Провадження № 2/761/7086/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Осаулова А.А.

при секретарі: Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Головне територіальне управління юстиції в м.Києві про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою про визнання за нею право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті її батька - ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер батько позивачки - ОСОБА_3. Після його смерті відкрилась спадщина, у тому числі на квартиру за АДРЕСА_1. Позивач зазначила, що вона разом з дружиною спадкодавця - ОСОБА_2 є єдиними спадкоємцями за законом першої черги.

Дотримуючись вимог законодавства, позивач звернулась до державного нотаріуса П'ятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про відкриття спадщини, яка залишилась після смерті батька, проте, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в зв»язку з тим, що позивачем не було надано правовстановлюючих документів. Всі документи, які підтверджують право власності спадкодавця на його майно, в тому числі правовстановлюючий документ на квартиру АДРЕСА_1, знаходиться у відповідача, яка відмовляється надати документи для оформлення права на спадщину, оскільки не визнає права позивача на спадкування. Враховуючи викладене просила суд про визнання за нею права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з викладених у позові підстав.

Відповідач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали, просили суд вирішити справу на підставі наявних доказів та у відповідності до вимог законодавства.

Третя особа в судове засідання не з»явилась, хоча про дату і час розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Вислухавши пояснення позивача, відповідача та його представника, дослідивши наявні письмові докази і спадкову справу, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, примусове виконання обов'язку в натурі, визнання незаконними дії чи бездіяльності органу місцевого самоврядування.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_3, про що складано відповідний актовий запис №16924 від 11.11.2015 року, свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 9), який є батьком позивачки ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 (а.с. 10).

Після реєстрації шлюбу 08 вересня 2015 року позивачка змінила своє прізвище з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1», свідоцтво про одруження серії НОМЕР_4 (а.с. 11).

З Листа Київського міського бюро технічної інвентаризації №12948 (И-2016) від 07.10.2016 року вбачається, що за життя, ОСОБА_3. набув права власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності виданого 18.07.2006 року Головним управління житлового забезпечення м. Києва (Наказ №1321-С/КІ від 12.07.2006р.).

Згідно ст.1281 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

За нормою частини першої статті 1258 Цивільного кодексу України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що окрім позивача ОСОБА_1 до спадкоємців першої черги відноситься дружина померлого відповідач - ОСОБА_2, свідоцтво про шлюб від 06.10.2006 року, серії НОМЕР_5 видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 66 Закону України "Про нотаріат" на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, державним нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Видача свідоцтва провадиться у строки, встановлені цивільним законодавством України.

Згідно ч. 1 ст. 68 Закону України "Про нотаріат" нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна.

Як встановлено судом, 22.02.2016 року державним нотаріусом П'ятої Київської державної нотаріальної контори було відкрито спадкову справу №123/2016 щодо майна ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Між тим, позивач отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року батька ОСОБА_3, у зв'язку з тим, що ОСОБА_1 та її представником не було надано правовстановлюючих документів на ? частину зазначеної квартири (а.с 14).

Враховуючи п. 216 Інструкції про порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусом України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року №20/5, відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно позбавляє нотаріуса можливості видати спадкоємцям свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За умовами ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до вимог ст. 60 ч. 1 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи, що судом достовірно встановлено, померлий ОСОБА_3 був власником квартири АДРЕСА_1, тому відповідно до ст. 392 ЦК України позивач ОСОБА_1 як спадкоємець за законом першої черги повинна успадкувати після смерті свого батька належне їй нерухоме майно, а саме ? частину квартиру АДРЕСА_1, загальною площею - 68,40 кв.м., житловою - 33,60 кв.м.

З огляду на викладені обставини, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 15, 16, 328, 392, 1223, 1268, 1281, 1296, 1297 Цивільного кодексу України, ст.ст. 66, 68 Закону України "Про нотаріат", Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 р.№20/5(зі змінами та доповненнями), ст. 1, 4, 10, 11, 58, 60, 61, 88, 208, 212-215, 218, Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, загальною площею - 68,40 кв.м., житловою - 33,60 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті її батька - ОСОБА_3, що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі - 6890 грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: