Справа № 700/397/16-ц
Провадження № 2/700/207/16
26 вересня 2016 р. Лисянський районний суд Черкаської області
в складі: головуючого судді: Пічкура С.Д.
при секретарі: Сіденко Н.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Лисянка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості ,
ПАТ «Альфа-Банк» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що згідно кредитного договору № 500981339 від 15.07.2015 року ПАТ «Альфа-Банк» надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 29 818,69 грн. у строк з 15.07.2015 року до 16.07.2017 року.
Відповідно до договору відповідач зобовязувався в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом.
ПАТ «Альфа-Банк» свої зобовязання за договором виконав, надавши ОСОБА_1 кредит, однак останній порушив умови кредитного договору і станом на 16.04.2016 року має прострочену заборгованість за кредитом -25 984,18 грн., за відсотками 1543,98 грн., по комісії 1306,08 грн. У звязку з систематичним порушенням боржником своїх обовязків зі сплати кредиту, відповідно до чинного законодавства та діючого Кредитного договору йому було нараховано штраф 1021,56 грн. Загальна сума заборгованості становить 29 855,80 грн.,яку позивач просить стягнути з відповідача на підставі ст.ст. 526, 527, 1054, 1050 ЦК України та сплачений банком судовий збір в розмірі 1378 гон.
В судове засідання представник ПАТ «Альфа-Банк» не зявився, але звернувся з клопотанням про розгляд справи у його відсутність, на позові наполягає та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач неодноразово в судове засідання не зявився. Повідомлений про час і місце судового засідання належним чином шляхом публікації оголошення в газеті «Урядовий курєр» № 152 від 13 серпня 2016 року, тому за письмовою згодою позивача суд ухвалив винести заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
Правовідносини з приводу надання кредиту регулюються Цивільним кодексом України та Законом України «Про банки та банківську діяльність» № 2121-ІІІ від 07 грудня 2000 року /надалі Закон № 2121-ІІІ/ відповідно до статті 2 якого банківським кредитом визнається будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання сплати процентів та інших зборів з такої суми.
Правовою формою щодо оформлення відносин сторін є кредитний договір, та відповідно до положень частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
За загальним правилом договірне зобов'язання повинне виконуватись відповідно до тих умов, які сторони визначили при укладанні договору.
Отже, відповідно до дійсного змісту наведених норм, кредитний договір обов'язково має укладатись у письмовій формі (стаття 1055 ЦК) та недодержання письмової форми тягне його нікчемність і не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його нікчемністю.
Кредитний договір є неукладеним (не відбувся), коли сторони в належній формі не досягли згоди щодо хоча б з однієї його істотної умови або зміст яких неможливо встановити виходячи з норм чинного законодавства (статті 536, 638, 1056-1 ЦК), не породжує правових наслідків.
Згідно чинного законодавства кредитний договір набирає чинності з моменту, коли сторони в належній формі досягли згоди з усіх його істотних умов /ч.1 ст. 638 ЦК України/ та істотними умовами кредитного договору є предмет, строк повернення та його ціна /розмір процентів/.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами, а з вимогами ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Статтею 611 ЦК України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов`язаннь, встановлених договором.
Відповідач доказів належного виконання своїх зобов`язань за договором, а також того, що не виконав свої зобов`язання з об`єктивних причин суду не надав. За таких обставин, суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому сплачені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст. 526, 533, 553, 554, 629 ЦК України, ст. 10, 11, 60, 88, 169, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 224, 225, 226 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити в повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуто Лисянським районним судом за письмовою заявою відповідачаки, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Лисянський районний суд протягом десяти днів з дня отримання його копії позивачем.

Суддя С.Д.Пічкур