Справа №560/705/16-ц
У Х В А Л А

21 грудня 2016 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого-судді Сидоренко З.С.,

при секретарі Катюха К.В.,

за участю адвоката - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубровиця цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 та просить стягнути з останньої на його користь суму грошових коштів сплачених в рахунок зобов'язань подружжя, за період з 01 травня 2012 року по 01 травня 2015 року, за кредитним договором №014/89-07/974 від 18 квітня 2008 року у розмірі 21961,35 доларів США.

Крім того, просить стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати при зверненні до суду.

У судове засідання від відповідача ОСОБА_3 надійшла заява про відвід головуючій судді Сидоренко З.С. мотивуючи це тим, що у неї наявні побоювання щодо безсторонності судді Дубровицького районного суду Сидоренко З.С. і можливість їх виправдання викликані тим, що ця ж сама суддя вже двічі розглядала судові справи між нею і ОСОБА_2, і обидві справи були вирішені судом в суді першої інстанції "у користь" ОСОБА_2, причому, один раз, за змістом ухвали ВССУ, незаконно (а інша справа досі перебуває на стадії вирішення питання про відкриття касаційного провадження у суді касаційної інстанції). До того ж ОСОБА_2 подав даний позов саме тоді, коли в суді не було при виконанні повноважень інших суддів, яким би ця справа могла бути розприділена, окрім як судді Сидоренко З.С. Тому, через вказані обставини вона не може довіряти судді, а з огляду на характер справи і раніше ухвалене незаконне рішення відносно неї на користь цього ж самого позивача, вона ще й побоюється того, що відправляючи судочинство суддя Сидоренко З.С. може упереджено оцінити подані нею докази і заперечення, які обґрунтовують, на її переконання, неможливість задоволення цього позову.

Представник позивача ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_1 у судовому засіданні просила у задоволенні вищевказаної заяви відмовити у зв'язку з її безпідставністю та юридичною необґрунтованістю.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Розглянувши заяву відповідача ОСОБА_3 про відвід судді, суд вважає, що дана заява задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Статтею 20 ЦПК України визначено підстави коли суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу).

Відповідач у заяві про відвід судді посилається на п.4 ч.1 ст.20 ЦПК України, тобто на існування обставин, що викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді. В той же час, відповідач не зазначила, яким саме чином факт перегляду однієї справи між нею та ОСОБА_2 в суді першої інстанції касаційною інстанцією та факт перебування іншої справи між тими ж сторонами на стадії вирішення питання про відкриття касаційного провадження впливає на об'єктивність та упередженість судді.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, а саме рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), п.43) особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.20 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу, якщо, зокрема, є обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

Доводи заяви про відвід не можуть ґрунтуватися на міркуваннях, що мають на меті обмежити або поставити під сумнів право іншої сторони на забезпечення та реалізацію своєї участі у розгляді справи.

Слід зазначити, що не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними та допустимими доказами, а також наявність обставин, пов'язаних з прийняттям суддею рішень з інших справ, утому числі подібних.

Посилання на упередженість та зацікавленість судді у вирішенні справи у судовому засіданні доведені не були, тому взяті до уваги бути не можуть як такі, що ґрунтуються на непідтверджених домислах.

Однак, для уникнення сумнівів учасників процесу у об'єктивності та неупередженості судді при розгляді справи, та для уникнення в подальшому скарг на дії судді в різноманітні інстанції, що затягне розгляд справи, суддя вважає за необхідне заявити самовідвід.

Відповідно до ст.8 Загальної декларації прав людини кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Частиною 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Крім того, статтею 23 ЦПК України передбачено, що за наявності підстав, зазначених у статтях 20, 21 і 22 цього Кодексу, суддя зобов'язаний заявити самовідвід.

Враховуючи викладене вище та для уникнення сумнівів учасників процесу у об'єктивності та неупередженості судді при розгляді справи, для спростування сформованої у відповідача думки, суд вважає за необхідне задоволити самовідвід.

Виходячи з вищезазначеного та керуючись ст.ст.20, 23, 25, 208-210 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_3 про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів - відмовити.

Задовольнити самовідвід судді Сидоренко З.С. по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів.

Передати справу до канцелярії суду для подальшого визначення судді у порядку, встановленому ч.3 ст.11-1 ЦПК України

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Голова Дубровицького

районного суду ОСОБА_4