Справа № 297/470/16-ц
25 березня 2016 року м. Берегово
Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого Фейір О. О., при секретарі Кузьма Т. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Берегово цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком,
ОСОБА_3 на підставі довіреності звернулася в Берегівський районний суд Закарпатської області в інтересах ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: с. В. Ремети, вул. Виноградна, 28, Берегівського району.
Позовні вимоги позивачем мотивовано тим, що вищевказаний житловий будинок належить позивачу в цілому на праві приватної власності. Відповідач ОСОБА_2, який є внуком позивача, вже близько 5 років в будинку не проживає. Звернувшись до відповідача з проханням знятися з реєстрації в будинку, останній відмовив позивачу та не схотів робити цього добровільно. Залишення відповідача зареєстрованим в житловому будинку позивача є перешкодою у здійснені ним свого права щодо вільного користування та розпорядження належним йому на праві власності нерухомим майном. У звязку з вищевказаним представник позивача звернулася до суду з позов про визнання внука позивача таким, що втратив право користування будинком.
Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. (а. с. 25).
Відповідач ОСОБА_2, будучи в порядку ч. 5 ст. 74, 76 ЦПК України за місцем реєстрації належним чином повідомленим про день, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення судового розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило (а. с. 24).
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, оцінивши докази позивача на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає, позовні вимоги задовольнити, виходячи з наступного.
Ст. 41 Конституції України, ст. ст. 316, 317 ЦК України передбачають здійснення власником права власності за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Судом достовірно встановлено, що на момент звернення до суду будинок № 28 по вул. Виноградній в с. В. Ремети Берегівського району належав на праві власності ОСОБА_1.
Як встановлено з матеріалів справи, у вищевказаному будинку значиться зареєстрованим ОСОБА_2, що стверджується листом начальника Берегівського РВ ГУДМС України в Закарпатській області № 16/989 від 11 березня 2016 року (а. с. 21).
Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Судом встановлено, що ОСОБА_2, будучи зареєстрованим у ІНФОРМАЦІЯ_1, за вказаною адресою не проживає більше 3 років, будинком не користується, натомість проживає в Іршавському районі, що стверджується довідкою виконавчого комітету Нижньореметівської сільської ради Берегівського району № 82 від 23 лютого 2016 року (а. с. 17).
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно з ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Так, як вбачається з ст. 71 ЖК УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Як встановлено судом, відповідач відсутній в будинку позивача значно довший період, і фактично проживає в Іршавському районі.
Враховуючи, що реєстрація відповідача ОСОБА_2 в будинку № 28 по вул. Виноградній в с. В. Ремети Берегівського району, який належить на праві приватної власності ОСОБА_1 порушує права останнього як власника будинку на вільне володіння, користування та розпорядження своєї власністю, суд вважає позовні вимоги доведеними, обґрунтованим та такими, що підлягає задоволенню.
Виходячи зі змісту частини першої статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема на підставі остаточного рішення суду (про позбавлення права користування житловим приміщенням).
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 316, 317, 321, 391 ЦК України, ст. 71, 72 ЖК УРСР, ст. ст. 15, 57-60, 88, 208, 224-226, 292, 294 ЦПК України,
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: с. В. Ремети, вул. Виноградна, 28 Берегівського району Закарпатської області.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії, до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя ОСОБА_4.