Справа № 639/7442/16-ц
Провадження 2/639/2346/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Гаврилюк С.М.,

за участю секретаря судового засідання Макушенко Т.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 26.02.1999 вони з відповідачем зареєстрували шлюб, який рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 15.12.2015 було розірвано. Від шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, які мешкають з позивачем, знаходяться на її утриманні та вихованні. В червні 2014 року відповідач покинув сімю, став приховувати своє місце знаходження, вивіз всі свої речі та з того часу до житла не зявлявся, з дітьми не спілкувався.

Позивач зазначила, що 21.02.2007 їх з відповідачем сімя отримала ордер на заняття трикімнатної квартири жилою площею 39,0 кв.м в АДРЕСА_1, в якій зараз мешкає позивач з дітьми. Рішенням ХМР від 14.08.2013 житлова площа спірної квартири виключена з числа службової, оскільки відповідач отримував квартиру як військовослужбовець. До теперішнього часу, як зазначає позивач, квартира не приватизована. З червня 2014 року відповідач, покинувши місце реєстрації, з сімє'ю не спілкується та не сплачує комунальних платежів. Як вказує позивач, їй дуже важко утримувати сімю, трьох неповнолітніх дітей, а не проживання відповідача без поважних причин протягом тривалого часу в спірній квартирі, дають їй підстави звернутися до суду з вимогою про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

У звязку з чим позивач просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за вказаною адресою.

Позивач у судовому засіданні підтримала позов, посилаючись на викладені у заяві обставини.

Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги не визнає та просить відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення позивача, показання свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на ім'я відповідача ОСОБА_2 видано 21.02.2007 ордер № 328 Серії 07 на право на заняття трикімнатної квартири АДРЕСА_2 на підставі рішення виконкому Київської ради народних депутатів м. Харкова від 20.02.2007 за № 42-3 (а.с. 5).

У вказаній квартирі зареєстровані позивач, відповідач та троє їх дітей, що підтверджується довідкою КП «Жилкомсервіс» за № 1390 від 27.09.2016 про склад сімї та прописку (а.с. 8).

Згідно рішення виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області № 516 від 14.08.2013 про виключення житлової площі з числа службової та визнання наймачами її мешканців та додатку 1, додатку 2 до нього, трикімнатну ізольовану квартиру № 1 житловою площею 39,0 кв.м у будинку № 181-А по вул. Полтавський шлях виключено з числа службової житлової площі підприємств, організацій та установ; ОСОБА_2 визнано наймачем зазначеної квартири зі складом сімї п'ять осіб: відповідач, позивач та троє їх дітей (а.с. 10).

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 15.12.2015, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволено та розірвано шлюб між сторонами (а.с. 7).

Той факт, що відповідач більше двох років не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4, з якої добровільно виїхав ще навесні 2014 року, підтвердили у судовому засіданні допитані свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права, у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Позивач вважає, що факт реєстрації відповідача в спірній квартирі, порушує її права, оскільки вона змушена сплачувати рахунки відповідача за надані комунальні послуги.

Також, враховуючи ту обставину, що відповідач за місцем реєстрації тривалий час не проживає без поважнитх причин, позивач вважає його такими, що втратив право користування житловим приміщенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Нормою ст. 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Отже, відповідно до вказаних положень закону, підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є відсутність цієї особи без поважних причин протягом встановленого законом строку в жилому приміщенні, право користування яким має ця особа.

Дослідженими у судовому засіданні доказами та поясненнями допитаних в судовому засіданні свідків підтверджується, що відповідач не проживає за місцем своєї реєстрації - в квартирі АДРЕСА_3, без поважних причин більше шести місяців. Факт його реєстрації за вказаною адресою носить формальний характер та порушує права позивача, у зв'язку з чим суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 сплачений позивачем, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 2), судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 10, 11, 57, 60, 61, 88, 208, 209, 212 -215 ЦПК України, ст.ст. 71, 72 ЖК Української РСР, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою № 1 по вул. Полтавський шлях, 181-А в м. Харків.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.М.Гаврилюк