Апеляційний суд Черкаської області
Справа № 22ц-793/1980/16 Головуючий по 1 інстанції
Категорія: 27 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«28» вересня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ПАТ «Київська Русь» на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24 червня 2016 року у справі за позовом ПАТ «Київська Русь» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості по кредитному договору № 22КР/А-2007 від 08.08.2007 року.

Вивчивши матеріали справи, судова колегія, -

в с т а н о в и л а :

В грудні 2014 року ПАТ «Київська Русь» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості по кредитному договору № 22КР/А-2007 від 08.08.2007 року.

Позивач посилався на те, що 08.08.2007 року між філією АБ "Київська Русь" у м.Умань, правонаступником якого є ПАТ "Банк "Київська Русь" та ОСОБА_6 укладено кредитний договір № 22 КР/А-2007, згідно з яким, позивач надав відповідачу споживчий кредит в сумі 9347 доларів США, строком з 08.08.2007 року по 07.08.2012 року, процентна ставка 12 % річних, щомісячна фіксована плата за надання кредиту в розмірі 0,1 % від суми кредиту.

07.08.2012 року позичальник зобов'язаний був повернути отриманий кредит повністю, однак свої зобовязання не виконав .

Станом на 11.12.2014 року відповідач має прострочену заборгованість за кредитним договором в сумі 2528,13 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 39557,64 грн..

На підставі наведеного, ст. ст. 509, 525, 526, 530, 625, 629, 1049, 1054 ЦК України, позивач просив судстягнути з ОСОБА_6 суму заборгованості по кредитному договору № 22КР/А-2007 від 08.08.2007 року на користь ПАТ "Банк "Київська Русь" в розмірі 2528,13 доларів США.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24 червня 2016 року позовну заяву ПАТ «Банк «Київська Русь» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитом, залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі на цю ухвалу, вважаючи її необґрунтованою, постановленою з порушенням норм процесуального права, ПАТ "Банк "Київська Русь" просив її скасувати і направити справу до Уманського міськрайонного суду Черкаської областідля подальшого розгляду в іншому складі суду.

Обговоривши матеріали справи, судова палата вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Залишаючи позовну заяву ПАТ «Банк «Київська Русь» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитом без розгляду, суд виходив з того, що заяви від імені банку подано представником ОСОБА_7 особою, яка не має повноважень на ведення справи, та яка жодного разу не зявилася в судове засідання.

Проте, з цим не можна погодитися.

З матеріалів справи вбачається, що з вказаною позовною заявою банк звернувся до суду 15.12.2014 року. Позовна заява підписана представником ПАТ «Банк «Київська Русь» ОСОБА_8, довіреність на якого посвідчив Голова Правління ПАТ «Банк «Київська Русь» ОСОБА_9 ( ар. спр.4; 13).

Відкрито провадження у даній цивільній справі ухвалою судді Уманського міськорайонного суду від 22 січня 2015 року (ар. спр. 17).

25.05.2015 року ОСОБА_6 подав зустрічну позовну заяву про розірвання кредитного договору ( ар. спр. 44-46), яку було повернуто представнику відповідача за його заявою 23.09.2015 року (ар. спр.83).

Ухвалою суду від 23 вересня 2015 року позовну заяву ПАТ «Банк «Київська Русь» ОСОБА_6 про стягнення заборгованості по кредитному договору № 22КР/А-2007 від 08.08.2007 року залишено без розгляду ( ар. спр. 85).

За апеляційною скаргою банка ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області від 08 грудня 2015 року вищезазначену ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 вересня 2015 року було скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду ( ар. спр.114-115).

З поверненням справи до суду першої інстанції 11.01.2016 року вона була призначена розглядом на 9 год. 30 хв. 05 лютого 2016 року, але цією датою відкладена за клопотанням представника відповідача на 19.02.2016 р. для надання можливості укласти договір про реструктуризацію боргу. Представник банку в судове засідання не зявився ( ар. спр.124).

Судове засідання 19 лютого 2016 року по даній справі не відбулося в звязку з перебуванням головуючого-судді Ребриної К.Г. на лікарняному, про що свідчить довідка секретаря Стефаник Н.І. на ар. спр.126. Справа була призначена на розгляд на 11 березня 2016 року ( ар. спр.129).

Вказаної дати справа знову була відкладена за заявою представника відповідача для надання можливості укласти договір про реструктуризацію боргу. Представник позивача не зявився. Справа відкладена на 29 березня 2016 року ( ар. спр. 130).

Однак цією датою не розглядалась, оскільки відповідач ОСОБА_6 подав до суду заяву з проханням відкласти справу на іншу дату у звязку з перебуванням його представника у відрядженні у м. Києві. Сторони в судове засідання не зявилися і справу суд слуханням відклав на 14 квітня 2016 року ( ар. спр.133-134).

В судове засідання 14.04.2016 року представник позивача в черговий раз не зявився, а представник відповідача заявила клопотання про витребування та зобовязання ПАТ «Банк «Київська Русь» надати оригінали первинних бухгалтерських документів, оригінал кредитної справи ОСОБА_6, банківську ліцензію, дозвіл на проведення банківської операції для огляду в суді з метою обєктивного розгляду справи, долучити до матеріалів останньої заяву про забезпечення доказів по справі, і перенести розгляд справи на інший день і час.

Ухвалою від 14.04.2016 року суд задоволив заявлені представником відповідача клопотання і відклав справу на 13 травня 2016 року, визнавши обовязковою явку представника банку ( ар. спр.136-141).

13.05.2016 року до суду надійшло клопотання від представника ПАТ «Банк «Київська Русь» ОСОБА_10, в якому зазначалось, що в судове засідання на 9-00 год. ранку 13.05.2016 року банк не зможе прислати повноважного представника. Зазначалось, що банк позовні вимоги до ОСОБА_6 підтримує в повному обсязі, проти винесення судом заочного рішення не заперечує і що банк просить суд провести судове засідання без участі представника позивача. Довіреність на ОСОБА_10 як представника банку посвідчив Уповноважена особа ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» ОСОБА_11 (ар. спр.145-147).

Проте суд відклав справу розглядом в черговий раз на 9-00 год. 27 травня 2016 року (ар. спр.148), а вказаної дати справа не розглядалася у звязку з перебуванням судді Ребриної К.Г. головуючої по справі, - на лікарняному (довідка ар. спр. 151), та ще й відповідач подав заяву відкласти справу в звязку з відрядженням його представника до м. Києва ( ар. спр.152).

Таким чином, справа в черговий раз була відкладена розглядом на 24 червня 2016 року, а цією датою постановлена ухвала, що оскаржується.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, на яку послався суд, залишаючи позовну заяву банка без розгляду, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

При цьому суд вказує, що в матеріалах справи наявні копії довіреності Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_11 про передоручення повноважень іншій особі ОСОБА_7 Вказує, що в матеріалах справи наявні заяви, якими останній підтримує заявлені ПАТ «Банк «Київська Русь» позовні вимоги та просить суд розглядати без участі представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі Фонд ) на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь», однак представник ОСОБА_7 будь-яких повноважень представляти Уповноважену особу Фонду не має.

Проте, необхідно зазначити, що позовну заяву ПАТ «Банк «Київська Русь» до суду по даній справі підписував не ОСОБА_7, а ОСОБА_8 згідно відповідної довіреності № 316 від 01.06.2013 року, підписаної (посвідченої) Головою Правління ПАТ «Банк «Київська Русь» ОСОБА_9 ( ар. спр. 4; 13), про що йшлося вище.

Після повернення даної справи до Уманського міськрайсуду з апеляційного суду Черкаської області в січні 2016 року після скасування попередньої ухвали Уманського міськрайонного суду від 23 вересня 2015 року про залишення позовної заяви банку без розгляду в звязку з неодноразовою неявкою представника позивача в судове засідання та повернення справи на розгляд по суті до суду першої інстанції жодної заяви від представника ОСОБА_7 до суду не надходило.

Як зазначалось вище, 13 травня 2016 року до суду надійшла заява від представника ПАТ «Банк «Київська Русь» ОСОБА_10, довіреність на якого за № 73 від 31 березня 2016 року посвідчив Уповноважена особа Фонду ГВФО на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» ОСОБА_11 ( ар. спр. 146-147). Більше ніяких листів з банку у вказаному періоді, як свідчать матеріали справи, не надходило.

Слід зауважити, що і апеляційну скаргу ПАТ «Банк «Київська Русь» підписав представник ОСОБА_10 ( ар. спр.162-164).

Крім того, по справі встановлено, що Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17 липня 2015 року № 138 «Про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ «Банк «Київська Русь» та призначення уповноваженої особи Фонду на «ліквідацію банка» та призначено уповноважену особу Фонду провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_11 строком на 1 рік з 17 липня 2015 року по 16 липня 2016 року.

В матеріалах справи наявні копії довіреності ОСОБА_7 на представництво інтересів ПАТ «Банк «Київська Русь», підписані уповноваженою особою Фонду ОСОБА_11, а не про передоручення повноважень, які надані Уповноваженій особі, як зазначено в ухвалі суду.

В матеріалах справи також наявні заяви, якими представник ПАТ «Банк «Київська Русь» підтримує заявлені ПАТ «Банк «Київська Русь» позовні вимоги та просить суд розглядати справу без участь представника саме ПАТ «Банк «Київська Русь», а не представника Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь».

Отже, наведеного суд не врахував, безпідставно зазначивши, що позивач та його представники не направляли заяви до суду про розгляд справи за їх відсутності.

Як обгрунтовано вказує апелянт, пунктом 2 ч. 1 та ч. 3 ст. 42 ЦПК України передбачено, що повноваження представників сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, мають бути посвідчені зокрема довіреністю юридичної особи або документами, що посвідчують службове становище і повноваження її керівника. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом посадової особи, уповноваженої на це законом, статусом або положенням з прикладенням печатки юридичної особи ( за наявності).

Всі заяви від імені ПАТ «Банк «Київська Русь» подавалися до суду в письмовій формі і підписані повноважною посадовою особою позивача або його представником.

Отже, у представника за довіреністю від імені юридичної особи, підписаної особою, уповноваженою на це законом або установчими документами, виникає право на представництво інтересів саме юридичної особи, від імені якої видано довіреність.

Апелянт правильно вказує, що за змістом ч. 1 ст. 35 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» № 4452-УІ від 23 лютого 2012 року (надалі Закон) тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Фонд може делегувати рішенням виконавчої дирекції Фонду частину або всі свої повноваження як тимчасового адміністратора або ліквідатора уповноваженій особі (уповноваженим особам)Фонду, яка має високі професійні та моральні якості, бездоганну ділову репутацію, повну вищу освіту в галузі економіки, фінансів чи права (не нижче кваліфікаційного рівня «спеціаліст») та професійний досвід, необхідний для виконання заходів у межах здійснення тимчасової адміністрації.

Згідно з пунктом 17 частини 1 статті 2 Закону уповноважена особа Фонду працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Уповноважена особа Фонду (кілька уповноважених осіб Фонду) визначається виконавчою дирекцією Фонду (частина 1 статті 47 Закону).

Відповідно до частини2 статті 37 Закону Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право, зокрема:

-вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку;

-укладати від імені банку будь-які договори (вчиняти право чини), необхідні для забезпечення операційної діяльності банку, здійснення ним банківських та інших господарських операцій, з урахуванням вимог, встановлених цим Законом;

-заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду, у тому числі позови про винесення рішення, відповідно до якого боржник банку має надати інформацію про свої активи;

-Залучати до роботи у процесі здійснення тимчасової адміністрації за рахунок банку на підставі цивільно-правових договорів інших осіб (радників, аудиторів, юристів, оцінювачів та інших) у межах кошторису витрат, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду. Такі договори можуть бути розірвані в односторонньому порядку у день повідомлення Фондом другої сторони про таке розірвання з наслідками, встановленими цивільним законодавством.

Уповноважена особа Фонду діє від імені банку в межах повноважень Фонду. Уповноважена особа Фонду має право: призначати на посаду, звільняти з посади чи переводити на іншу посаду будь-якого з керівників чи працівників банку, переглядати їхні службові обовязки, змінювати розмір оплати праці з додержанням вимог законодавства про працю; здійснювати інші повноваження, встановлені цим Законом, та делеговані їй Фондом (частина 3 статті 37 Закону).

На виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку (пункт 1 частини 4 статті 37 Закону).

Відповідно до частини 1 статті 48 Закону Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює, зокрема, повноваження органів управління банку; вживає у встановленому законодавством порядку заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб; здійснює повноваження, що визначені частиною 2 статті 37 цього Закону).

Наведене дає підстави для висновку, що уповноважена особа Фонду з дня початку процедури ліквідації банку набуває повноважень органів управління та контролю неплатоспроможного банку, тобто крім повноважень, визначених Законом, уповноважена особа Фонду здійснює повноваження керівництва банку, а відтак наділена правом видачі та підписання довіреностей від імені банку, як юридичної особи на представництво його (банку) інтересів.

Зазначена правова позиція викладена також в Постанові Верховного Суду України від 08 червня 2016 року , яку було прийнято за наслідками розгляду заяви ПАТ «Банк «Київська Русь» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» ОСОБА_11 про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 17 лютого 2016 року у справі № 922/5071/15 за позовом ПАТ «Банк «Київська Русь» в особі уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» ОСОБА_11 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фалбі-Харків» про стягнення суми.

Аналізуючи матеріали справи, судова колегія вважає, що суд вищезазначене не врахував і прийшов до передчасного висновку про необхідність залишення без розгляду позовної заяви банку.

Суд не звернув увагу фактично на неодноразові заяви представників ПАТ «Банк «Київська Русь» про розгляд справи без представника банку по наявним у справі матеріалам, про погодження щодо ухвалення заочного рішення, мотивуючи неможливість представника позивача приймати участь в судовому засіданні ще й тому, що судове засідання по справі призначається, як правило, на 9-00 год. ранку, в звязку з чим, враховуючи значну відстань від м. Києва до м. Умані, відсутність коштів на відрядження, представник не взмозі вчасно прибути в судове засідання.

За таких обставин, на думку судової колегії, ухвала суду не може бути визнана законною та обґрунтованою, підлягає до скасування з поверненням справи до суду першої інстанції для розгляду по суті спору.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 311, 317, 218 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ «Київська Русь» задоволити частково.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24 червня 2016 року по даній справі скасувати, повернувши справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду по суті.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді