АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 531/36/15-ц Номер провадження 22-ц/786/2396/16Головуючий у 1-й інстанції Ряднина В.М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого судді Омельченко Л.М.

Суддів: Бондаревської С.М., Дорош А.І.

При секретарі Ачкачовій О.Н.

З участю адвокатів ОСОБА_2, ОСОБА_3

Третьої особи ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5

на рішення Машівського районного суду Полтавської області від 13 липня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, треті особи : ОСОБА_4, ОСОБА_7,- про встановлення факту батьківства.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2014 року ОСОБА_6 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_5 про встановлення батьківства.

У подальшому, ОСОБА_6 уточнив свої позовні вимоги та просив суд встановити факт батьківства ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 21.09.2009 року, стосовно сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Також просив внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Справа судами розглядалася неодноразово з ухваленням рішень.

Рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 13 липня 2016 року позов ОСОБА_6 задоволено повністю.

Постановлено встановити факт батьківства ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер 21.09.2009 року, стосовно сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Внести зміни до актового запису №53, складеного 23.07.1996 року Чутівською селищною радою Чутівського району Полтавської області, про народження ОСОБА_6, який народився 22.06.1996 року, а саме: змінити запис «відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері)», на «відповідно до ст. 130 Сімейного кодексу України».

Стягнуто з відповідача ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 понесені ним судові витрати в сумі 422 грн. 12 коп.

Рішенням суду в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_5 та подала на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.Вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим, таким, що ухвалено внаслідок невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, із порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовує тим, що позивачем не доведено в суді жодної з обставин, що передбачені статтею 53 КпШС України для встановлення батьківства.

У запереченні на апеляційну скаргу адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 просить рішення місцевого суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, учасників судового процесу, які з»явилися в засідання суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга підлягає відхиленню.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ч.1 п.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що 18 серпня 1990 року між Бур»ян ( ОСОБА_1) ОСОБА_8 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, укладено шлюб, який був зареєстрований у Чутівському РАГС Полтавської області, актовий запис № 51.

Від даного шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_7 (сестра позивача), яка 30.01.1992 року померла у віці сім місяців (т.1 а.с.10).

15.10.1993 року подружжя розірвало шлюб, проте продовжило проживати разом і вести спільне господарство.

Під час проживання однією сім»єю після розірвання шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_9, яка 15.05.1995 року померла у віці 10 місяців 12 днів (т.1 а.с.11).

22 червня 1996 року у ОСОБА_4 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, від спільного проживання народився син ОСОБА_6 (т.1 а.с.12). Враховуючи, що на момент народження позивача його батьки знаходилися у фактичних шлюбних відносинах, тому актовий запис про його народження було заповнено згідно зі ст. 55 КпШС України зі слів матері. Батьком дитини зазначений ОСОБА_6, українець, громадянин України.

Судом правильно встановлено, що мати позивача ОСОБА_4 з 24.10.1990 року по 27.02.1998 року була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, тобто за місцем проживання і реєстрації ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та проживала однією сім"єю з останнім.

Також фактичне перебування у шлюбних стосунках як чоловіка і дружини, проживання разом однією сім»єю, ведення спільного господарства підтверджується довідкою Чутівської селищної ради Полтавської області № 1176 від 23.12.2013 року, згідно якої вбачається що ОСОБА_4 проживала з ОСОБА_6 в період з 24.10.1990 року по 27.02.1998 рік і вели спільне господарство, за адресою : смт. Чутове, вул. Жовтнева 248, Полтавської області (т.1 а.с.14).

Судом теж вірно встановлено, що ОСОБА_4 і ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, після народження ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом виховували та утримували останнього протягом двох років після його народження. Про це засвідчують фото, що перебувають у матеріалах справи, показання свідків (т.2 а.с.124, 207-210).

21.09.2009 року ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер.

Пленум Верховного Суду України, у Постанові від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (п. З) роз'яснив, що при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми Кодексу про шлюб та сім'ю України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Згідно ст. 53 КпШС України, суд може встановити батьківство лише у разі доведення таких обставин: спільного проживання та ведення спільного господарства позивачем (матір'ю дитини) і відповідачем до народження дитини; спільного виховання чи утримання ними дитини; наявності доказів, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання, та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

За змістом наведеної норми закону, встановлення судом батьківства може мати місце в разі доведення хоча б однієї із зазначених обставин: спільного проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем або спільне виховання чи утримання ними дитини або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Встановивши зазначені вище обставини та давши належну оцінку доводам сторін, місцевий суд дійшов вірного висновку, що є доведеними обставини спільного проживання однією сім"єю та ведення спільного господарства як до, так і після народження позивача між його матір'ю ОСОБА_4 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також спільне виховання та утримання ними ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що дає підстави встановити факт батьківства.

Рішення суду є законним, обґрунтованим, постановленим з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв»язку з чим колегія суддів не знаходить підстав для його скасування.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження факту батьківства не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються наданими доказами: довідками з місця проживання і реєстрації ОСОБА_4 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, наданими світлинами, показаннями свідків, у тому числі й зі сторони відповідача, з яких встановлено, що задовго до народження позивача і впродовж більше двох років після його народження ОСОБА_4 і ОСОБА_6 проживали разом як подружжя, вели спільне господарство та займалися вихованням позивача ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Доводи скарги про безпідставне залучення судом до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_7, який є братом померлого ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, теж не можуть бути враховані, оскільки це не впливає на законність та обґрунтованість судового рішення.

Інші доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростовують і не можуть бути підставою для скасування правильного по суті рішення місцевого суду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення місцевого суду - залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Машівського районного суду Полтавської області від 13 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя (підпис)

Судді: (підпис)

Копія вірно: