І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 березня 2016 року Волноваський районний суд Донецької області у складі головуючого - судді Овчиннікової О.С.,
при секретарі - Гуровій Л.Л.,
за участю позивача - ОСОБА_1,
за участю відповідача - не з»явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Волноваха цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Донецький завод мостових конструкцій» про стягнення середнього заробітку за весь період затримки видачі трудової книжки та розрахунку, зміну дати звільнення та витребування трудової книжки,
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав , на їхньому задоволенні наполягав.
Представник відповідача в судове засідання не з»явився, був належним чином повідомлений про дату та місце проведення судовому засідання, тому суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224-226 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з огляду на таке.
З наказу № 42-к від 04.05.2011 року судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 працював з 04.05.2011 року охоронцем на ПрАТ «Донецький завод мостових конструкції».
З листа № 84 від 20.04.2013 року за підписом начальника відділу кадрів ПрАТ «Донецький завод мостових конструкцій» судом встановлено, що трудові відносини з позивачем припинено 20.04.2013 року.
З численних звернень до державних та правоохоронних органів позивача судом встановлено, що відповідачем з 20.04.2013 року, тобто з дня звільнення, і дотепер станом на момент ухвалення судового рішення не повернуто трудову книжку.
З наданого позивачем висновку за результатами перевірки його звернення Волноваським РВ ГУМВС України в Донецькій області від 15 жовтня 2015 року, судом встановлено, що під час опитування колишнього директора ПрАТ « Донецький завод мостових конструкцій» ОСОБА_2, остання пояснила, що охоронець ОСОБА_1 отримав травму у зв»язку з виконанням службових обов»язків , за рішенням Кіровського районного суду Донецької області йому було виплачено певну суму щодо часткової втрати працездатності. В квітні 2013 року його було звільнено за згодою сторін, яку він сам підписав. В подальшому , трудову книжку йому було направлено поштою за місцем проживання. 12.08.2014 року завод було закрито та всіх працівників було звільнено з роботи. Зараз заводу ПрАТ «ДЗМК» не існує, на руках у неї ніяких документів не залишилося.
У відповідності до вимог ст. 47 КЗПП України власник, або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку та провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу.
Згідно з пр. 4.1., п. 4.2«Інструкції про порядок ведення трудової книжки працівників» затвердженої наказом міністерства праці України, міністерства юстиції України, міністерства соціального захисту населення України N 58 від 29.07.93 р. Зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за N 110 Власник або повноважений ним орган зобов'язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення.
При затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника. Раніше внесений запис про день звільнення визнається недійсним у порядку, встановленом пунктом 2.10 цієї Інструкції.
4.2. Якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки.
Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника.
З матеріалів справи вбачається, а саме, злиста № 84 від 20.04.2013 року за підписом начальника відділу кадрів ПрАТ «Донецький завод мостових конструкцій» судом встановлено, що трудові відносини з позивачем припинено 20.04.2013 року.
Таким чином, судом встановлено, що трудову книжку позивачу ОСОБА_1 не вручено належним чином і вимоги позивача про зобов'язання відповідача внести зміни в наказ про його звільнення та внесення змін в трудову книжку є обґрунтованими.
Окрім того, відповідач зобов'язаний провести на користь працівника виплату середнього заробітку за весь час затримки розрахунку з моменту звільнення по день фактичного розрахунку.
Працівник об'єктивно не може довести факт остаточного розрахунку при звільненні, коли такий не було проведено. Натомість власник може довести факт остаточного розрахунку, подавши до суду розрахункові документи.
Відповідачем не надано доказів щодо наявності фактичного розрахунку з позивачем. Позивач в суді заявив, що остаточний розрахунок з ним відповідачем не здійснено і на день розгляду справи. Тому суд виходить з того, що остаточного розрахунку з ОСОБА_1 проведено не було.
Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 ст. 116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
Згідно з ст. 117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.
Щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки, то суд зазначає наступне: Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100.
Згідно 8 зазначеного Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.
Суд розглядає цивільну справу в межах позовних вимог.
Згідно п.2 ч.2 ст.22 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.
Порядок відшкодування моральної шкоди у сфері трудових відносин регулюється ст. 237 1 КЗпП України.
Стаття 237 1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
За змістом вказаної статті підставою для відшкодування моральної шкоди є факт порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
У п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (зі відповідними змінами) (далі - постанова Пленуму від 31.03.1995 року) роз'яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, а також вини останнього в її заподіянні.
У п.9 постанова Пленуму від 31.03.1995 року роз'яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Враховуючи викладене, а також важкі обставини на даний час в країні щодо пошуку роботи, що не потребують доказування, суд розцінює вищенаведене належними доказами спричинення ОСОБА_1 моральної шкоди та наявності причинного зв'язку між нею і порушенням його трудових прав.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,15, 30, 60, 61,88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Донецький завод мостових конструкцій» про середнього заробітку за весь період затримки видачі трудової книжки та розрахунку, зміну дати звільнення та виребування трудової книжки задовольнити частково.
Зобов»язати Приватне акціонерне товариство «Донецький завод мостових конструкцій» змінити дату звільнення ОСОБА_1 з 20 квітня 2013 року на фактичний день видачі трудової книжки, про що видати відповідний наказ.
Зобов»язати Приватне акціонерне товариство «Донецький завод мостових конструкцій» видати ОСОБА_1 трудову книжку , оформлену у відповідності до вимог законодавства, провести повний розрахунок при звільненні , включаючи оплату лікарняного, компенсацію за невикористану відпустку.
В повному обсязі рішення складене 28 березня 2016 року.
Відповідач може подати заяву про перегляд заочного рішення впродовж десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Донецької області через Волноваський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення або протягом десяти днів з дня отримання копії рішення особою, яка брала участь у справі, але не була присутньою в судовому засіданні під час проголошення судового рішення.

Суддя:

28.03.2016