19.12.2016 Справа № 363/4043/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2016 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Баличевої М.Б., секретаря Кашоїди М.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Вишгороденергобудтранс» про стягнення упущеної вигоди та трьох відсотків річних,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Вишгороденергобудтранс» про стягнення упущеної вигоди та трьох відсотків річних.

В обґрунтування позову зазначив, що 22.06.2015 року він звернувся до Вишгородського районного суду Київської області з позовом до ПАТ «Вишгороденергобудтранс» про відшкодування упущеної вигоди у вигляді непризначеної та невиплаченої пенсії за 2013 2014 роки і непризначеної і невиплаченої щорічної соціальної допомоги як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за 2010 2013 роки. Причиною його звернення за захистом його прав до суду стали службова недбалість, самоправство та свавілля посадових осіб підприємства відповідача, які на протязі чотирьох років не видавали йому довідку про підвищену оплату праці, що зробило неможливим отримання статусу ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС і своєчасним призначенням пенсії. 11.03.2016 року Вишгородський районний суд Київської області постановив рішення по вказаній справі, яким його позовні вимоги були задоволені частково, та стягнуто з відповідача на його корить: упущену вигоду у вигляді непризначеної та невиплаченої пенсії у розмірі 55938 (пятдесят пять тисяч девятсот тридцять вісім) гривень 55 копійок; упущену вигоду у вигляді непризначеної та невиплаченої щорічної соціальної допомоги за шкоду заподіяну здоровю як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за період з 01.10.2011 року по 01.12.2013 року у сумі 7815 гривень 18 копійок; моральну шкоду у розмірі 5000 (пять тисяч) гривень 00 копійок; витрати на правову допомогу у розмірі 1800 (одна тисяча вісімсот) гривень 00 копійок та витрати повязанні з явкою до суду у розмірі 56 (пятдесят шість) гривень; сплачений судовий збір у розмірі 1214 (одна тисяча двісті чотирнадцять) гривень 83 копійки. В іншій частині позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю.

11.10.2016 року Апеляційний суд Київської області розглянув апеляційні скарги сторін по вказаній справі та постановив рішення, яким апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Вишгороденергобудтранс» було відхилено, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено частково, а саме: рішення Вишгородського районного суду Київської області від 11 березня 2016 року в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Вишгороденергобудтранс» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 5000 гривень скасовано і в цій частині ухвалено нове рішення, яким стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Вишгороденергобудтранс» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 10000 (десять тисяч грн.) гривень, а також стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Вишгороденергобудтранс» на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 910 грн. 39 коп. (дев'ятсот десять грн. тридцять дев'ять коп.). В решті рішення залишено без змін.

Позивач зазначив, що загальна сума боргу відповідача складає 77 734, 95 грн., вказане рішення суду набрало законної сили. В звязку з тим, що сума боргу складається із відшкодування виплат, гарантованих державою, які повинні були бути здійснені у відповідні періоди (непризначена та невиплачена пенсія і непризначена та невиплачена щорічна соціальна допомога за шкоду заподіяну здоровю як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС) та керуючись нормами діючих законодавчих актів України, а саме: п. 2 ст. 42 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-ІV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст. 2 Закону України від 03.07.1991 року № 1282-ХІІ зі змінами від 05.10.2016 року «Про індексацію грошових доходів населення», Закону України № 491-ІV від 06.02.2003 року «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», розяснення Вищого Арбітражного суду № 02-5/223 від 12.05.1999 року «Про деякі питання, повязані із застосуванням індексі інфляції», п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення», листом Верховного Суду України від 03.04.1997 року № 62-97 «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ», п. 1 та п. 2 ст. 625 ЦК України позивач 18.10.2016 року звернувся до відповідача з пропозицією про добровільну виплату розрахованих коштів. Однак, його звернення було проігноровано, і як вказав позивач, що це вже був не перший випадок. Позивач зазначив, що залишились без відповіді його заяви про видачу довідки від 26.08.2014 року та 03.09.2014 року, заява (пропозиція) досудового врегулювання від 11.06.2015 року, ігнорувались також і судові повістки. На думку позивача, цим самим посадові особи підприємства відповідача порушили положення ст. ст. 18, 19, 20 Закону України № 396/96-вр від 02.10.1996 року «Про звернення громадян», ст. ст. 1,2,9 Постанови Кабінету Міністрів України № 348 від 14.04.1997 року «Про затвердження Інструкції з діловодства за зверненнями громадян в органах державної влади і місцевого самоврядування, обєднаннях громадян, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності, в засобах масової інформації».

На підставі викладеного, позивач знову змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав та просить суд, стягнути з відповідача на його користь упущену вигоду (індексацію непризначеної та невиплаченої пенсії за період з 08.08.2013 року по 03.08.2014 рік) у розмірі 47 126, 50грн., упущену вигоду (індексацію щорічної соціальної допомоги за шкоду заподіяну здоровю як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за період з 2011 2013 років) у розмірі 7 103, 37 грн., трьох відсотків річних банківських, на суму боргу за період з 2011 2016 років у розмірі 5 384, 34 грн., судовий збір у розмірі 596, 14 грн., а також судові витрати (банківські послуги на сплату судового збору) у розмірі 7 грн.

За час розгляду справи, позивач неодноразово збільшував позовні вимоги та остаточно просив суд винести рішення яким стягнути з ПАТ «Вишгороденергобудтранс» на його користь упущену вигоду (інфляційну індексацію непризначеної та невиплаченої пенсії за період з 08.08.2013 року по 03.08.2014 року) у розмірі 51 919, 46 грн., упущену вигоду (інфляційну індексацію щорічної соціальної допомоги за шкоду заподіяну здоровю як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за період 2011 2013 років) у розмірі 7 797, 15 грн., трьох відсотків річних банківських, на суму боргу за період 2011 2016 років у розмірі 5 688, 96 грн., моральну (немайнову) шкоду у розмірі 2 000 грн., судовий збір у розмірі 674, 05 грн., судові витрати у розмірі 52 грн., з яких 24 грн. банківські послуги на сплату судового збору, та витрати на транспорт загального користування, повязані з явкою в кожне судове засідання у розмірі 28 грн.

В судове засідання позивач не зявився, надав письмову заяву, в якій на уточнених позовних вимогах наполягав, просив суд розглянути справу без його участі

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про місце та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, вважає, що уточнений позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню з наступних підстав.

За ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У ст.10 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що в червні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Вишгородського районного суду Київської області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Вишгороденергобудтранс» про відшкодування упущеної вигоди, та просив суд винести рішення, яким стягнути з ПАТ «Вишгороденергобудтранс» на його користь упущену вигоду, а саме непризначену та невиплачену пенсію у розмірі 55 938 грн. 56 коп.; непризначену та невиплачену щорічну соціальну допомогу за шкоду заподіяну здоров'ю, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за 2010, 2011, 2012 та 2013 роки у розмірі 12834 грн.; витрати на правову допомогу у розмірі 1800 грн.; моральну шкоду у розмірі 50000 грн.; сплачені позивачем судові збори у розмірі 714 грн. 83 коп. та 500 грн. а також витрати, пов'язані з розглядом справи, а саме: послуги «Ощадбанку» у розмірі 22 грн. 19 коп., 5 грн., 7 грн., поштові послуги у розмірі 7 грн. 10 коп., 14 грн. 85 коп. та витрати на транспорт загального користування, пов'язані з явкою в кожне судове засідання у розмірі 56 гривень.

В березні 2016 року Вишгородським районним судом Київської області було постановлено рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, та стягнуто на його користь пущену вигоду у вигляді непризначеної та невиплаченої пенсії у розмірі 55 938 грн. 55 коп.; упущену вигоду у вигляді непризначеної та виплаченої щорічної соціальної допомоги за шкоду заподіяну здоров'ю як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за період від 01.10.2011 року до 01.12.2013 року у сумі 7815 грн. 18 коп.; моральну шкоду у розмірі 5000 грн.; витрати на правову допомогу у розмірі 1800 грн. та витрати, пов'язанні з явкою до суду у розмірі 56 грн.; сплачений судовий збір у розмірі 1214 грн. 83 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю (а.с. 16-19).

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 11.10.2016 року апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Вишгороденергобудтранс» було відхилено, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено частково, а саме: рішення Вишгородського районного суду Київської області від 11 березня 2016 року в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Вишгороденергобудтранс» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 5000 гривень скасовано і в цій частині ухвалено нове рішення, яким стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Вишгороденергобудтранс» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 10000 (десять тисяч грн.) гривень, а також стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Вишгороденергобудтранс» на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 910 грн. 39 коп. (дев'ятсот десять грн. тридцять дев'ять коп.). В решті рішення залишено без змін. (а.с. 20-23).

Вказане рішення набрало законної сили.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України,обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській, або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

18.10.2016 року позивач звернувся до відповідача з пропозицією про добровільну виплату розрахованих коштів, однак, його звернення було проігноровано (а.с. 8).

Також, залишились без відповіді заяви позивача про видачу довідки від 26.08.2014 року та 03.09.2014 року (а.с. 9) та заява (пропозиція) ОСОБА_1 досудового врегулювання від 11.06.2015 року (а.с. 10). Крім того, з наданих ОСОБА_1 відповідей Київської обласної дирекції Центру поштового звязку № 10, від 16.08.2016 року № 11-387 та 17.08.2016 року № 11-389 видно, що відповідачем також ігнорувались судові повістки та виклики їх до суду по справі № 363/2828/15-ц (а.с. 11).

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК України, зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні.

Відповідно до ч. 1 ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Відповідно до ст. 2 Закону України №1282-XII від 03.07.91 відновлений 21.11.9 6 року «Про індексацію грошових доходів населення» Об'єкти індексації грошових доходів населення - індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника; розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 2 Закону України №491-IV06.02.2003 року Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" Об'єкти індексації грошових доходів населення. Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника.

Відповідно до ст. 4 Закону України №491-IV06.02.2003 року Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" Підстави для проведення індексації. Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка.

Відповідно до ст. 42 Закону України №1058-IV від 09.07.2003 року Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (Відомості Верховної Ради України (ВВР), 2003, №№ 49-51, ст. 376) індексація та перерахунок пенсій у зв'язку із збільшенням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, прожиткового мінімуму та страхового стажу.

Відповідно до п. 1 ст. 42 Закону України №1058-IV від 09.07.2003 року Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (Відомості Верховної Ради України (ВВР), 2003, №№ 49-51, ст. 376) пенсії, призначені за цим Законом, індексуються відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення.

Відповідно до ст. 101 Закону України №1058-IV від 09.07.2003 року Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (Відомості Верховної Ради України (ВВР), 2003, №№ 49-51, ст. 376) підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат, установлених законодавством), крім тих, які зазначені у пункті 3 цього Порядку.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до розяснення Вищого Арбітражного суду № 02-5/223 від 12.05.1999 року «Про деякі питання, повязані із застосуванням індексі інфляції», належна до стягнення сума з урахуванням індексу інфляції розраховується на момент пред'явлення позову. Разом з тим господарський суд, приймаючи рішення про відшкодування збитків, може, якщо це необхідно для захисту прав і законних інтересів потерпілої особи, виходити за межі позовних вимог і стягувати збитки у розмірі, обчисленому на день вирішення спору. Якщо після прийняття господарським судом рішення про відшкодування збитків, їх розмір збільшився в результаті росту цін на майно або роботи, кредитор не позбавлений права подати новий позов до винної особи.

За матеріалами справи вбачається, що позивач просив стягнути з відповідача упущену вигоди (інфляційної індексації непризначеної та невиплаченої пенсії за період з 08.08.2013 року по 03.08.2014 року) у розмірі 51 919, 46 грн., упущену вигоду (інфляційну індексацію щорічної соціальної допомоги за шкоду заподіяну здоровю як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за період 2011 2013 років) у розмірі 7 797, 15 грн., трьох відсотків річних банківських, на суму боргу за період 2011 2016 років у розмірі 5 688, 96 грн., відповідно до наведеного розрахунку, які суд вважає доведеними та такими, що підлягають стягненню з відповідача у зв'язку з невиконанням рішення суду про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Вишгороденергобудтранс» на користь ОСОБА_1 упущеної вигоди у вигляді непризначеної та невиплаченої пенсії у розмірі 55 938 грн. 55 коп.; упущену вигоду у вигляді непризначеної та виплаченої щорічної соціальної допомоги за шкоду заподіяну здоров'ю як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за період від 01.10.2011 року до 01.12.2013 року у сумі 7815 грн. 18 коп.; моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.; витрати на правову допомогу у розмірі 1800 грн. та витрати, пов'язанні з явкою до суду у розмірі 56 грн.; сплачений судовий збір у розмірі 1214 грн. 83 коп., позивачем зі свого боку були виконані всі можливі заходи позасудового врегулювання даного питання, а тому суд вважає за необхідним уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині задовольнити.

Згідно з ч. 1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (ч. ч. 2, 3 ст. 23 ЦК України).

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є, зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якщо її право не було порушене (упущена вигода).

Таким чином, законодавством передбачено відшкодування особі майнової шкоди, зокрема збитків, за наявності порушення цивільного права особи та причинного зв'язку між порушенням права й збитками.

Отже, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) збитків; 3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини та встановлення заходів, вжитих стороною для одержання такої вигоди.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, як то визначено ч.2 ст.16 ЦК України

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року зі змінами, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Вирішуючи питання про розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер правопорушення, глибину душевних страждань позивача, ступень вини відповідача, який завдав моральної шкоди позивачу з урахуванням вимог розумності та справедливості, вважає, що вимоги позивача у частині стягненні з відповідача моральної шкоди у розмірі 2 000 гривень підлягають задоволенню, а тому суд, вважає доцільним стягнути з відповідача - ПАТ «Вишгороденергобудтранс» у рахунок відшкодування моральної шкоди грошову суму у розмірі 2 000 грн.

Статтею 79 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, зокрема належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду.

Під час розгляду справи позивачем було надано квитки на транспорт загального користування за маршрутом Київ-Вишгород-Київ, пов'язані з явкою до суду на суму 28 гривень, та квитанції про сплату банківських послуг на сплату судового збору на суму 24 грн., які у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Крім того, у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача також сплачена сума судового збору у сумі 674 грн. 05 коп.

На підставі викладеного та керуючись Законом України від 09.07.2003 року № 1058-ІV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Законом України від 03.07.1991 року № 1282-ХІІ зі змінами від 05.10.2016 року «Про індексацію грошових доходів населення», Законом України № 491-ІV від 06.02.2003 року «Про внесення змін до Законом України «Про індексацію грошових доходів населення», розясненнями Вищого Арбітражного суду № 02-5/223 від 12.05.1999 року «Про деякі питання, повязані із застосуванням індексі інфляції», Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення», листом Верховного Суду України від 03.04.1997 року № 62-97 «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ», ст. ст. 11, 15, 22, 23,509, 524, 533, 625, 1166, 1167 ЦК України, ст. 46 Конституції України, ст. ст. 3, 10, 11, 22, 61, 79 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Уточнений позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Вишгороденергобудтранс» про стягнення упущеної вигоди та трьох відсотків річних задовольнити.

Стягнути з ПАТ «Вишгороденергобудтранс» (, Київська область, м. Вишгород, вул. Набережна, 1) на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1 упущену вигоду (інфляційну індексацію непризначеної та невиплаченої пенсії за період з 08.08.2013 року по 03.08.2014 року) у розмірі 51 919 (пятдесят одну тисячу девятсот девятнадцять) гривень 46 (сорок шість) копійок, станом на 30 листопада 2016 року.

Стягнути з ПАТ «Вишгороденергобудтранс» (, Київська область, м. Вишгород, вул. Набережна, 1) на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1 упущену вигоду (інфляційну індексацію щорічної соціальної допомоги за шкоду заподіяну здоровю як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за період 2011 2013 років) у розмірі 7 797 (сім тисяч сімсот девяносто сім) гривень 15 (пятнадцять) копійок, станом на 30 листопада 2016 року.

Стягнути з ПАТ «Вишгороденергобудтранс» (, Київська область, м. Вишгород, вул. Набережна, 1) на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1 трьох відсотків річних банківських, на суму боргу за період 2011 2016 років у розмірі 5 688 (пять тисяч шістсот вісімдесят вісім) гривень 96 (девяносто шість) копійок, станом на 30 листопада 2016 року.

Стягнути з ПАТ «Вишгороденергобудтранс» (, Київська область, м. Вишгород, вул. Набережна, 1) на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1 моральну (немайнову) шкоду у розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень.

Стягнути з ПАТ «Вишгороденергобудтранс» (, Київська область, м. Вишгород, вул. Набережна, 1) на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1 судовий збір у розмірі 674 (шістсот сімдесят чотири) гривні 05 (пять) копійок, судові витрати у розмірі 52 (пятдесят дві) гривні, з яких (двадцять чотири) гривні банківські послуги на сплату судового збору, та витрати на транспорт загального користування, повязані з явкою в кожне судове засідання у розмірі 28 (двадцять вісім) гривень, а всього стягнути в цій частині 726 (сімсот двадцять шість) гривень 05 (пять) копійок.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали учать у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.Б. Баличева