ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/930/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"12" вересня 2016 р. Дарницький районний суд м.Києва в складі судді Вовка Є.І., при секретарі Германенко В.А., в приміщенні Дарницького районного суду м.Києва, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „ПриватБанк", , до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом (остання редакція а.с.46-48) щодо стягнення на користь позивача з відповідача заборгованості за кредитним договором від 13.06.2007 року у розмірі 1907,38 доларів США (що за курсом НБУ станом на 04.08.2015 року складає 41428,32 грн.) та судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог у позові, зокрема зазначено, що кредитний договір від 13.06.2007 року був укладений між відповідачем та позивачем (далі Банк), зобов'язання за якими Банк виконав повністю - надав відповідачу кредит на суму 1000.00 (невизначених позивачем одиниць) у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, а відповідач свої зобов'язання не виконав належним чином - станом на 04.08.2015 року не сплатив на користь позивача заборгованість, яка відповідно до умов вказаного кредитного договору становить суму 3534,25 доларів США, яка складається з заборгованості: за кредитом - 970,04 доларів США; за процентами за користування кредитом - 2564,21 доларів США.

"Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 2835,86 (Долар США), яка була задоволена рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", різниця становить 1794,62 (долар США) або 38979,14 грн. А також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг 23,03 (Долар США) або 500 грн. - фіксована сума 89,79 (Долар США) або 1948,96 грн. відсоток від суми заборгованості."

Представник позивача у письмовому повідомленні не заперечував проти винесення заочного рішення (а.с.38).

Враховуючи викладене, положення ч.2 ст.64 ЦПК України, проаналізувавши наведені дані, всі інші матеріали справи, в тому числі копії: вказаного кредитного договору (з додатками); розрахунку заборгованості; паспорту відповідача, копію рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська по справі за позовом ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", зокрема до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 13.06.2007 року, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до положень ст.1054 ЦК України: за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до положень ст.526, п.1 ст.530 ЦК України, зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, в тому числі, у встановлений в ньому строк.

Вищевказаний кредитний договір від 13.06.2007 року дійсно був укладений між відповідачем та ЗАТ Комерційний банк „ПриватБанк", (правонаступником якого є позивач), проте, згідно з умовами цього договору, а саме абзацом 2 пунктом 1 передбачений - "Кредитний ліміт "Фінансовий" у сумі 0.00 USD (нуль доларів 0 центів)".

Крім того, відповідно до положень ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть

участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для

ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які

беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ст.61 ЦПК України: обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

При цьому, з наданої у якості доказу по справі саме стороною позивача копії рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 16 грудня 2010 року по справі за позовом ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", зокрема до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 13.06.2007 року, вбачається, що у вказаному рішенні зокрема встановлено ту обставину, що 13.06.2007 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, згідно якого ОСОБА_2 13.06.2007 року отримав кредит у розмірі 0 дол. США, що прямо суперечить твердженню позивача щодо надання відповідачу кредитних коштів.

Отже, до суду не надано доказів щодо фактичного надання ПАТ Комерційний банк „ПриватБанк" відповідачу кредитних коштів, зокрема, на суму 1000.00 (огульно зазначених та конкретно невизначених позивачем одиниць) у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку (доказів щодо фактичного отримання карток відповідачем від позивача також не надано, при цьому в п.4 договору зазначено, що Банк випускає Клієнтові картки, отже умовами договору прямо передбачено, що дія Банку щодо випуску карток, є дією передбаченою на майбутнє), в тому числі, не надано доказів щодо фактичного надання ПАТ Комерційний банк „ПриватБанк" відповідачу кредитних коштів і після дати винесення вказаного судового рішення 16 грудня 2010 року, а також відсутні і докази щодо фактичного зняття відповідачем коштів з платіжної картки, при цьому, умовами вказаного договору передбачений кінцевий термін дії карток не пізніше 06/09.

У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі.

У відповідності до п.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати по справі у виді судового збору належить зарахувати в доход держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 208, 209, 214, 215 ЦПК

України,

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „ПриватБанк", , до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Судові витрати у виді судового збору зарахувати в доход держави.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: