Комінтернівський районний суд Одеської області
Справа № 504/2640/14-ц
провадження №2/504/373/16
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.12.2016смт. Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді Доброва П.В.
секретаря Ємельяненко М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Доброслав цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні приватною власністю, стягнення грошових коштів та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Комінтернівського районного суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні приватною власністю, стягнення грошових коштів та моральної шкоди.

З врахуванням уточненої позовної заяви від 25.05.2016р., позов було обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 є власником 1/3 частини будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва № 1 про право приватної власності на жилий будинок від 09.06.1997р. Право власності було зареєстровано в Комінтернівському РБТІ 30.07.1997р. ОСОБА_1 прописаний за вищевказаною адресою з 03.02.1997р., про що свідчить запис в домовій книзі. Право власності на 1/3 частини будинку АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. ОСОБА_1 до виходу на пенсію сплачував земельний податок, уклав договори про надання комунальних послуг та сплачує за ними. Відповідачі самоправно вселилися в квартиру АДРЕСА_2 вищезазначеного будинку, яка на належить ОСОБА_1 на праві власності, та перешкоджають йому у реалізації прав власника цієї квартири. На протязі 12 років протиправного користування відповідачами власністю позивача відбулося приведення ними житлового будинку до руйнівного стану, втрачено 60% міцності забудови. Внаслідок моральних переживань під час судових розглядів за безпідставними позовами відповідачів, ОСОБА_1 переніс передінфарктний стан, операцію на серці, визнаний інвалідом 2 групи. ОСОБА_1 просить суд усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження приватною власністю квартирою АДРЕСА_3 та допоміжними спорудами садибою, шляхом виселення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з членами їх сім`ї ОСОБА_4 1992 р.н., ОСОБА_5 , 1994 р.н., ОСОБА_6 , 1996 р.н., на підставі ст.ст.383, 387, 391 ЦК України та ст.116 ЖК України. Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 суму зниження вартості будівлі та земельної ділянки внаслідок їх занедбаності та довготривалого не ремонту 250 000,00 грн. для ремонту покрівлі, вікон, дверей, підлоги у відповідності до звіту, що доданий до позовної заяви, на підставі ст.386, 394 ЦК України. Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 моральну шкоду в сумі 50 000,00 грн. за незаконне багаторічне користування садибою без правових підстав, приведення садиби в недбалий вигляд та розруху; за моральні страждання, переживання і затрати при судових багаторічних тяжбах, в зв`язку з чим ОСОБА_1 набув захворювання серця та отримав 2 групу інвалідності.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримав, просив його задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 проти задоволення позову заперечували за наступного. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 27.04.2005р., окремою ухвалою апеляційного суду Одеської області від 27.04.2005р., рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 30.06.2011р., залишеному без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 13.12.2011р. та ухвалою встановлено, що 1/3 частини будинку АДРЕСА_1 було надано ОСОБА_1 та в подальшому ним приватизовано незаконно. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 05.09.2006р. було відмовлено у відкритті провадження по зустрічному позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні спірною частиною житлового будинку, про розірвання договору найму, відшкодування матеріальної та моральної шкоди. 06.09.1995р. сім`я відповідачів вселилася в спірну частину будинку та до теперішнього часу в ній мешкає.

В судовому засіданні представник відповідачів проти позову заперечував, просив у його задоволенні відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, а також витребувані документи, розглядаючи спір у межах заявлених вимог, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

На підставі Свідоцтва № 1 про право приватної власності на жилий будинок від 09.06.1997р., виданого Органом приватизації Одеського шахтоуправління від 09.06.1997р. ОСОБА_1 є власником 1/3 частини жилого будинку АДРЕСА_1 .

Вказана частина житлового будинку зареєстрована за ОСОБА_1 на праві приватної власності Комінтернівським РБТІ та записана в реєстрову книгу № 22 за реєстровим № 395 стор.414 30.07.1997р.

Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень індексний № 51411830 від 05.01.2016р., власником 1/3 житлового будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 .

Відповідно до відмітки в паспорті ОСОБА_1 НОМЕР_1 , довідки виконавчого комітету Новодофінівської сільської ради від 14.04.1997р. № 249, листа Новодофінівської сільської ради від 06.09.2004р. № 335, листа виконавчого комітету Новодофінівської сільської ради від 14.09.2006р. № 593, ОСОБА_1 зареєстрований в будинку АДРЕСА_1 з 03.02.1997р.

Згідно листа Новодофінівської сільської ради від 21.03.2016р. № 02-18/184, від 31.03.2016р. № 02-18/220, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в будинку АДРЕСА_1 не зареєстровані.

Відповідно до виписок Новодофінівської сільської ради, ОСОБА_1 сплачував земельний податок за земельну ділянку за адресою спірного домоволодіння за 1996-2006 р.р.

23.08.2006р. ОСОБА_1 уклав договір на послуги водопостачання будинку АДРЕСА_1 № 11 з ТОВ «Інфокс», 18.08.2006р. уклав договір № 60500041 про користування електричною енергією в цьому будинку з Комінтернівським РЕМ.

Згідно з листом ТОВ «Інфокс» від 29.10.2014р. № 3545/7св, нарахування по особовому рахунку ОСОБА_1 проводяться по нормам споживання на 1 людину.

Відповідно до листа від 15.02.2011р. Комінтернівського РЕМ, квитанції на оплату електроенергії видаються на ім`я абонента, з яким укладено договір.

Таким чином, ОСОБА_1 є власником 1/3 житлового будинку АДРЕСА_1 та має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю.

Згідно листа ГУ ДМС України в Одеській області від 06.04.2016р. № 4/1-4427, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 з 20.06.1996р. та по теперішній час зареєстровані за адресою: АДРЕСА_4 .

У відповідності до Договору найму від 06.09.1995р. № 267, укладеного між володільцем будинку АДРЕСА_1 в особі директора Одеського шахтоуправління та піднаймачем ОСОБА_2 , склад сім`ї 4 особи, дружина ОСОБА_3 , син ОСОБА_5 , син ОСОБА_5 , домоволоділець надає в тимчасове користування строком до 01.05.1996р. без права прописки квартиру 1 в зазначеному будинку.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 30.06.2011р. відмовлено ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 3 особа орган опіки та піклування Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області, у задоволенні позову до ОСОБА_1 , ВАТ «Одеське шахтоуправління», Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області, 3 особа Новодофінівська сільська рада Комінтернівського району Одеської області про визнання недійсним договору найму частини житлового будинку, про визнання недійсним свідоцтва про право власності на частину житлового будинку, про зняття з реєстраційного обліку, про визнання права користування частиною житлового будинку. Відмовлено ВАТ «Одеське шахтоуправління» у задоволенні зустрічного позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виселення без надання іншого житлового приміщення. Відмовлено третім особам, які заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у задоволенні зустрічного позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання приватної власності на нерухоме майно, усунення перешкод в користуванні і розпорядженні приватною власністю, виселення без надання іншого житла та стягнення моральної шкоди. Судом встановлено, що договори найму квартир в будинку АДРЕСА_1 з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено з суттєвим порушенням вимог чинного законодавства, подальша приватизація ОСОБА_1 спірної квартири відбулась незаконно, позивачі за первісним позовом та за зустрічними позовами звернулись до суду за захистом своїх неіснуючих прав на спірне житлове приміщення.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 13.12.2011р. та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.12.2012р. рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 30.06.2011р. було залишено без змін.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 03.02.2014р. Новодофінівській сільській раді відмовлено в задоволенні позову до ОСОБА_1 , ВАТ «Одеське шахтоуправління», 3 особи Комінтернівський районний сектор ГУ ДМС України в Одеській області, Регіональне відділення ФДМ України по Одеській області про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно та зняття з реєстраційного обліку.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 20.11.2014р. закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 03.02.2014р., оскільки апелянти не мають жодних підстав для захисту своїх прав щодо користування спірними житловими приміщеннями.

Постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 31.05.2011р. задоволено позов ОСОБА_1 до Новодофінівської сільської ради про визнання недійсними рішення № 98 від 13.06.2003р. та рішення № 6 від 26.01.2004р. виконавчого комітету Новодофінівської сільської ради.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 16.03.2015р. позов ОСОБА_1 до ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , 3 особи КП «Комінтернівське РБТІ», Комінтернівський РВ ГУМВС України в Одеській облаті, Новодофінівська сільська рада про визнання недійсними домашніх угод купівлі-продажу, скасування реєстрації права власності, зняття з реєстраційного обліку, виселення та скасування юридичної адреси задоволено.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 09.09.2015р. закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 16.03.2015р., оскільки апелянт не має підстав для захисту своїх прав.

Таким чином, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 користуються 1/3 частини будинку АДРЕСА_1 без належних правових підстав, тобто самоправно.

У відповідності до ч. 1,2 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно з ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У відповідності до ч. 1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї.

Частиною 2,3 ст. 386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно з ч.1 ст. 387 ЦК України , власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ч.1 ст.109 ЖК України, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом.

Статтею 116 ЖК України передбачено виселення без надання громадянам іншого жилого приміщення ОСОБА_12 , які самоправно зайняли жиле приміщення.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Отже, суд вважає доведеними та обґрунтованими вимоги ОСОБА_1 стосовно усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження приватною власністю квартирою АДРЕСА_3 та допоміжними спорудами садибою, шляхом виселення відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Водночас, члени сім`ї відповідачів не були залучені до участі у справі, тому суд не може вирішувати позовні вимоги, які заявлені до них.

Звітом про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , виготовленим ДП «Чорноморський експертно-технічний центр Держгірпромнагляду України» 21.05.2012р., встановлено невідповідність квартири АДРЕСА_5 вимогам надійності і безпечної експлуатації. Житловому будинку потрібен цільовий капітальний ремонт. Проте в зазначеному звіті вказано, що попередні обстеження об`єкту не проводились, та не встановлено причинний зв`язок між діями відповідачів і наявним станом будинку. Заявлена до стягнення з відповідачів сума зниження вартості будівлі та земельної ділянки внаслідок їх занедбаності та довготривалого не ремонту 250 000,00 грн. належними доказами не підтверджена. Таким чином, у задоволенні цієї позовної вимоги належить відмовити.

Згідно з ч.1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Позивачем не доведено завдання відповідачами позивачу моральної шкоди та її розмір, тому суд вважає, що у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідачів моральної шкоди в сумі 50 000,00 грн. належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 4, 60, 61, 88, 107, 109, 213, 215 ЦПК України, ст.ст.23, 317, 319, 321, 383, 386, 387, 391 ЦК України, ст.109, 116,150 ЖК України, суд,

Вирішив:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні приватною власністю, стягнення грошових коштів та моральної шкоди задовольнити частково.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 у здійсненні права користування та розпорядження приватною власністю квартирою АДРЕСА_3 та допоміжними спорудами садибою, шляхом виселення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів після його оголошення.

Суддя П.В. Добров