Справа № 308/3055/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого-судді Бенца К.К.,

при секретарі - Бота О.І.

за участі

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_2З . про розірвання шлюбу. Мотивує свої позовні вимоги тим, що 23.10.1982 року між ним та відповідачем по справі зареєстрований шлюб у виконавчому комітеті Великогеєвецької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області , актовий запис №21. У даному шлюбі у них народився син ОСОБА_2 Нандор - ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час є повнолітнім.

Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, різні характери та погляди на життя та сімейні обовязки , постійні сварки, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин між подружжям з 2002 року. Позивач зазначає, що з 2002 року і по теперішній час проживає у цивільному шлюбі з інжою жінкою ОСОБА_3 , за час проживання з якою у них народилась донька ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2

Вказує на те, що подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам. У зв'язку з чим позивач вважає, що шлюб носить формальний характер, оскільки жодних обов'язків у сторін, як подружжя не існує. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю немає. З посиланням на викладене, позивач просить суд шлюб між ним та відповідачем ОСОБА_2З . розірвати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити з підстав та мотивів викладених у позові. Зокрема, позивач пояснив, що вони з 2002 року спільно не проживають, подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть. З 2002 року він фактично створив нову сімю з інжою жінкою ОСОБА_3 від спільного проживання з якою у них народилась донька ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2; р.н.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні погодилась на розірвання шлюбу. В наступне судове засідання після оголошеної перерви в судовому розгляді не зявилась , про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомляла.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, приписи статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР) щодо права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, зважаючи на належне повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, враховуючи тривалість розгляду даної справи , суд дійшов висновку, що сторонам створені належні умови для реалізації їх процесуальних прав та вважає за можливе продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача.

Заслухавши пояснення позивача, вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного.

Згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Як встановлено судом, сторони уклали шлюб 23.10.1982 року у виконавчому комітеті Великогеєвецької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області , за актовим записом - №21, що стверджується свідоцтвом про шлюб виданим повторно серії 1- ФМ №135690 від 14.03.2016 року приєднаним до матеріалів справи/а.с. 4 /

У даному шлюбі у сторін народився син ОСОБА_5 - 16.04. ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на час розгляду справи є повнолітнім , що стверджується відповідним свідоцтвом про народження Серія 1ІІ-ФМ №430085, копія якого приєднана до матеріалів справи. ( а.с.19)

Шлюбні відносини між подружжям, як стверджує позивач, припинені з 2002 року.

Судом встановлено, що від спільного проживання позивача ОСОБА_1 з інжою жінкою ОСОБА_3Ф.у них народилась донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3. ( а.с. 7)

Майновий спір між сторонами відсутній.

Правовідносини між сторонами випливають із норм Сімейного Кодексу України.

Суд враховує, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

У відповідності зі ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя.

Згідно положення ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Основною причиною припинення сімейних відносин є створення позивачем нової сімї.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберегти шлюб з відповідачем.

З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, як це передбачено ст.112 Сімейного Кодексу України, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 носить формальний характер.

При таких обставинах суд приходить до висновку, що дана сім'я розпалася остаточно, примирення між подружжям є неможливим, є всі підстави для задоволення позову про розірвання шлюбу.

Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово „сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово „союз", підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Згідно ст. 56 ч.3 СК України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини, а ч.4 цієї ж статті передбачає, що примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, ЦПК України та ст.ст. 105, 110,112 Сімейного Кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що зареєстрований 23.10.1982 року у виконавчому комітеті Великогеєвецької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, за актовим записом №21 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплаченого ним суми судового збору в розмірі 551,20 грн.(п'ятсот п'ятдесят одна ) гривня (двадцять) копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_6