Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2240/16-ц
Провадження № 2/376/1255/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2016 р. Сквирський районний суд Київської області в складі: головуючого судді - Клочко В.М.

при секретарі судових засідань - Якштас А.В.

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Сквира справу за позовом ОСОБА_2 до Пустоварівської сільської ради Сквирського району Київської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

встановив:

Позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду із зазначеним позовом, якому просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті матері - ОСОБА_4, право власності на земельну ділянку, площею 3.49 га, яка розташована на території Пустоварівської сільської ради Сквирського району Київської області, кадастровий номер НОМЕР_1, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідчену Державним актом на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2, виданого 25.10.2004 року та майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) вартістю 2776.75 грн. або 0.0773 %, пайового фонду майна колективного сільськогосподарського підприємства «Колос» реорганізованого ТОВ «Агрофірма Колос» с.Пустоварівка Сквирського району Київської області, посвідченого Свідоцтвом серії НОМЕР_4, виданого Пустоварівською сільською радою, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її мати, ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3, виданого виконкомом Пустоварівської сільської ради Сквирського району Київської області від 14.10.2016 року, за актовим записом № 24.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що 10.02.2015 року її мати залишила заповіт, посвідчений Пустоваріською сільською радою, за реєстром № 19, відповідно до якого все своє майно заповіла їй.

Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, яка складається із земельної ділянки, площею 3.49 га, яка розташована на території Пустоварівської сільської ради Сквирського району Київської області, кадастровий номер НОМЕР_1, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідчену Державним актом на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2, виданого 25.10.2004 року та майнового паю члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) вартістю 2776.75 грн. або 0.0773 %, пайового фонду майна колективного сільськогосподарського підприємства «Колос» реорганізованого ТОВ «Агрофірма Колос» с.Пустоварівка Сквирського району Київської області, посвідченого Свідоцтвом серії НОМЕР_4, виданого Пустоварівською сільською радою.

ОСОБА_2 є спадкоємцем за заповітом, згідно ст.1223 ЦК України, прийняла спадщину після смерті спадкодавця шляхом подачі заяви нотаріусу про прийняття спадщини, згідно ст. 1269 ЦК України, протягом шестимісячного строку.

Відповідно до ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. При зверненні до нотаріуса щодо оформлення спадщини позивачу було відмовлено у видачі вищевказаного свідоцтва в зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкову масу, а саме: Державного акту

Позивачка у попереднє судове засідання не з'явилася, звернулася до суду з письмовою заявою, в якій просить розглянути справу у її відсутність та ухвалити рішення по суті позовних вимог, позов підтримує.

Відповідач у попереднє судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення у судовому засіданні у його відсутність, позов визнає, заперечень не має.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до вимог ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла мати позивачки, ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3, виданого виконкомом Пустоварівської сільської ради Сквирського району Київської області від 14.10.2016 року, за актовим записом № 24.

Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, яка складається із земельної ділянки, площею 3.49 га, яка розташована на території Пустоварівської сільської ради Сквирського району Київської області, кадастровий номер НОМЕР_1, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідчену Державним актом на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2, виданого 25.10.2004 року та майнового паю члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) вартістю 2776.75 грн. або 0.0773 %, пайового фонду майна колективного сільськогосподарського підприємства «Колос» реорганізованого ТОВ «Агрофірма Колос» с.Пустоварівка Сквирського району Київської області, посвідченого Свідоцтвом серії НОМЕР_4, виданого Пустоварівською сільською радою

ОСОБА_2 є спадкоємцем за заповітом, згідно ст.1223 ЦК України, прийняла спадщину після смерті спадкодавця шляхом подачі заяви нотаріусу про прийняття спадщини, згідно ст. 1269 ЦК України, протягом шестимісячного строку.

Інші спадкоємці відсутні.

Відповідно до ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. При зверненні до нотаріуса щодо оформлення спадщини позивачу було відмовлено у видачі вищевказаного свідоцтва в зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкову масу, а саме: Державного акту, отримати дублікат якого позивачка не має можливості, оскільки це суперечить ч.4 ст.25 та ч.11 ст.346 ЦК України, згідно яких право припиняється у разі смерті власника.

Відповідно до п.4.12 вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.03.2012 року за № 296/5 (далі - порядок), свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

При видачі свідоцтва про право на спадщину, нотаріус обов'язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов'язково витребовуються документи в оригіналі, які підтверджують вказані факти (п.п.4.14. п.4 Порядку).

Відповідно до пункту 4.15 Порядку видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку (п.п.4.18 п4 Порядку).

Пунктом 3.5 узагальнення ВССУ за № 24-735/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», роз'яснено, що спори про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених у пунктах 10,11 ППВСУ від 30 травня 2008 року, за № 7, про те, що відповідно до ст..1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку, переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Вказані обставини позбавляють позивача вступити у спадкові права на підставі та у спосіб передбачені законом, тому, на підставі вищевикладеного вона вимушена звернутися до суду з відповідними вимогами.

Іншим чином визнати право власності на спадкове майно за позивачем, окрім прийняття нею спадщини в судовому порядку, неможливо.

Вказані обставини справи встановлені матеріалами справи.

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті.

Згідно ч.5 ст.55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.20 ЦК України, право на захист особа здійснює на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має

подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Суд вважає, що визнання позову відповідачем, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому відповідно до ст. 174 ЦПК України, вважає ухвалити рішення у судовому засіданні по суті позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,60,131,212-215,218 ЦПК ст. ст. 1217,1218,1220,1221,1222,1223,1258,1261,1267, 1268, 1269,1270, 1273, 1297 ЦК України, суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до Пустоварівської сільської ради Сквирського району Київської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку, площею 3.49 га, яка розташована на території Пустоварівської сільської ради Сквирського району Київської області, кадастровий номер НОМЕР_1, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідчену Державним актом на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2, виданого 25.10.2004 року, що належала її матері - ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) вартістю 2776.75 грн. або 0.0773 %, пайового фонду майна колективного сільськогосподарського підприємства «Колос» реорганізованого ТОВ «Агрофірма Колос» с.Пустоварівка Сквирського району Київської області, посвідченого Свідоцтвом серії НОМЕР_4, виданого Пустоварівською сільською радою, що належав її матері - ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Сквирський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:В. М. Клочко