Справа № 529/1240/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2016 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Щабельської І. В.

при секретарі Іванченко В. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Диканського району Полтавської області , Диканської районної державної адміністрації Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Вказуючи на те, що після смерті чоловіка ОСОБА_3 вона, як спадкоємець за законом, прийняла спадщину, яка складається з земельної ділянки площею 4,26 умовних кадастрових гектари для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Диканського району Полтавської області /далі - ОСОБА_2 сільська рада/, однак через відсутність реєстрації права власності за померлим на цю землю позбавлена можливості нотаріально оформити право власності на неї, позивач звернулась до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно.

Позивач в судовому засідання свої позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити з підстав викладених у позові

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада подала заперечення на позов у якому вказала, що нині померлий ОСОБА_3 не має права на земельну частку (пай) хоча при видачі Державного акта на право колективної власності і був внесений до списку громдян-членів колективного сільськогосподарського підприємства ім. Кірова Диканського району, однак при перевірці та уточнені загальними зборами цього списку на підставі Розпорядження голови Диканської районної державної адміністрації був виключений з нього.

Відповідач - Диканська районна державна адміністрація Полтавської області /далі - Диканська РДА/ - надіслав лист у якому просив розгляд справи провести у відсутність його представника і при ухваленні рішення покладається на розсуд суду.

Третя особа - Диканська державна нотаріальна контора Полтавської області /далі - Диканська держнотконтора/ - заперечень проти позову не подали, подала клопотання про розгляд справи без участі її представника.

Представник третьої особи відділ Держгеокадастру в Диканському районі Полтавської області в судовому засіданні проти позову заперечувала та пояснила, що нині померлий ОСОБА_3 на момент видачі Державного акту на право колективної власності на землю був внесений у список до цього Державного акту, однак в подальшому, він був виключений з членів КСП, а тому за Розпорядженням голови Диканської районної державної адміністрації був виключений з цього списку.

Треті особи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до суду подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, заперечення проти позову відсутні.

За вказаних обставин розгляд справи був проведений без участі представника Диканської РДА, та третьої особи Диканської держнотконтори, третіх осіб ОСОБА_4, ОСОБА_5

Вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

21 квітня 2004 року в с. Водяна Балка Диканського району Полтавської області помер ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 271073, виданим 21 квітня 2004 року ОСОБА_2 сільською радою.

За життя нині померлий ОСОБА_3 був внесений до Списку громадян-членів колективного сільськогоспоадрського підприємства ім. Кірова Диканського району Полтавської області, якому на підставі Державного акта на право колективної власності на землю серії ПЛ № 7, виданого 23 листопада 1995 року ОСОБА_2 сільською радою народних депутатів /далі - Державний акт/ було передано у колективну власність земельну ділянку загальною площею 4125 га для ведення коллективного сільського господарства.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" № 7 від 16.04.2004 року, громадянин, включений до списку, який додається до Державного акта на право колективної власності на землю, набуває право на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта.

Однак, як вбачається з Архівного витягу з Протоколу засідання комісії по визначенню земельно-кадастрової частики /паю/ та її грошової вартості КСП ім. Кірова Диканського району Полтавської області від 17 грудня 1996 року та Архівного витягу з протоколу зборів уповноважених цього КСП від 19 грудня 1996 року, що з членів КСП та списку до Державного акта виключено 37 осіб, в тому числі і нині померлий ОСОБА_3 за №33.

На підставі вказаних зборів, голова КСП ім. Кірова подав до Диканської районної державної адміністрації клопотання про уточнення списку до Державного акта, згідно якого просив додатково включити в список 16 громадян, а виключити 37 осіб.

В подальшому 23 грудня 1996 року Розпордженням голови Диканської районної державної адміністрації було внесено зміни до списку до Державного якту, якими окрім того і виключили нині померлого ОСОБА_3

З довідки ОСОБА_2 сільської ради вбачається, що Сертифікат на право на земельну частку (пай) нині померлому ОСОБА_3 не видавався.

Відповідно до п.5 Указу Президента від 08.08.1995, № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Враховуючи викладене, та беручи до уваги те, що Розпорядженням голови Диканської районної державної адміністрації при внесені уточнень до списку до Державного акта нині померлий ОСОБА_3 був виключений із цього списку, на протязі свого життя він Сертифікат на земельну частку (пай) не отримати не намагався, хоча і знав, що інші члени КСП отримували Сертифікати на земельні частки /пай/, однак свого права на отримання земельної частки (пай) жодним чином не реалізовував, а тому суд приходить до висновку про те, що він достеменно знав про таке виключення його із списку і про відсутність у нього такого права на це майно. Окрім того, він не оскаржував вказане Розпорядження, не звертався до суду за захистом своїх порушених прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 та ст. 23 Земельного Кодексу України, в редакції 05.05.1993 року, який діяв на той час, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що нині померлий ОСОБА_3 не був власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, оскільки був виключений із списку членів цього колгоспу, які мали право на земельну частку /пай/, які відповідно до закону, що діяв на той час мали таке право, а тому вказана вище земельна ділянка не є спадковим майном.

Відповідно до ст.ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися після його смерті.

Як вбачається з довідки Диканської держнотконтори, що після смерті ОСОБА_3 була заведена спадкова справа на підставі заяви про прийняття спадщини від ОСОБА_1 - позивача по справі, яка була дружиною померлого. Окрім вказаної заяви про прийняття спадщини в спадковій справі знаходяться заяви про відмову від прийняття спадщини від ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - третіх осіб по справі. Інші особи з заявами про прийняття спадщини не звертались. Однак державним нотаріусом позивачеві було відмовлено в отриманні свідоцтва на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючого документа на цю землю на ім'я нині померлого ОСОБА_3

Враховуючи, що спірна земельна частка (пай) не є спадковим майном, оскільки не належала померлому ОСОБА_3 на законних підставах і не входила до складу спадщини, яка відкрилась після його смерті, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позову за безпідставністю.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 22 та ст. 23 Земельного Кодексу України, в редакції 05.05.1993 року, ст.ст. 1218 ЦК України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" № 7 від 16.04.2004 року,, п.5 Указу Президента від 08.08.1995, № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" ст. ст. 10, 11, 60, 208-209, 212-215, 234-235, 256-259 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Диканського району Полтавської області , Диканської районної державної адміністрації Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно - заилишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі через Диканський районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: