Провадження № 22-ц/779/1497/2016
Головуючий у 1 інстанції Бородовський С. О.
Суддя-доповідач Проскурніцький П.І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого: Проскурніцького П.І.

суддів: Вакарук В.М., Бойчука І.В.,

за участю секретаря: Капущак С.В.

представника позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розірвання договору купівлі-продажу та скасування державної реєстрації, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 на рішення Івано-Франківського міського суду від 16 травня 2016 року,-

в с т а н о в и л а :

В жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 про розірвання договору купівлі-продажу. В обгрунтування своїх вимог посилався на те, що між ним та ОСОБА_4 23.12.2014 року було укладено договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_1, зі сплатою платежів в порядку та строки передбачені договором. Однак відповідач належним чином свої зобов'язання не виконав, та не передав позивачу в строк суму 258283 грн. У зв'язку з цим, ОСОБА_2 просив розірвати укладений між сторонами договір купівлі-продажу.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 16 травня 2016 року позов задоволено.

Розірвано договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладеного 23.12.2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за номером 799, скасовано запис про реєстрацію права власності на зазначену квартиру на підставі вказаного договору купівлі-продажу та скасувати державну реєстрацію нерухомості.

На дане рішення представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з'ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

Зазначає, що між ним та ОСОБА_2 справді було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, та погоджено ціну продажу квартири 407 283, 00 грн. Умовами договору сторони також передбачили порядок здійснення розрахунків, зокрема кошти в сумі 149 000 грн. були сплачені готівкою і отримані продавцем до підписання договору, решта суми рівними частинами в розмірі по 129 141,50 грн. повинна була сплачуватись щомісячно, але не пізніше 31.01.2015 року. Апелянт вказує, що до закінчення обумовленого договором строку звертався до позивача ОСОБА_2 з метою повного розрахунку за придбану квартиру, однак ОСОБА_2 відмовився, вважаючи, що квартира була продана ним за заниженою ціною, а тому почав вимагати додатково сплатити 76 358 доларів США. З метою повного розрахунку апелянт двічі звертався до нотаріуса, з заявою прийняти від нього на депозит кошти за квартиру, однак йому було відмовлено. ОСОБА_4 вважає, що суд належним чином не дослідив той факт, що він вчиняв реальні дії, направлені на повний та безумовний розрахунок з позивачем за придбану квартиру.

Також представник відповідача вказує, що до закінчення строку виконання зобов'язань за договором купівлі-продажу, ОСОБА_2 звертався в суд з вимогами визнання оспорюваного сторонами договору недійсним, і в обгрунтування своїх вимог зазначав, що продаж квартири було здійснено ним за заниженою ціною, на вкрай невигідних умовах, а відповідачем вчиняються дії щодо здійснення повного розрахунку.

З цих підстав, рішення суду першої інстанції, апелянт просив скасувати, та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін дослідивши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 23.12.2014 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1. Вказаний договір було посвідчено приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Бішко В.І., та зареєстровано в реєстрі за №799.

Згідно укладеного договору, сторони дійшли згоди, що продаж квартири вчиняється за ціну 407 283 грн.; 149 000 грн. були сплачені покупцем готівкою і отримані продавцем до підписання договору. Грошові кошти в сумі 258 283 покупець (ОСОБА_4.) зобов'язувався сплатити рівними частками по 129141,50 грн. щомісяця, але не пізніше 31.01.2015 року

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 вказував на те, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання і у встановлений договором строк не здійснив розрахунок, а тому просив розірвати укладений між сторонами договір.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач (покупець) зобов'язаний був виконати свій обов'язок із здійснення платежів в строк, що визначений сторонами в договорі, однак не виконав, у зв'язку з чим ОСОБА_2 правомірно заявив вимоги про розірвання договору купівлі-продажу.

Однак погодитись з таким висновком суду колегія суддів, Апеляційного суду Івано-Франківської області не може,виходячи з наступного.

Стаття 655 ЦК України закріплює законодавче визначення договору купівлі-продажу, згідно з яким одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Істотними умовами договору купівлі-продажу є умови про предмет та ціну.

Ціна товару - це грошова сума, яка підлягає сплаті покупцем за одержану від продавця річ.

Відповідно до ч. 1 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

За загальним правилом (ч. 1 ст. 692 ЦК України) покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару..

За п. 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

У випадку, якщо договором купівлі-продажу передбачена оплата товару через певний час після його передачі покупцю, покупець повинен провести плату в строк, передбачений договором.

Якщо покупець не виконує свого обов'язку щодо оплати переданого йому товару в установлений договором купівлі-продажу строк, продавець набуває право вимоги такої оплати (ч. 3 ст. 692 ЦК України), або розірвання договору з підстав, передбачених ст. 651 ЦК України.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

За загальними положеннями ЦПК України обов'язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Виходячи з вимог ст. ст.10, 60 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Крім того, враховуючи вищезазначені вимоги ст. 60 ЦПК та виходячи з принципу змагальності незалежно від того, доводить відповідач відсутність фактів підстави позову чи ні, загальне правило розподілу доказових обов'язків залишається незмінним, і тягар доказування не переходить від однієї сторони до іншої, і підставу позову повинен довести саме позивач.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, підставою для розірвання укладеного між сторонами договору купівлі-продажу, ОСОБА_2 вказував, на ухилення ОСОБА_4 від обов'язку щодо повного розрахунку за продаж квартири в строк встановлений договором. Однак такі доводи позивача є необгрунтованими, та такими, що суперечать матеріалам справи. Так, згідно копії відповідей приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Бішко В.І., вбачається, що ОСОБА_4 до закінчення строку визначеного договором, намагався здійснити повний розрахунок з позивачем (продавцем ОСОБА_2.) за купівлю квартири, зокрема в порядку ст. 537 ЦК України шляхом внесення коштів на депозит нотаріуса, однак йому було відмовлено з підстав звернення ОСОБА_2 з позовом до суду. Згідно інформації, що міститься в даних відповідях нотаріуса, та копії заяви про забезпечення позову (а.с. 61), позов ОСОБА_2 про визнання оспорюваного договору недійсним, було заявлено ще 13.01.2015 року, тобто до закінчення строку виконання зобов'язань. Крім того, з поданої заяви вбачається, що ОСОБА_2 зазначав, та не заперечував той факт, що станом на 13.01.2015 року відповідач ОСОБА_2 вчиняв дії по здійсненню повного розрахунку за купівлю квартири, шляхом внесення коштів на депозитний рахунок нотаріуса.

В матеріалах справи також мітяться копії повідомлень ОСОБА_2 до ОСОБА_4, з проханням здійснити повний розрахунок за договором, однак такі датовані 21.01.2015 року,22.01.2015 року та 30.01.2015 року, тобто після звернення відповідача до нотаріуса.

Більше того, позивач просить відповідача сплатити йому кошти в іноземній валюті, зокрема у доларах США, що не було передбачено умовами договору купівлі продажу ( а.с. 65).

Договором передбачено порядок здійснення повного розрахунку, яким встановлено дії продавця по отриманню розрахунку із засвідченням у нотаріуса справжності його підпису.

Листи нотаріуса свідчать що позивач ухилявся від отримання коштів до закінчення строку виконання зобов'язання і 13 .01.2015 року, направив нотаріусу лист і копію позовної заяви про наявність у Івано-Франківському міському суді спору щодо укладеного між сторонами договору( а. с. 63).

Крім того, у вказаних повідомленнях міститься інформація про нібито досягнення між сторонами про поточний розрахунок за квартиру, проте вказуються прізвища ОСОБА_3 та ОСОБА_2

На думку колегії суддів, такі докази є суперечливими в справі, та такими, що спростовуються умовами укладеного між сторонами договору, і такі оцінені судом у сукупності з іншими доказами по справі у відповідності до вимог ст. 212 ЦПК України.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення не може вважатися законним та обґрунтованим і підлягає до скасування, як таке, що постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права. По суті спору та встановленого апеляційним судом, слід ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст., ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 16 травня 2016 року скасувати і ухвалити нове рішення яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розірвання договору купівлі-продажу та скасування запису про реєстрацію права власності на квартиру - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: П.І. Проскурніцький

Судді: В.М.Вакарук

І.В. Бойчук