружжя припиняється. Таке припинення режиму окремого проживання здійснюється судом на підставі заяви одного із подружжя.

Згідно висновку органу опіки та піклування Крюківської районної ради м. Кременчука про визначення місця проживання неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, затвердженого рішенням виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука № 252 від 10.02.2015 року, орган опіки та піклування ознайомившись з матеріалами справи, враховуючи висновок служби у справах дітей, рішення комісії з питань захисту прав дитини, враховуючи думку неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, вважає доцільним визначити місце проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з батьком ОСОБА_1.

Зі змісту висновку вбачається, що неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає разом з батьком з 2004 року за адресою : АДРЕСА_2. Відповідач проживає за адресою : АДРЕСА_3. Під час бесіди з неповнолітнім, останній заявив, що він бажає після розлучення батьків проживати з батьком, вказавши, що кожні вихідні дні проводить час з матір»ю за її місцем проживання. Свою думку стосовно визначення його місця проживання неповнолітній виклав письмово і прохав врахувати при вирішенні даного питання.

Відповідно до акту про проживання від 17.11.2015 року, виданого ТОВ «Добробит», неповнолітній з 2001 року проживає за адресою батька : АДРЕСА_4, мати - ОСОБА_2, з 13.01.2014 року і по теперішній час за вказаною адресою не проживає. Батько - ОСОБА_1 є приватним підприємцем з 1996 року, має стабільний дохід, сума доходу з січня 2015 року по жовтень 2015 року складає 56815 гр.93 коп. Згідно довідки Кременчуцького обласного наркологічного диспансеру від 18.11.2015 року № 83 ОСОБА_1 за допомогою не звертався.

Відповідно до характеристики Кременчуцької ЗОШ № 9 ОСОБА_4 навчається в школі з 1-го класу, за час навчання зарекомендував себе як старанний, здібний, комунікабельний учень, охайний, ввічливий. Працелюбний, чуйний. В даний час вихованням сина займається батько, який постійно цікавиться навчанням сина, відповідально ставиться до його виховання, тощо.

Спеціалістами служби у справах дітей складено акт обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_5 відповідно до якого позивач та його неповнолітній син проживають у 5-ти кімнатному приватному житловому будинку, в якому наявне газове опалення, водопостачання, наявні всі зручності. У ОСОБА_4 облаштована окрема кімната, є місце для навчання. Одягом, харчуванням дитина забезпечена, у будинку чисто, прибрано, наявні сучасні меблі, окрема ігрова кімната. Для неповнолітнього створені всі належні умови для проживання та виховання. При спілкуванні з неповнолітнім в присутності батька та матері останній повідомив, що і надалі бажає проживати з батьком та бачитися з матір»ю за місцем її мешкання.

Суд критично оцінює наданий відповідачем договір від 03.06.2014 року, так як в справі наявний висновок органу опіки та піклування Крюківської районної ради м. Кременчука про визначення місця проживання неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, затвердженого рішенням виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука № 252 від 10.02.2015 року.

Згідно ч.3 ст.29 ЦК України визначено, що у разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Згідно ст.29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Виходячи з викладеного, судом встановлено, що примирення і збереження сім'ї між сторонами не можливе, тому шлюб необхідно розірвати, припинити для подружжя - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 режим окремого проживання, місце проживання дитини визначити з батьком.

Враховуючи, що неповнолітня дитина проживатиме з батьком, позовні вимоги стосовно свідоцтва про народження, з метою забезпечення дотримання прав дитини, суд вважає за необхідне задовольнити та зобов»язати відповідача надати позивачу вказане свідоцтво.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 79, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 104, 105, 110, 112 160 СК України, ст. 29 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 24.06.1994 року Палацом шлюбів м. Кременчука, актовий запис № 675, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Припинити для подружжя - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 режим окремого проживання.

Місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, визначити з батьком - ОСОБА_1.

Зобов»язати ОСОБА_2 надати ОСОБА_1 оригінал свідоцтва про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, серія НОМЕР_3, виданим 30.05.2001 року відділом РАГС Крюківського райвиконкому м. Кременчука Полтавської області, запис № 192.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи , які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : В.І. Хіневич