Справа № 530/1605/16-ц
Номер провадження 6/530/18/16
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16.12.2016 року місто Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Демянченка С.М. розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 Теміралієвича, заінтересована особа: відділ державної виконавчої служби Зіньківського районного управління юстиції Полтавської області про скасування тимчасового обмеження права громадянина України на виїзд за кордон ,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Зіньківського районного суду Полтавської області з заявою про скасування тимчасового обмеження права громадянина України на виїзд за кордон ОСОБА_1 Теміралієвича,ІНФОРМАЦІЯ_1, жителю ІНФОРМАЦІЯ_2.

З подання вбачається, що на підставі рішення Кегичівського районного суду Харківської області від 17.06.2013 року ОСОБА_1 зобовязаний сплачувати аліменти на користь дружини ОСОБА_2, на утримання неповнолітньої дочки, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку , щомісячно, починаючи з 23.05.2013 року і до досягнення повноліття дитини. У звязку з відсутністю роботи та тяжким матеріальним становищем у ОСОБА_1 виникла заборгованість по сплаті аліментів, внаслідок чого ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 25.01.2016 року ОСОБА_1 було тимчасово обмежено право виїзду за межі України. Станом на 01.11.2016 року заборгованість по сплаті аліментів відсутня. В звязку з цим ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про скасування тимчасового обмеження права громадянина України на виїзд за кордон постановленного ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 25.01.2016 року.

В судове засідання сторонний не з'явились, від заявника ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи у його відсутність заяву, підтримав в повному обсязі, державний виконавець Зіньківського РВДВС ГТУЮ у Полтавській області Пух В.О. в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву, про розгляд справи у його відсутність заяву визнав.

Суд вирішив за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.197 ЦПК України.

Суд, прийнявши до уваги заяви сторін, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Кегичівського районного суду Харківської області від 17.06.2013 року прийнято стягнути з ОСОБА_1 на користь дружини ОСОБА_2, аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.05.2013 року і до досягнення повноліття дитини (а.с.6). На виконанні у відділі державної виконавчої служби Зіньківського районного управління юстиції Полтавської області перебуває виконавче провадження № 38763965, з примусового виконання виконавчого листа № 624/581/13-ц від 17.06.2013 року виданого Кечигівським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2, аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку , але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку , щомісячно, починаючи з 23.05.2013 року і до досягнення повноліття дитини (а.с.7). Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 25.01.2016 року ОСОБА_1 було тимчасово обмежено право виїзду за межі України (а.с.8-9). З довідки-розрахунку Зіньківського РВДВС ГТУЮ у Полтавській області від 16.11.2016 року вбачається, що станом на 01.11.2016 року згідно виконавчого листа № 624/581/13-ц від 17.06.2013 року виданого Кечигівським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2, аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 борг відсутній ( а.с.10).

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов'язань.

Поняття "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини, які регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Це право віднесено у ЦК України до особистих немайнових прав фізичної особи, а саме до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи. Відповідно до ч. 3 ст. 269 ЦК особисті немайнові права тісно пов'язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитись від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав.

Враховуючи зазначені вище обставини, у боржника ОСОБА_1 станом на 01.11.2016 року згідно виконавчого листа № 624/581/13-ц від 17.06.2013 року виданого Кечигівським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2,заборгованість по сплаті аліментів відсутня, а тому відсутні законні підстави в обмеженні його конституційного права свободи пересування.

Відповідно до п. 3 Порядку взаємодії органів державної виконавчої служби України та органів державної прикордонної служби України під час здійснення виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України та МВС України від 07 лютого 2014 року, інформація про встановлення тимчасового обмеження права особи виїзду з України вилучається з бази даних Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (далі - ГЦОСІ) на підставі отриманої, засвідченої судом копії судового рішення, що набрало законної сили, про скасування тимчасового обмеження особи у праві виїзду з України або постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який (яка) його видав (ла), про закінчення виконавчого провадження або про скасування тимчасового обмеження в праві виїзду особи з України, у якій вказуються номер та дата винесення судового рішення про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду з України.

Тобто тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України може бути скасоване окремим судовим рішенням суду першої інстанції.

Враховуючи вище викладене та приймаючи до уваги те, що на момент розгляду заяви боржник ОСОБА_1 погасив заборгованість перед стягувачем ОСОБА_2 по сплаті аліментів, тому тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України відносно боржника ОСОБА_1 підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст.33 Конституції України, ст.6 Закону України Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України, ст.ст. 197, 209-210, 293, 377-1 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 Теміралієвича про скасування тимчасового обмеження права громадянина України на виїзд за кордон ОСОБА_1 Теміралієвича,ІНФОРМАЦІЯ_1, жителю ІНФОРМАЦІЯ_2 - задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, ОСОБА_1 Теміралієвичу,ІНФОРМАЦІЯ_1, жителю ІНФОРМАЦІЯ_2 постановлене ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 25.01.2016 року.

Копію ухвали направити Зіньківському районному відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Полтавській області та голові Адміністрації Державної прикордонної служби України.

Апеляційну скаргу на ухвали суду може бути подано протягом пяти днів після її проголошення, а особами, що були відсутні протягом пяти днів з дня її отримання.

Суддя -