Справа № 488/5045/13-ц
Провадження № 2/488/23/16 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

10.06.2016 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва

у складі головуючого по справі судді - Безпрозванного В.В.,

при секретарі судового засідання - Чуб Т.О.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представників позивача - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 "Фідобанк" про визнання недійним кредитного договору,

ВСТАНОВИВ:

09.10.2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, уточнивши яку, остаточно просила визнати факт отримання нею грошових коштів в меншому розмірі, ніж було передбачено умовами кредитного договору, визнати недійсним кредитний договір № 014/2292/5/12360 від 27.03.2008 року, укладений між нею та ПАТ "Ерсте Банк", та повернути сторони до первинного положення.

В обґрунтування позову вказувала, що 27.03.2008 року між нею та ПАТ "Ерсте Банк" укладено кредитний договір № 014/2292/5/12360, відповідно до якого Банк надав ОСОБА_1 кредит в сумі 17600.00 доларів США для придбання автомобілю Chevrolet Aveo строком до 26.03.2015 року. Позивачу надали касовий ордер на отримання кредиту в розмірі 17600,00 дол. США, який вона підписала, проте дану суму в банку не отримувала. Працівники банку завірили її, що самі обміняють долари за вигідним курсом та перерахують кошти на розрахунковий рахунок ТОВ "УкрАвтоЗаз-Сервіс". 27.03.2008 року між ВАТ "Ерсте Банк" та ОСОБА_1 укладено договір застави, за яким ОСОБА_1 в забезпечення виконання зобов'язання за договором передала в заставу належний їй автомобіль марки Chevrolet Aveo, який оцінюється сторонами в сумі 98800,00 грн. 28.03.2008 року позивач забрала в ТОВ "УкрАвтоЗаз-Сервіс" автомобіль. Ціна автомобілю відповідно до договору купівлі-продажу складає 70100,00 грн., що за курсом долара на той час складає приблизно 13881,19 доларів США, а відповідно до кредитного договору банком ОСОБА_1 надавалося 17600,00 доларів США. Позивачу не відомо де поділися 3718 дол. США, на руки вона від банку їх не отримала. Посилаючись на фальсифікацію документів та шахрайство працівників банку, ОСОБА_1 просила позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 та її представники ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали, просили визнати факт отримання позивачем грошових коштів в меншому розмірі, ніж було передбачено умовами кредитного договору, та визнати недійсним кредитний договір № 014/2292/5/12360 від 27.03.2008 року, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ "Ерсте Банк", повернувши сторони до первинного положення.

Відповідач ОСОБА_5 "Фідобанк" в своїх запереченнях, посилаючись на безпідставність позовних вимог ОСОБА_6, просило відмовити в задоволенні позову. Вказувало, що кредитний договір укладений з додержанням всіх вимог цивільного законодавства, підписаний позивачем добровільно, а доказом того, що позивач отримала кредитні кошти, є заява на видачу готівки № 2292/83674 від 27.03.2008 року з особистим підписом ОСОБА_1 Крім того, зауважило, що на виконання кредитного спірного договору за рішенням суду, яке набрало законної сили, з ОСОБА_1 стягнуто заборгованість. В судові засідання представник ОСОБА_5 "Фідобанк" не з'являвся.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені ст. 203 ЦК України. Згідно ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.03.2008 року між Відкритим Акціонерним Товариством «Ерсте Банк», правонаступником якого є Публічне Акціонерне Товариство «Ерсте Банк», та фізичною особою ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 014/2292/5/12360, до умов якого відповідач для придбання автомобілю одержала кредит у сумі 17 600 дол. США зі сплатою відсоткової ставки 11,5 % річних з остаточним строком погашення до 26.03.2015 року. Відповідно до п.п. 5.1, 5.2 кредитного договору ОСОБА_1 взяла на себе зобовязання щомісячно до 15 числа здійснювати часткове погашення кредиту та відсотків за його користування згідно з графіком платежів, що є додатком до даного договору.

27.03.2008 року між ВАТ "Ерсте Банк" та ОСОБА_1 укладено договір застави, за яким ОСОБА_1 в забезпечення виконання зобов'язання за договором передала в заставу придбаний за кредитні кошти автомобіль марки Chevrolet Aveo, який оцінюється сторонами в сумі 98800,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом і банком.

Договором, за положеннями ст. 626 ЦК України, є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначити умови такого договору.

Таким чином, кредитний договір був укладений з урахуванням волевиявлення позивача та у письмовій формі, підпис на договорі є доказом того, що сторони погодилися з його умовами.

Безпідставність позовних вимог підтверджено також рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 06.06.2013 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» до ОСОБА_1, за яким стягнуто заборгованість за кредитним договором. Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 16.10.2013 року за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2 зазначене судове рішення залишено без змін. Таким чином, факт укладення та виконання кредитного договору № 014/2292/5/12360 від 27 березня 2008 року встановлено судовим рішення, яке набрало законної сили, а відтак відповідно до ст. 61 ЦПК України не підлягає повторному доказуванню.

Також, факт отримання ОСОБА_1 кредиту підтверджується заявою позивача від 27.03.2008 року про отримання саме 17600 дол. США, використанням останньою кредитних коштів на придбання транспортного засобу з передачею його в заставу банку, а також частковим погашенням заборгованості за кредитним договором № 014/2292/5/12360 від 27 березня 2008 року.

За таких обставин суд не вбачає підстав щодо задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5 "Фідобанк" про визнання недійним кредитного договору відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення. можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Безпрозванний