Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.03.2016 Справа №607/18962/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді: Дзюбановського Ю.І.

при секретарі: Борисевич І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського державного науково-технічного підприємства «Промінь» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за затримку невиплати заробітної плати, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, надалі позивач, звернувся в суд з позовом до Тернопільського державного науково-технічного підприємства «Промінь», надалі відповідач, в якому просить стягнути нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 13948,52 грн., а також 14252,40 грн. середнього заробітку за час затримки у виплаті заробітної плати.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримує, в їх обґрунтування зазначає, що ОСОБА_1 був звільнений із роботи 24.09.2015р. за згодою сторін, проте в день звільнення не було виплачено заробітну плату за період з травня 2015 року по 24 вересня 2015 року в сумі 13948,52 грн. внаслідок відсутності коштів у підприємства. Через невиплату належної йому заробітної плати позивачем нарахований розмір середнього заробітку 14252,40 грн. за період з 25.09.2015р. по 02.03.2016р. Тому, порушені права та інтереси ОСОБА_1, які підлягають захисту в судовому порядку шляхом стягнення вказаних сум.

Представник відповідача в судовому засіданні визнав невиплачену суму заробітної плати 13948,52 грн. та зазначає, що дана сума нарахована, однак не виплачена через відсутність коштів у підприємства. Дана сума заробітної плати становить вже основний заробіток без обовязкових відрахувань. В частині стягнення середнього заробітку в розмірі 14252,40 грн. не визнає, оскільки стаття 117 КЗпП України передбачає нарахування середнього заробітку за наявності вини роботодавця у невиплаті заробітної плати. Так як підприємство має велику суму заборгованості, всі рахунки та активи перебувають під арештами на підставі постанов Державної виконавчої служби для погашення заборгованості перед бюджетом, інших юридичних та фізичних осіб, а тому вини у несвоєчасній невиплаті ОСОБА_1 заробітної плати немає.

Суд, розглянувши матеріли справи та заслухавши пояснення представників сторін, встановив наступне.

Матеріалами справи, а саме витягом із трудової книжки ОСОБА_1 підтверджується, що на підставі Наказу №101-к від 09.10.2012р. ОСОБА_1 був прийнятий на роботу на посаду робітника з комплексного обслуговування й ремонту будинків у Тернопільське державне науково-технічне підприємство «Промінь». Наказом №9-к від 24.09.2015р. ОСОБА_1 був звільнений з роботи за згодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України.

Стаття 115 Кодексу законів про працю України передбачає, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановленні колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів.

Згідно довідки ТДНТП «Промінь» заборгованість із виплати заробітної плати ОСОБА_1 за період з травня 2015 року по вересень 2015 року становить 13948,52 грн.

Дана сума заборгованості визнається в судовому засіданні представником ТДНТП «Промінь», а також і те, що у вказану суму не входять обовязкові відрахування, дана сума нарахована підприємством, однак не виплачена в звязку з важким матеріальним становищем.

Стаття 116 Кодексу встановлює, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в даному випадку має місце порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача на отримання свого заробітку, тому позовні вимоги в частині стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в сумі 13948,52 грн. підлягають до задоволення, оскільки ґрунтуються на нормах законодавства, підтвердженні матеріалами справи та визнанні відповідачем.

Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівником сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установи, організація повинні виплатити працівником його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до поданого представником ОСОБА_1 розрахунку, ним нарахований середній заробіток за затримку виплати заробітної плати за період з 25.09.2015р. по 02.03.2016р. в розмірі 14252,40 грн.

Даний розмірі середнього заробітку підлягає до стягнення, оскільки матеріалами справи було підтверджено нарахування, але не виплату працівнику при його звільненні належної заробітної плати.

Твердження представника відповідача щодо відсутності вини Підприємства у несвоєчасній виплаті заробітної плати ОСОБА_1 з посиланням на додаткові документи, подані в судовому засіданні, а саме постанови органу ДВС про арешт коштів боржника ТДНТП «Промінь» по відкритих виконавчих провадженнях про стягнення із ТДНТП «Промінь» заборгованості в значному великому розмірі в користь юридичних, фізичних осіб та держави не можуть слугувати для суду робити висновок у відмові в задоволенні позову ОСОБА_1 щодо стягнення середнього заробітку.

Суд зазначає, що згідно поданих представником відповідача вбачається, що заборгованість Підприємства перед фізичними, юридичними особами та державою виникла значно раніше. Підприємство усвідомлювало наявність значної суми заборгованості, могло прогнозувати неможливість здійснення всіх виплат, і невиплата ОСОБА_1 заробітної плати не може бути в причинно-наслідковому звязку із заборгованістю роботодавця перед іншими установами, організаціями, фізичними особами та державою, щоб були ущемлені законні права та інтереси позивача на своєчасне отримання свого заробітку, а також і виплати заборгованості по невиплаченій заробітній платі при звільненні працівника.

Згідно ст. 88 ЦПК України із позивача на користь Державного бюджету слід достягнути судовий збір в сумі 487,20 грн. із заявленої позовної вимоги щодо стягнення середнього заробітку за затримку виплати заробітної плати, а із відповідача стягнути в дохід державного бюджету судовий збір в сумі 1378 грн. по розгляду позовної вимоги позивача щодо стягнення заборгованості по заробітній платі.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 47, 115, 116, 117 КЗпП України ст.ст. 60, 88, 212, 218, 294, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги ОСОБА_1 до Тернопільського державного науково-технічного підприємства «Промінь» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в сумі 13948,52 грн. та середнього заробітку за затримку розрахунку в розмірі 14252,40 грн. задовольнити.

2.Стягнути із Тернопільського державного науково-технічного підприємства «Промінь» на користь ОСОБА_1 нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в сумі 13948,52 грн. та 14252,40 грн. середнього заробітку за затримку розрахунку.

3.Стягнути із Тернопільського державного науково-технічного підприємства «Промінь» на користь Державного бюджету судовий збір в розмірі 1378 грн.

4.Стягнути із ОСОБА_1 на користь Державного бюджету судовий збір в розмірі 487,20 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скарги не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_2