Справа № 2-2378/10
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2016 Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.,

при секретарі Матієнко А.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1, поданої від імені та в інтересах ОСОБА_2, заінтересовані особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою від імені та в інтересах ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 02 грудня 2010 року розподілено житловий будинок в натурі та визначено порядок користування земельною ділянкою.

Заявник зазначає, що даним судовим рішенням їй було виділено у власність частину земельної ділянки площею 201 кв.м., яка розташована за адресою м. Херсон, смт. Антонівка м. Херсон. Крім того, даним судовим рішенням встановлено наявність на земельній ділянці, яка виділена мені у власність споруди, які підлягали знесенню, а саме будівлі літ. «Д», літ. «Б», літ. «Е», літ. «И». Додатковим рішенням суду було зобов'язано заявника знести будівлі літ. «Д», літ. «Б», літ. «Е», літ. «И» за власний рахунок.

Дніпровським районним судом м.Херсона по додатковому рішенню було видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження №48097387.

Оскільки суд не може зобов'язати особу знести будівлі, які не є самочинним будівництвом, та внесені до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, крім того судовим рішенням не встановлювався факт порушення прав позивачів наявністю на земельній ділянці, яка їм не належить, вищезазначених будівель та споруд, заявник вважає, що виконавчий лист №2-2378/10, виданий 03.06.2015 року Дніпровським районним судом м.Херсона, відповідно до якого ОСОБА_2В зобов'язано знести будівлі літ. Д, літ.Б, Е та И, є таким, що не підлягає виконанню.

У звязку з цим заявник звернулась до суду із даною заявою та просить суд визнати виконавчий лист №2-2378/10, виданий 03.06.2015 року Дніпровським районним судом м.Херсона відповідно до якого ОСОБА_2В зобов'язано знести будівлі літ. Д, літ.Б, Е та И, таким, що не підлягає виконанню.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала подану заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, та просила її задовольнити. В останнє судове засідання не зявилась, про розгляд справи повідомлена у встановленому законом порядку.

Заінтересована особа ОСОБА_3 та його представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення заяви, надали заперечення, в яких зазначили, що рішення суду виконано та на сьогоднішній день предмет спору відсутній. В останнє судове засідання не зявились, від представника ОСОБА_3 ОСОБА_5 до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі.

ОСОБА_2 та заінтересована особа ОСОБА_4 в судове засідання не зявились, про розгляд справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заяв задовольнянню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, згідно додаткового рішення Дніпровського районного суду м.Херсона №2-2378/10 від 16.12.2014 року, зокрема, з метою розподілу земельної ділянки покладено на ОСОБА_2 обовязок знести будівлі літ. «Д», літ. «Б», літ. «Е», літ. «И» за власний рахунок.

Постановою головного державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м.Херсоні від 21.10.2014 року закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2378/10, виданого 28.05.2014 року Дніпровським районним судом м.Херсона про розподіл земельної ділянки, розташованої за адресою: м.Херсон, с.Антонівка, вул.Биковського,8.

Також, постановою головного державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м.Херсоні від 30.01.2014 року закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2378/10, виданого 23.08.2013 року Дніпровським районним судом м.Херсона про стягнення компенсації з ОСОБА_3 у сумі 49888,00 грн. на користь ОСОБА_2

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 14 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов'язковість рішень суду.

За ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід'ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов'язання адміністративних органів виконувати рішення (наприклад, пункт 41 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року).

Згідно зі ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Як передбачено ч.2 ст.369 ЦПК України, суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Відповідно до ч.4 ст.369 ЦПК України, якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Матеріально-правові підставі для припинення цивільно-правових зобовязань передбачені главою 50 розділу 1 книги п'ятої ЦК і можуть припинятися, зокрема, внаслідок добровільного виконання обов'язку боржником поза межами виконавчого провадження, припиненням зобов'язання переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема, видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред'явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред'явлення цього листа до виконання.

Зазначені у ч.4 ст. 369 ЦПК України інші причини для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, припинення обов'язку боржника, який підлягає виконанню, не стосуються.

З урахуванням викладеного, судом не встановлено підстав, які тягнуть за собою визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.369 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1, поданої від імені та в інтересах ОСОБА_2, заінтересовані особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області, шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її отримання.

Суддя: С.І.Майдан