Справа № 346/2555/15-ц
Провадження № 2-п/346/6/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2016 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Калинюка О.П.

з участю секретаря Томин О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» про перегляд заочного рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26.11.2015 року, ухваленого в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСТЕЙТ СЕЛЛІНГ», публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлових приміщень,-

В С Т А Н О В И В :

26.11.2015 року Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області ухвалене заочне рішення, яким задоволено частково позов ОСОБА_1 та визнано недійсним договір купівлі-продажу №646498 нежитлової будівлі, яка знаходиться за адресою: м.Коломия, вул.Сагайдачного (вул.Д.Бєдного), 5, Івано-Франківської області, укладений 29.11.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ТзОВ «ЕСТЕЙТ СЕЛІНГ», посвідчений того ж дня приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та зареєстрований в Державному реєстрі правочинів за №1307, в частині продажу належних позивачці ОСОБА_1 17/1000 часток нежитлових приміщень загальною площею 40,9 кв.м., а саме: приміщення ІІ-го поверху за №№4, 5, 6, площами відповідно 27, 0, 1,1 та 2,9 кв.м; частину коридору «ІV» площею 6,18 кв.м.; частину сходової клітки «ІІ» площею 3,72 кв.м., розташованих за зазначеною адресою. В решті позовних вимог відмовлено. Вказаним рішенням також вирішено питання про судові витрати.

28.01.2016 року ПАТ КБ «Приват Банк» звернулося до Коломийського міськрайонного суду із вказаною заявою, в якій зазначає, що копію зазначеного рішення цим відповідачем отримано 15.12.2015 року, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції банку на супровідному листі суду від 03.12.2015 року та отримане рекомендоване відправлення №102. Проте, після цього цей банк не звертався із заявою про перегляд вказаного рішення та відразу оскаржив останнє в апеляційному порядку, оскільки вважав, що дане рішення не є заочним, оскільки Коломийський міськрайонний суд, на думку заявника, всупереч ч.1 ст.225 ЦПК України не постановляв ухвалу про заочний розгляд справи. Вказана апеляційна скарга подана банком в 10 денний строк.

Однак, 12.01.2016 року Апеляційним судом Івано-Франківської області винесено ухвалу про повернення апеляційної скарги у зв'язку з тим, що ПАТ КБ Приват Банк не зверталося до суду першої інстанції із заявою про перегляд оскарженого рішення, оскільки останнє ухвалене в порядку заочного розгляду справи і звернення до суду першої інстанції із такою заявою є обовязковим. Копію цієї ухвали отримано представником банку ОСОБА_3 15.01.2016 року, про що свідчить її розписка у заяві про видачу копії даної ухвали.

Дана заява про перегляд заочного рішення відправлена «Укрпоштою» 20.01.2016 року, тобто в межах 10-ти денного строку з дня постановлення Апеляційним судом Івано-Франківської області вказаної ухвали від 12.01.2016 року.

Таким чином, представник банку вважає, що останнім не дотримано вимог ч.2 ст.228 ЦПК України через не постановлення Коломийським міськрайонним судом ухвали в порядку ч.1 ст.225 ЦПК України, що спричинило оскарження заочного рішення у апеляційному порядку. Тому вказані причини є підставою для поновлення процесуального строку на подання заяви про перегляд зазначеного заочного рішення.

Підставами для скасування заочного рішення представник відповідача вважає порушення судом першої інстанції вимог ст.ст.74, 232 ЦПК України. Так. в позовній заяві місцезнаходженням відповідача юридичної особи ПАТ КБ «Приват Банк» позивачкою зазначено адресу: м.Дніпропетровськ, вул.Набережна Перемоги, 50, яка є дійсною та згідно зі статутними документами внесена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Однак, судові повістки про виклик в судове засідання , призначене на 05.11.2015 року, судом направлено за поштовою адресою: м.Івано-Франківськ, вул.Галицька, 22, яка є зареєстрованою адресою Івано-Франківської філії ПАТ КБ «Приват Банк». Однак, таке направлення не відповідає вимогам ч.5 ст.74 ЦПК України, згідно з якою судова повістка надсилається юридичним особам за адресою їх місцезнаходження, що зазначена у вищевказаному Реєстрі. При цьому судом не враховано, що оскаржений ОСОБА_1 договір не може бути ототожненим з діяльністю зазначеної філії, оскільки остання та її представники не представляли банк як юридичну особу у даному договорі. В звязку з цим Коломийський міськрайонний суд передчасно вважав, що 26.11.2015 року мала місце повторна неявка представника банку та що 05.11.2015 року мала місце неявка представника цього відповідача ОСОБА_3 без поважних.

В заяві про перегляд заочного рішення також зазначено, що, ухвалюючи оскаржуване заочне рішення, суд виходив з того, що рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 23.02.2012 року з урахуванням ухвали цього суду від 18.06.2013 року по справі №5010/143/2012-8/9 ПАТ КБ ПриватБанк надано право продажу вищевказаних нежитлових приміщень загальною площею лише 2 189,4 кв.м., всупереч яких та безпідставно банк здійснив продаж приміщень загальною площею 2 380,9 кв.м., чим позбавив позивачку ОСОБА_1 права власності на належні їй на підставі договору дарування від 10.12.2007 року нежитлові приміщення загальною площею 40,9 кв.м. Однак, такий висновок суду було здійснено передчасно, оскільки згідно з ч.ч.1,2 ст.23 Закону України Про іпотеку у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

ПАТ КБ Приват Банк погоджується з тим, що 27.09.2007 року між Приватним вищим навчальним закладом "Коломийський коледж права і бізнесу" та ЗАТ КБ ПриватБанк (правонаступником прав і обов'язків якого є ПАТ КБ Приват Банк) укладено кредитний договір №LOS-KC-017. В забезпечення виконання останнього між цими сторонами 28.09.2007 року укладено договір іпотеки, згідно з яким зазначений навчальний заклад передав в іпотеку виділені і належні йому нежитлові приміщення загальною площею 2 380,9 кв.м. що знаходяться за адресою: м. Коломия, вул. П. Сагайдачного, 5. ОСОБА_1 також не заперечив проти встановлених судом фактів про надання банком згоди на відчуження шляхом дарування на користь ОСОБА_1 частини предмету іпотеки нежитлових приміщень загальною площею 40,9 кв.м., які стали її власністю на підставі укладеного з вищевказаним навчальним закладом договору дарування від 06.12.2007 року. Однак, судом не враховано, що вищевказаним рішенням господарського суду банку надано право продажу нежитлових приміщень загальною площею 2 189,4 кв.м., а не 2 380, 9 кв.м., які передавалися в іпотеку, не через укладення з позивачкою вказаного договору дарування частини предмету іпотеки, а у зв'язку з проведеною реконструкцією та допущених помилок при попередній інвентаризації.

Таке безпосередньо підтверджується матеріалами технічної інвентаризації предмету іпотеки, проведеної після передання нежитлових приміщень в іпотеку, в тому числі витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно №36009285 від 26.10.2012 року. Таким чином, здійснений Коломийським міськрайонним судом висновок про те, що вищезазначеним рішенням господарського суду банку не надано право продажу нежитлових приміщень, належних ОСОБА_1, є передчасним.

Крім того, для задоволення позовних вимог Коломийський міськрайнний суд мав здійснити висновок про те, що ОСОБА_1, до якої перейшло право власності на частину предмета іпотеки, не набула статусу іпотекодавця і до неї не перейшли всі його права обов'язки за вищевказаним іпотечним договором від 28.09.2007 року у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття нею права власності на цю частину предмета іпотеки, оскільки саме за такого висновку можна вважати, що оспореним договором порушуються права ОСОБА_1Є як власника подарованих приміщень і таке право підлягає захисту судом.

Тому представник ПАТ КБ «Приват Банк» просить визнати поважною причину пропуску банком процесуального строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, скасувати заочне рішення від 26.11.2015 року та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Представник відповідача - ПАТ КБ «Приват Банк» в судове засідання повторно засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про одержання судових викликів.

Представник відповідача - ТзОВ «ЕСТЕЙТ СЕЛІНГ» та третя особа в судове засідання також повторно не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про завчасне одержання ними судових викликів.

Позивачка в судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про одержання нею судової повістки-виклику. 11.02.2016 року представник позивачки адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду з письмовою заявою, в якій заперечує проти задоволення заяви про перегляд заочного рішення та просить справу розглядати в його відсутності.

Однак, відповідно до правил ч.1 ст.231 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

В звязку з неявкою в судове засідання учасників процесу фіксування судового процесу 21.03.2016 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України.

Суд, вивчивши розглядувану заяву, матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 26.11.2015 року Коломийським міськрайонним судом ухвалено вищевказане заочне рішення (а.с.183-189).

Суд прийшов до висновку про можливість ухвалення вказаного рішення, враховуючи згоду представника позивачки на таке вирішення справи та наявність відомостей про належне повідомлення представника відповідача (ПАТ КБ «Приват Банк») про час і місце розгляду справи, про що свідчать поштові повідомлення про одержання судових повісток-викликів, що надсилались за двома адресами цього відповідача (м.Дніпропетровськ, вул.Набережна Перемоги, 50, та м.Івано-Франківськ, вул.Галицька, 22), а також особиста розписка представника ПАТ КБ «Приват Банк» ОСОБА_3 (а.с.41,50, 97, 118-119, 124, 131-132, 165).

Покликання відповідача на те, що суд порушив вимоги ч.5 ст.74 ЦПК України суд вважає голослівними, оскільки згідно з положеннями цієї норми у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Крім того, суд враховує, що в судовому засіданні 22.07.2015 року брала участь представник ПАТ КБ «Приват Банк» ОСОБА_3, яка є працівником саме Івано-Франківської філії даного банку, а також ця представник протягом всього часу судового розгляду даної справи надсилала до суду заяви, вказуючи в них адресу саме зазначеної філії банку. Отже, надіслання судом поштової кореспонденції за адресою даної філії повністю відповідає вищевказаним положенням ч.5 ст.74 ЦПК України. Одночасно така кореспонденція в переважній більшості випадків направлялася і за місцем знаходження юридичної особи ПАТ КБ «Приват Банк» (м.Дніпропетровськ).

Поряд з тим, покликання у розглядуваній заяві представника вказаного банку на те, що при ухваленні оспорюваного заочного рішення Коломийським міськрайонним судом не враховано, що вищевказаним рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 23.02.2012 року банку надано право продажу нежитлових приміщень загальною площею 2 189,4 кв.м., а не 2 380, 9 кв.м., які передавалися в іпотеку, не через укладення вказаного договору дарування щодо частини приміщень на користь позивачки ОСОБА_1, а у зв'язку з проведеною реконструкцією та допущеними помилками при попередній інвентаризації, суд вважає такими, що можуть мати істотне значення при вирішенні даного позову, і при ухваленні вказаного заочного рішення судом не перевірено даної обставини.

Згідно з положеннями ч.1 ст.232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування заочного рішення та призначення справи до розгляду справи в заочному порядку.

Згідно з правилами ч.1 ст.73 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Суд не має підстав сумніватися, що копію оспорюваного заочного рішення представником ПАТ КБ «Приват Банк» отримано всередині грудня 2015 року, що стверджується поштовим повідомленням, на штампі якого вказана дата «21.12.15» (а.с.193). Суд також, що враховує, що цей відповідач був не згідним із даним рішенням та у встановлений законом 10-денний строк після отримання копії даного рішення оскаржив його, хоча і з порушенням вимог ЦПК України, - в апеляційному порядку без попереднього звернення до суду першої інстанції із заявою про перегляд цього заочного рішення. В звязку з наведеним представнику відповідача слід поновити визначений ч.2 ст.228 ЦПК України строк на подачу вказаної заяви. При цьому його твердження, що дане рішення він не вважав заочним, суд вважає надуманими, адже у вступній, мотивувальній та резолютивній частинах цього рішення чітко вказано, що воно є саме заочним, а також в резолютивній частині описано порядок його оскарження. Обовякок суду постановляти ухвалу про заочний розгляд справи окремим документом законом не передбачено.

Керуючись ст. ст.73, 224, 228, 231, 232, 293 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

поновити відповідачу публічному акціонерному товариству комерційний банк «Приват Банк» строк для подання заяви про перегляд зазначеного заочного рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26.11.2015 року.

Вказану заяву задовольнити.

Скасувати заочне рішення, ухвалене Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області 26.11.2015 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСТЕЙТ СЕЛЛІНГ», публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлових приміщень, укладеного 29.11.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ТзОВ «ЕСТЕЙТ СЕЛІНГ», посвідченого того ж дня приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів за №1307, в частині продажу належних позивачці ОСОБА_1 17/1000 часток нежитлових приміщень загальною площею 40,9 кв.м., а саме: приміщення ІІ-го поверху за №№4, 5, 6, площами відповідно 27, 0, 1,1 та 2,9 кв.м; частину коридору «ІV» площею 6,18 кв.м.; частину сходової клітки «ІІ» площею 3,72 кв.м., розташованих за зазначеною адресою.

Справу призначити до розгляду в загальному порядку на 13 квітня 2016 року о 14 год.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Калинюк О. П.