РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2016 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Шалагінової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Герченової А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - Вознесенівський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті, мотивуючи свої вимоги наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_6 р. помер її чоловік ОСОБА_2, про що заявник отримала довідку про смерть № 107 від 15.12.2016 р. до форми № 106/у, видану КУ «ЦМКЛ № 20 м. Донецька», тобто на території, яка не підконтрольна Україні. Проте, відповідно до вимог законодавства України, вищевказана довідка про причину смерті на території України є недійсною, тому заявник позбавлена можливості зареєструвати смерть чоловіка на території України. Просила встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у місті Донецьк Донецької області, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

Від заявника надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності представник суду не надавав.

За таких обставин, та враховуючи, що розгляд даної справи відповідно до вимог частини другої статті 257-1 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) здійснюється невідкладно, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності заявника та представника заінтересованої особи на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених вимог, суд встановив наступне.

Заявник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, народилась у с. Куйбишеве Куйбишевського району Запорізької області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується копією її паспорта громадянина України НОМЕР_1, виданого Київським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 27 грудня 2001р. На теперішній час заявник зареєстрована як переміщена особа з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО за адресою: АДРЕСА_1.

Заявник ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, з 28 жовтня 1964 року, який було зареєстровано у Відділі ЗАГС Калінінського РВК м. Донецька, що підтверджується копією її паспорта громадянина України НОМЕР_1, виданого Київським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 27 грудня 2001р.

Згідно з довідкою про смерть № 107 від 15 грудня 2016 р. до форми № 106-у, виданою КУ «ЦМКЛ № 20 м. Донецька», ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

20 грудня 2016 р. заявником отримано відмову Вознесенівського районного у м. Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області № 624/17.5-04-37, оскільки заявником на підтвердження факту смерті ОСОБА_2 пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють сво ї повноваження.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин.

Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості отримати, відновити втрачені або знищені документи про це.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до ст. 234 ЦПК України, в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у відповідності до ст. 249 ЦПК України.

У відповідності з ч. ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною першою статті 257-1 ЦПК України визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

З урахуванням наданих суду документів, а також, що встановлення факту смерті ОСОБА_2 необхідно заявникові для державної реєстрації факту смерті чоловіка, суд, враховуючи вищеприведені положення законодавства, доходить висновку про підтвердження факту смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_7 року саме у місті Донецьку Донецької області.

За наведених обставин вимоги заявника суд вважає обґрунтованими, оскільки надані заявником докази достовірно свідчать про смерть ОСОБА_2 у певний час і за певних обставин.

Згідно з п.8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасова окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, суд допускає негайне виконання рішень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 234, 249, 256, 257-1, п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 року у місті Донецьк Донецької області.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Копію рішення невідкладно надіслати до виконання до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті особи.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя А.В. Шалагінова