Справа № 345/1052/16-ц
Провадження № 22-ц/779/1283/2016
Головуючий у 1 інстанції Сухарник І. І.
Суддя-доповідач Василишин Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Василишин Л.В.

суддів: Беркій О.Ю., Пнівчук О.В.

секретаря Бойчука Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Калуського міськрайонного суду від 26 квітня 2016 року у справі за скаргою Калуського об'єднаного управління ПФУ Івано-Франківської області на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Сапіжака І.І. щодо винесення постанови від 14.03.2016 про відкриття виконавчого провадження №50417207,-

в с т а н о в и л а :

У березні 2016 року Калуське об'єднане управління ПФУ Івано-Франківської області звернулось до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

Скаржник зазначив, що постановою від 14.03.2016 року старший державний виконавець Сапіжак І.І. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №345/4099/15-ц, виданого Калуським міськрайонним судом від 02.03.2016 року про стягнення з управління ПФУ в користь ОСОБА_2 коштів в сумі 52 579 грн.63 коп.

Скаржник вважає вказану постанову неправомірною, посилаючись на положення Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень». Згідно ст.3 цього Закону, виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду.

Оскільки Пенсійний фонд України є органом державної влади, то на думку скаржника, вищевказаний виконавчий лист повинен виконуватись органами Державної казначейської служби України, а не органами ДВС.

З наведений підстав скаржник просив визнати неправомірними дії державного виконавця та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 14.03.2016 року №345/4099/15-ц.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 26 квітня 2016 року скаргу Калуського об'єднаного управління ПФУ Івано-Франківської області задоволено.

Визнано дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Сапіжака І.І. щодо винесення постанови від 14.03.2016 року про відкриття виконавчого провадження №50417207 незаконними.

Скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження від 14.03.2016 року за виконавчим листом №345/4099/15-ц від 02.03.2016.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу суду подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом вимог матеріального та процесуального права.

Представник апелянта не погоджується із висновком суду про те, що Пенсійний фонд України та його територіальні органи є державними органами.

Відповідно до п.12 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об'єднані управління від 22.12.2014 року №28-2 - управління Фонду є юридичною особою публічного права.

Згідно ст.4 Закону «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи здійснюються в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Відтак, на думку, представника апелянта, рішення суду про стягнення коштів з органів Пенсійного фонду України підлягають виконання органами ДВС, тому оскаржувана постанова державного виконавця є правомірною.

З наведених підстав ОСОБА_3 просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою у задоволенні скарги Калуського об'єднаного управління ПФУ Івано-Франківської області відмовити.

В судове засідання сторони не з'явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Матеріалами справи встановлено, що 02.03.2016 року Калуським міськрайонним судом видано виконавчий лист №345/4099/15-ц про стягнення з Управління Пенсійного фонду в м.Калуш та калуському районі на користь ОСОБА_2 коштів в сумі 52 579грн.63 коп., з яких невиплачена пенсія - 40 320грн.71 коп., індекс інфляції - 12 258 грн.93 коп. (а.с.54).

14.03.2016 року державний виконавцем виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №50417207 з виконання виконавчого листа №345/4099/15-ц, боржнику запропоновано добровільно виконати рішення суду в строк до 21.03.2016 року (а.с.55).

17.03.2016 року Калуське об'єднане управління ПФУ Івано-Франківської області звернулось до ВПВР УДВС ГУЮ в Івано-Франківській області з клопотанням про відкладення провадження виконавчих дій за вищевказаною постановою на строк до 10 робочих днів, а також замінити назву сторони виконавчого провадження на року Калуське об'єднане управління ПФУ Івано-Франківської області (а.с.56).

Постановою державного виконавця від 28.03.2016 року замінено сторону виконавчого провадження Управління Пенсійного фонду в м.Калуш та калуському районі на Калуське об'єднане управління ПФУ Івано-Франківської області та надано строк для добровільного виконання рішення суду до 02.04.2016 року (а.с.57).

Не погоджуючись із діями та рішенням державного виконавця щодо винесення вказаної постанови про відкриття виконавчого провадження, Калуське об'єднане управління ПФУ Івано-Франківської області звернулось до суду зі скаргою.

Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність дій державного виконавця щодо винесення постанови та про її скасування, оскільки в силу дії Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» повноваженнями щодо виконання виконавчого листа від 02.03.2016 року №345/4099/15-ц наділений відповідний орган Державної казначейської служби України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки статтею 383 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з частиною 2 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент винесення постанови ДВС) рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Абзацом 2 підпункту 1 пункту 9 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України (у редакції, чинній на момент винесення постанови ДВС) встановлено, що безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань.

Відповідно до частини 2 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» і пункту 9 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 845 затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників.

За змістом абзацу 3 пункту 2 Порядку (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30 січня 2013 року N 45) у тексті цього документа термін «боржники» вживається у такому значенні - визначені в рішенні про стягнення коштів розпорядники (бюджетні установи) та одержувачі бюджетних коштів, а також підприємства, установи та організації, рахунки яких відкриті в органах Казначейства.

Згідно з пунктом 3 Порядку (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30 січня 2013 року N 45) рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Міністерства фінансів України, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Пунктом 24 Порядку (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30 січня 2013 року № 45) встановлено, що стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник, документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку.

Згідно ст.1 ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» цей Закон встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження" (далі - рішення суду), та особливості їх виконання. Терміни в цьому Законі вживаються у значенні, наведеному в Бюджетному кодексі України і Законі України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст.ст.2,3 Закону держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є:державний орган;державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство);юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа). Примусова реалізація майна юридичних осіб - відчуження об'єктів нерухомого майна та інших основних засобів виробництва, з використанням яких юридичні особи провадять виробничу діяльність, а також акцій (часток, паїв), що належать державі та передані до їх статутного фонду.

Дія цього Закону не поширюється на рішення суду, стягувачем за якими є державний орган, державне підприємство, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа, організація, що належать до комунальної власності.

Виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду.

Тому у державного виконавця не було достатніх підстав для винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм цивільного процесуального закону, тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313,314,315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Калуського міськрайонного суду від 26 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуюча Василишин Л.В.

Судді: Беркій О.Ю.

Пнівчук О.В.