У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Закропивного О.В., Коротуна В.М.,

МазурЛ.М., Писаної Т.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_3, товариства з обмеженою відповідальністю «Лотівка Еліт», третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про стягнення заборгованості, за касаційними скаргами представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, товариства з обмеженою відповідальністю «Лотівка Еліт» на рішення Острозького районного суду Рівненської області від 21 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 23 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» (далі - ПАТ «Брокбізнесбанк») звернулося до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 11 липня 2011 року між публічним акціонерним товариством акціонерним комерційним банком «Індустріалбанк» (далі - ПАТ АКБ «Індустріалбанк») та ОСОБА_3 укладено кредитний договір на суму 2 650 000 доларів США, за яким ОСОБА_3 зобов'язався повернути кредит в сумі 2 650 000 доларів США не пізніше 10 липня 2014 року та сплачувати 9,5 % річних. Зобов'язання ОСОБА_3 за кредитним договором забезпечені заставою майна ПАТ «Брокбізнесбанк», про що укладено договір застави майнових прав за договором строкового гарантійного вкладу від 11 липня 2011 року. Також у рахунок виконання кредитних зобов'язань ОСОБА_3 між ПАТ АКБ «Індустріалбанк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Лотівка Еліт» (далі - ТОВ «Лотівка Еліт») укладено договір поруки.

Відповідно до п. п. 8.1, 8.2 кредитного договору за порушення строків повернення кредиту та процентів ОСОБА_3 зобов'язувався сплачувати пеню в розмірі 0,1 % від своєчасно несплаченої суми за кожний день прострочення платежу та штраф у розмірі 0,5 % від суми фактичної заборгованості на момент здійснення порушення (за кожен випадок порушення окремо) та за ненадання документів, які підтверджували цільове використання кредитних коштів, сплачувати штраф у розмірі 0,5 % від суми фактичної заборгованості за кредитом на момент здійснення порушення (за кожен випадок порушення окремо).

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_3 своїх зобов'язань за кредитним договором на підставі рішення господарського суду м. Києва від 22 жовтня 2014 року у справі № 910/14439/14, яке набрало законної сили, звернуто стягнення на майнові права ПАТ «Брокбізнесбанк» як майнового поручителя, тобто виконання обов'язку боржника ОСОБА_3 перед ПАТ АКБ «Індустріалбанк» здійснено за рахунок майна майнового поручителя ПАТ «Брокбізнесбанк».

З огляду на викладені обставини, оскільки фактично відбулась заміна кредитора у зобов'язанні, ПАТ «Брокбізнесбанк» просило позов задовольнити, стягнути солідарно з боржника та поручителя на свою користь кредитну заборгованість.

Рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 21 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 23 лютого 2016 року, позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ТОВ «Лотівка Еліт» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 2 672 377,58 доларів США та 167 417 грн 91 коп., які складаються з суми неповернутого кредиту - 2 650 000 доларів США, суми несплачених процентів за користування кредитом за період з 1 червня по 2 липня 2014 року включно (період, за який нараховані проценти для пред'явлення вимоги кредитора) - 22 377,58 доларів США, суми пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором - 1 770 грн 87 коп., суми штрафу за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором - 165 647 грн 04 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4, просить скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

У поданій касаційній скарзі ТОВ «Лотівка Еліт» просить скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга ТОВ «Лотівка Еліт» підлягає задоволенню, а касаційна скарга представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - відхиленню з таких підстав.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що між сторонами наявний спір, який виник з кредитних правовідносин, у яких ОСОБА_3 виступає як позичальник, а ТОВ «Лотівка Еліт» виступає поручителем за договором поруки. Оскільки виконання кредитних зобов'язань боржника ОСОБА_3 перед ПАТ АКБ «Індустріалбанк» виконано поручителем ПАТ «Брокбізнесбанк», тому відбулась заміна кредитора у зобов'язанні і позивач має право стягнути кредитну заборгованість з боржника та іншого поручителя.

Проте повністю з такими висновками судів погодитись не можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судові рішення у повній мірі не відповідають.

Судами установлено, що 11 липня 2011 року між ПАТ АКБ «Індустріалбанк» та ОСОБА_3 укладений кредитний договір (фізичних осіб на споживчі цілі під заставу майнових прав на грошові кошти), за умовами якого ОСОБА_3 отримав від банку кредитні кошти у розмірі 2 650 тис. доларів США строком користування до 10 липня 2014 року та із сплатою 9,5 % річних.

У рахунок забезпечення кредитних зобов'язань ОСОБА_3, 11 липня 2011 року між ПАТ АКБ «Індустріалбанк» та ПАТ «Брокбізнесбанк» укладено договір застави майнових прав за договором строкового гарантійного вкладу, предметом застави якого є право розпорядження майном (грошовими коштами) у розмірі 2 790 тис. доларів США.

Згідно з договором поруки від 31 січня 2014 року поручитель - ТОВ «Лотівка Еліт» зобов'язується перед кредитором солідарно в повному обсязі відповідати за виконання позичальником ОСОБА_3 боргових зобов'язань, які виникають з кредитного договору від 11 липня 2011 року.

Згідно із ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_3 своїх зобов'язань за кредитним договором на підставі рішення господарського суду м. Києва від 22 жовтня 2014 року звернуто стягнення на майнові права ПАТ «Брокбізнесбанк» майнового поручителя, а саме: права вимоги АТ «Брокбізнесбанк» до ПАТ АКБ «Індустріалбанк» за договором строкового гарантійного вкладу від 11 липня 2011 року, укладеним між ПАТ АКБ «Індустріалбанк» та ПАТ «Брокбізнесбанк», що предметом застави за договором застави майнових прав за договором строкового гарантійного вкладу від 11 липня 2011 року, для задоволення вимог ПАТ АКБ «Індустріалбанк» до ОСОБА_3 за кредитним договором від 11 липня 2011 року у сумі 2 672 377 доларів 58 центів США та 167 417 грн 91 коп., шляхом відступлення ПАТ АКБ «Індустріалбанк» права вимоги грошових коштів з отримання вкладу (депозиту) в розмірі 2 790 000,00 доларів США та процентів за договором строкового гарантійного вкладу від 11 липня 2011 року.

Таким чином, суди дійшли правильного висновку про те, що виконання обов'язку боржника ОСОБА_3 перед ПАТ АКБ «Індустріалбанк» здійснено за рахунок майна майнового поручителя АТ «Брокбізнесбанк».

Відповідно до довідки ПАТ АКБ «Індустріалбанк» від 3 серпня 2015 року № 2924 ПАТ АКБ «Індустріалбанк» не має фінансових та майнових претензій до ОСОБА_3 за кредитним договором від 11 липня 2011 року у зв'язку з тим, що зобов'язання перед ПАТ АКБ «Індустріалбанк» в розмірі 2 672 377 доларів 58 центів США та 167 417 грн 91 коп. припинено виконанням за рахунок майна майнового поручителя ПАТ «Брокбізнесбанк».

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 10 червня 2014 року № 339 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Брокбізнесбанк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 11 червня 2014 року № 45 про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ «Брокбізнесбанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Брокбізнесбанк» - провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_5

Виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 21 травня 2015 року № 103, яким продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «Брокбізнесбанк» строком на один рік до 10 червня 2016 року включно, а також продовжено строк повноважень уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Брокбізнесбанк» ОСОБА_5 строком на один рік до 10 червня 2016 включно.

Відповідно до ч. 2 ст. 556 ЦК України до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

До кожного з кількох поручителів, які виконали зобов'язання, забезпечене порукою, переходять права кредитора у розмірі частини обов'язку, що виконана ним (ч. 3 ст. 556 ЦК України).

Листом від 29 травня 2015 року № 2025ПАТ АКБ «Індустріалбанк» повідомляло ОСОБА_3 щодо зміни кредитора у зобов'язанні. Також 10 липня 2015 року між ПАТ АКБ «Індустріалбанк» та ПАТ «Брокбізнесбанк» підписаний акт приймання-передачі документів, що підтверджують кредиторські вимоги до ОСОБА_6, ОСОБА_3 та ТОВ «Лотівка Еліт».

Листом від 13 липня 2015 року № 4624АТ «Брокбізнесбанк» повідомило ОСОБА_3 щодо зміни кредитора у зобов'язанні та вимагало негайної сплати заборгованості в сумі 2 672 377,58 доларів США та 167 419 грн 91 коп. Листом від 13 липня 2015 року № 4625 та листом від 6 серпня 2015 року № 5135 ПАТ «Брокбізнесбанк» повідомило ТОВ «Лотівка Еліт» щодо заміни кредитора у зобов'язанні та вимагало негайної сплати заборгованості в сумі 2 672 377,58 доларів США та 167 419 грн 91 коп.

Таким чином, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, дійшли правильного висновку про те, що кредитором ОСОБА_3 у зобов'язанні з сплати боргу за кредитним договором від 11 липня 2011 року в сумі 2 672 377,58 доларів США та 167 419 грн 91 коп. є ПАТ «Брокбізнесбанк», а тому з ОСОБА_3 підлягає стягненню кредитна заборгованість на користь ПАТ «Брокбізнесбанк».

Проте колегія суддів не погоджується з висновками судів у частині позовних вимог ПАТ «Брокбізнесбанк» до ТОВ «Лотівка Еліт», третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про стягнення заборгованості з таких підстав.

Відповідно до статті 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 2 ст. 118 ЦПК України позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою.

Відповідно до роз'яснень, викладених в абз. 1 п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» (далі - Пленум), вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі ст. 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за ч. ч. 1 і 2 ст. 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (ст. 17) або ГПК України (ст. ст. 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Абзацом 3 пункту 15 постанови Пленуму роз'яснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути об'єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов'язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об'єднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 1 липня 2015 року у справі № 6-745цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Таким чином, судам слід перевірити, чи наявні підстави для закриття провадження у частині позовних вимог ПАТ «Брокбізнесбанк» до ТОВ «Лотівка Еліт», третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про стягнення заборгованості.

Згідно із ч. 2 ст. 338 ЦПК України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення судом норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з наведеного, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку про необхідність відхилення касаційної скарги представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 та задоволення касаційної скарги ТОВ «Лотівка Еліт» із скасуванням судових рішень в частині позовних вимог ПАТ «Брокбізнесбанк» до ТОВ «Лотівка Еліт», третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про стягнення заборгованості, та направленням справи в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції з підстав, передбачених ст. 338 ЦПК України. Судові рішення у частині позовних вимог ПАТ «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_3, третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про стягнення заборгованості, слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, відхилити, касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Лотівка Еліт» задовольнити.

Рішення Острозького районного суду Рівненської області від 21 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 23 лютого 2016 року в частині позову публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до товариства з обмеженою відповідальністю «Лотівка Еліт», третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про стягнення заборгованості скасувати, справу в цій частині направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішення Острозького районного суду Рівненської області від 21 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 23 лютого 2016 року в частині позову публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_3, третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про стягнення заборгованості, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: О.В. Закропивний

В.М. Коротун

Л.М. Мазур

Т.О. Писана