Справа № 740/2704/16-ц
Провадження № 2/740/898/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2016 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі : головуючої - судді Гордієць Л.В.,

при секретарі Носилевській О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Ніжинської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

В позові до суду позивач ОСОБА_3 просив визнати за ним право власності на 2/3 частки будинку разом з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по вул. Челюскіна буд. № 147 в м. Ніжині Чернігівської області, на 1/3 частину будинку, як за колишнім членом колгоспного двору, на 1/3 частку будинку, як на спадкове майно після ОСОБА_4, що померла 11 грудня 1998 року, а позивачка ОСОБА_5 - право власності на 1/3 частку будинку разом з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по вул. Челюскіна буд. № 147 в м. Ніжині Чернігівської області, як за колишнім членом колгоспного двору.

Свої вимоги обґрунтовували тим, що житловий будинок №147 по вул. Челюскіна м. Ніжина належав до суспільної групи господарств - колгоспний двір, голова якого була ОСОБА_6.

Станом на 15.04.1991 року в спірному будинку проживали та були зареєстровані ОСОБА_3, ОСОБА_5 та голова двору - ОСОБА_6.

Зазначений будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, як майно колгоспного двору, належало його учасникам, тобто ОСОБА_6, та їм (позивачам), на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР ( у редакції 1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

З 01.01.2013 року органи місцевого самоврядування у звязку з введенням в дію Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не мають змоги надати дозволу на виготовлення свідоцтва про право власності на будинок.

Звернувшись до Реєстраційної служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції, органу що здійснює реєстрацію речових прав на майно вони отримали відповідь відповідно до якої не має законних підстав зареєструвати за нами - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 право власності на належні ним частки будинку № 147 по вул. Челюскіна, м. Ніжин, в звязку з тим, що заміна свідоцтва виданого на колгоспний двір, відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не передбачена, крім цього не має можливості визначити часки незважаючи на те, що відповідно до ст. 123 ЦК УРСР ( у редакції 1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору.

11 грудня 1998 року померла - ОСОБА_6, після її смерті відкрилася спадщина на належну їй 1/3 частку спірного будинку. Заповідального розпорядження ОСОБА_6 не складала.

Згідно довідки-характеристики Комунального підприємства «Ніжинське міжміське БТІ» право власності на спірний будинок зареєстровано за колгоспним двором голова якого була ОСОБА_6

Згідно ст. 1261 ЦК України він - ОСОБА_3 є спадкоємцем першої черги за законом, як її син. Вважає, що прийняв спадщину, так як постійно проживав разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини.

Інших спадкоємців за законом, щодо майна ОСОБА_4 немає, оскільки її чоловік помер раніше за неї, а інші діти відсутні.

Звернувшись до Нотаріальної контори для оформлення спадщини після ОСОБА_4 він отримав постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належну їй 1/3 частину житлового будинку № 147 по вул. Челюскіна, м. Ніжина.

У звязку з викладеним вони не можуть зареєструвати за собою належні їм по 1/3 частці будинку, він не має змоги оформити свої спадкові права, тому змушені звернутися до суду.

Позивачі до суду не зявилися, але звернулись до суду із заяву про розгляд справи в їх відсутності, вказавши, що позов підтримують та просили його задовольнити.

Представник відповідач - Ніжинської міської ради ОСОБА_7 надала суду письмове клопотання, в якому визнала позовні вимоги, не заперечувала проти їх задоволення та просила розглянути справу у її відсутністі.

Суд, вивчивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню у відповідності до вимог ч.4 ст. 174 ЦПК України, яка передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок №147 по вул. Челюскіна м. Ніжина належав до суспільної групи господарств - колгоспний двір, голова якого була ОСОБА_6 ( а.с.15).

Згідно довідки виконавчого комітету Ніжинської міської ради №49 від 01.06.2016 року станом на 15.04.1991 року в спірному будинку проживали та були зареєстровані ОСОБА_3, ОСОБА_5 та голова двору - ОСОБА_6.

У відповідності до правових норм ст. 120 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), спірний будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, як майно колгоспного двору, належало його учасникам : ОСОБА_6 та позивачам по справі, на праві спільної сумісної власності.

ОСОБА_6 померла 11 грудня 1998 року, що підтверджується даними свідоцтва про смерть (а.с.10).

Після її смерті відкрилася спадщина на 1/3 частину житлового будинку №147 по вул. Челюскіна м. Ніжина Чернігівської області. Заповідального розпорядження ОСОБА_6 не складала.

Згідно довідки-характеристики Комунального підприємства «Ніжинське міжміське БТІ» право власності на спірний будинок зареєстровано за колгоспним двором голова якого була ОСОБА_6

Листом від 19.07.2016 року на заяву позивачів щодо державної реєстрації права власності на колгоспний двір по вул.Челюскіна, 147 м. Ніжина Реєстраційна служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції відмовила у реєстрації у звязку з відсутністю законних підстав.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії 13.06.2016 року нотаріус ОСОБА_8 відмовила позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно - 1/3 частку житлового будинку за адресою : Чернігівська область м. Ніжин вул. Челюскіна будинок №147, після померлої 11 грудня 1998 року ОСОБА_4 з підстав відсутності правовстановлювальних документів (а.с.21).

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах за позовом про захист права приватної власності»» № 20 від 22 грудня 1995 року право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, яки до 15 квітня 1991 року не втратили право на частку в його майні.

Виходячи із рівності часток членів колгоспного двору, станом на 15.04.1991 року ОСОБА_6, що померла 11.12.1998 pоку належала 1/3 частина житлового будинку з надвірними будівлями №147 по вул. Челюскіна м. Ніжина Чернігівської області. Згідно ст. 392 ЦК України право власності на спадкове майно може бути визнано за позивачем судом.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців).

Як суспільна група, колгоспний двір існував до 15 квітня 1991 року, тобто, до прийняття постанови Верховної Ради Української PCP № 885 - XII, якою було введено в дію Закон України «Про власність».

Згідно розяснень п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року № 20, до правовідносин, які виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до ч.3 п.23 постанови пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 Про судову практику в справах про спадкування в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до розяснень Міністерства Юстиції України від 21 лютого 2005 року №19-32/319 у випадку смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватись у судовому порядку.

З огляду на встановлене, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позовні вимоги позивачів обґрунтованими, доведеними належними доказами, а тому їх слід задовольнити.

Керуючись ст.ст.174, 213-215 ЦПК України, ст.ст.392, 1216, 1218, 1261, 1269 ЦК, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, право власності на 2/3 частки будинку разом з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по вул. Челюскіна буд. № 147 в м. Ніжині Чернігівської області : на 1/3 частину будинку, як за колишнім членом колгоспного двору, на 1/3 частку будинку, як на спадкове майно після ОСОБА_4, що померла 11 грудня 1998 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частку будинку разом з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по вул. Челюскіна буд. № 147 в м. Ніжині Чернігівської області, як за колишнім членом колгоспного двору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Суддя: