АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції Сухомлінов С.М.
Справа №753/5007/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Кравець В.А.,

суддів: Кабанченко О.А., Рубан С.М.,

за участю секретаря Попандопало Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника скаржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 18 липня 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_3, головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві Григорян Олена Грайровна на дії та рішення державного виконавця,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою, в якій, з урахуванням уточнених вимог, просила визнати неправомірною та скасувати постанову про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 24.02.2016 року, постановлену головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Григорян Оленою Грайровною, при примусовому виконанні виконавчого листа № 2- 4198/11 виданого 14.02.2012 року Дарницьким районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1, солідарно на користь ОСОБА_3 7 745 206, 30 грн.

В мотивування вимог посилалася на те, що у двокімнатній квартирі АДРЕСА_3 на яку державним виконавцем звернуто стягнення, проживає та у законному порядку зареєстрований син ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 - дана квартира є єдиним житлом у власності заявників, а відтак при зверненні стягнення малолітня дитина залишиться взагалі без житла.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 18 липня 2016 року у задоволенні скарги - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник скаржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її та постановити нову про задоволення скарги, посилаючись на те, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм процесуального права.

Вказує на те, що ОСОБА_7 до заперечення долучив докази того,що фактично було проведено троє електронних торгів, а саме, 15.06.2015 року, 17.08.2015 року, та 23.11.2015 року. Отже, ОСОБА_1 спростувала у зазначеній заяві свої посилання на те, що відповідачем проведено лише одні торги, оскільки отримала докази та протоколи торгів, яких раніше не мала, натомість із наданих стягувачем протоколів електронних торгів, та актів уцінки майна, стало відомо інше порушення, а саме те що уцінка майна проводилася не у десятиденний строк, як того вимагають приписи ч. 5, ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження», а всупереч вимогам закону більше ніж у місячний строк, що прямо порушує вимоги закону та є беззаперечною підставою для визнання дій державного виконавця неправомірними.

Крім того, оцінка майна була здійснена 03 квітня 2015 року, а постанова про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу була вчинена лише 24.02.2016 року, а відтак минув майже рік між цими подіями - що прямо суперечить вимогам ч. 5, ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд виходив з того, що дії державного виконавця відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Проте, зазначеним вимогам ухвала суду не відповідає.

Судом встановлено, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 03.10.2011 року по справі № 02/2-4198/11 стягнуто з ОСОБА_8, ОСОБА_1 солідарно на користь ОСОБА_3 7 745 206 грн. 30 коп. в рахунок відшкодування боргу за договором позики від 10.08.2009 року, 1 700 грн. судового збору, 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення, а всього 7 747 026 грн. 30 коп.

14.02.2012 року Дарницьким районним судом м. Києва було видано виконавчий лист № 2/4198/11 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості.

В межах виконавчого провадження №31393029, 03.04.2015 року ПП «Консалтингова група «АРГО-ЕКСПЕРТ» надало висновок про вартість майна, а саме ј частину двокімнатної квартири АДРЕСА_3, яка належить ОСОБА_1, відповідно до якого вартість вказаного майна становила 256 500 грн. (a.c.11).

Перші електронні торги відбулися 15.06.2015 року за стартовою ціною 256 500 грн.

Згідно протоколу проведення електронних торгів ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України від 15.06.2015 року № 88552 електронні торги, призначені на 15.06.2015 року не відбулися у зв'язку з відсутністю допущених учасників торгів.

Згідно ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження», непродане протягом двох місяців майно підлягає уцінці.

Згідно акту уцінки арештованого майна від 08.07.2015 року загальна вартість 1/4 частини двокімнатної квартири АДРЕСА_2 після уцінки становила 230 850,00 грн.

Другі торги відбулися 17.08.2015 року за стартовою ціною 230 850,00 грн.

Згідно протоколу проведення електронних торгів ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України від 17.08.2015 року № 109498 електронні торги, призначені на 17.08.2015 року, не відбулися у зв'язку з відсутністю допущених учасників торгів.

Згідно ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження», у разі не реалізації майна в місячний строк з дня проведення уцінки, воно повторно уціняється.

Згідно акту уцінки арештованого майна від 21.10.2015 року, загальна вартість ј частини двокімнатної квартири АДРЕСА_2 після повторної уцінки становила 205 200,00 грн.

Треті торги відбулися 23.11.2015 року за стартовою ціною 205 200,00 грн.

Згідно протоколу проведення електронних торгів ДП «СЕТАМ» Філія у м. Києві та Київській області від 23.11.2015 року № 129364, електронні торги, призначені на 23.11.2015 року, не відбулися у зв'язку з відсутністю допущених учасників торгів.

Статтею 383 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обов'язки суб'єктів матеріальних правовідносин цивільної справи.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Главою 4 цього Закону визначається загальний порядок звернення стягнення на майно боржника. Серед іншого, відповідно до частини першої статті 52 цього Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Частиною третьою статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону.

Частинами другою - четвертою статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право сторін виконавчого провадження оскаржити результати оцінки майна та порядок їх оскарження до передачі майна на реалізацію.

У разі, коли сторона виконавчого провадження не реалізувала своє право оскарження звіту суб'єкта оціночної діяльності в передбачений законом строк, цей звіт про оцінку майна набуває чинності і є підставою для реалізації майна з прилюдних торгів за початковою ціною, визначеною у звіті (частина п'ята статті 58, частина третя статті 62 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частинами першою та п'ятою статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки нерухомого майна та майна, вартість якого перевищує сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Отже, оцінка нерухомого майна, на яке звернуто стягнення, здійснюється з метою визначення стартової ціни для здійснення подальшої реалізації арештованого нерухомого майна на прилюдних торгах. Ураховуючи предмет стягнення, яким є нерухоме майно, проведення оцінки здійснює незалежний суб'єкт оціночної діяльності на замовлення державного виконавця, який після складення акта опису та арешту майна, його вилучення, проведення оцінки й отримання звіту про оцінку майна передає його на реалізацію на прилюдних торгах у порядку і на умовах, визначених законодавством.

Оцінка майна є дійсною впродовж шести місяців з моменту її проведення незалежно від строків передання та реалізації майна, на яке звернуто стягнення, на прилюдних торгах. Прилюдні торги повинні бути проведені в двомісячний строк від дня одержання спеціалізованою організацією заявки державного виконавця на їх проведення (пункт 3.3 Тимчасового положення).

Частиною п'ятою статті 62 Закону України «Про виконавче провадження», пунктом 7.1 Тимчасового положення, абзацом третім пункту 5.12.2 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15 грудня 1999 року за № 865/4158, передбачено підстави й порядок призначення повторних прилюдних торгів, а також порядок уцінки нереалізованого майна. Так, у разі відсутності покупців або наявності тільки одного покупця та з інших визначених Тимчасовим положенням причин прилюдні торги вважаються такими, що не відбулися. У такому разі призначаються повторні прилюдні торги, на яких стартова ціна лота може бути зменшена, але не більше ніж на 30 відсотків. Уцінка майна проводиться державним виконавцем у десятиденний строк з дня визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися, після чого реалізація майна за вказаною ціною повинна бути проведена впродовж місяця з дня проведення уцінки.

За правилами проведення прилюдних торгів спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця, в якій зазначається початкова вартість майна, що виставляється на торги, за експертною оцінкою та інші відомості. Уповноважені особи спеціалізованої організації складають інформаційні картки на кожний лот із зазначенням стартової ціни. При цьому визначення стартової ціни лота здійснюється на підставі початкової вартості майна за результатами проведеної оцінки майна незалежним суб'єктом оціночної діяльності (пункти 2.6, 3.2, 3.4 Тимчасового положення). Тобто на момент проведення прилюдних торгів, у тому числі повторних торгів, для визначення вартості об'єкта оцінки звіт про оцінку майна повинен бути дійсним.

Таким чином, ураховуючи зазначене, необхідно дійти висновку про те, що прилюдні торги повинні відбутись у межах шестимісячного строку з моменту підписання звіту про оцінку майна. Після збігу цього шестимісячного строку обов'язковою умовою призначення й проведення прилюдних торгів є отримання нового звіту про оцінку майна. Проведення прилюдних торгів із реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є порушенням установлених законодавством правил про порядок реалізації майна на прилюдних торгах, у тому числі правил про визначення стартової ціни реалізації майна, а саме: частини п'ятої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження»; пунктів 3.2, 3.4 Тимчасового положення.

Саме такі правові висновки щодо застосування статті 58 Закону України «Про виконавче провадження», п.п. 3.2, 3.4 Тимчасового положення зробив і Верховний Суд України у своїх Постановах від 1 жовтня 2014 року у справі № 6-147цс14, від 22 жовтня 2014 року, від 24 грудня 2014 року, та від 28 січня 2015 року у справі № 6-227цс14.

Таким чином, державним виконавцем було порушено вимоги ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки треті торги відбулися 23.11.2015 року, тобто тоді, коли Звіт про оцінку майна був недійсним.

Згідно із ч. 1 ст. 31 Закону «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до п. 1 розділу І Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2014 року № 656/5, організатор - державне підприємство, яке належить до законодавства на забезпечення здійснення заходів із створення та супроводження програмного забезпечення Системи, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у Системі, здійснення організації та проведення електронних торгів, забезпечення збереження майна, виконання інших функцій, передбачених цим Порядком.

Відповідно до п.4 розділу III Тимчасового порядку, інформаційне повідомлення про електронні торги розміщується на Веб-сайті Системою автоматично не пізніше ніж за один місяць до дати завершення електронних торгів.

Згідно з п. 5 вказаного Тимчасового порядку, підготовка, організація та проведення електронних торгів з реалізації предмета іпотеки здійснюються з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про іпотеку».

Організатор зобов'язаний не пізніше ніж за 15 днів до початку проведення електронних торгів з реалізації предмета іпотеки опублікувати принаймні в двох місцевих (за місцем розташування предмета іпотеки) друкованих засобах масової інформації повідомлення про проведення електронних торгів, у повідомленні зазначаються інформація про дату і час проведення електронних торгів, опис предмета іпотеки, що підлягає продажу, місце, де можна отримати додаткову інформацію про умови проведення електронних торгів, та інша необхідна інформація.

He пізніше дня публікації повідомлення про проведення електронних торгів у засобах масової інформації Організатор письмово повідомляє державного виконавця, іпотекодавця, іпотекодержателя та всіх осіб, що мають зареєстровані у встановленому законом порядку права та вимоги на предмет іпотеки, про день та час проведення електронних торгів та про початкову ціну продажу майна.

Оскільки майно боржника ОСОБА_1, що підлягало реалізації на прилюдних торгах, не було предметом іпотеки, законодавством встановлено вимогу про повідомлення боржника про проведення електронних торгів виключно шляхом розміщення на веб-сайті Організатора інформаційного повідомлення про електронні торги, що розміщується системою автоматично не пізніше ніж за один місяць до дати завершення електронних торгів.

Відповідні інформаційні повідомлення про проведення електронних торгів були розміщені на веб-сайті організатора рівно за місяць до їх проведення:

1) про торги, призначені на 15.06.2015 року - повідомлення було розміщено 15.05.2015 року (електронна адреса доступу до повідомлення: ІНФОРМАЦІЯ_2),

2) про торги, призначені на 17.08.2015 року - повідомлення було розміщено 16.07.2015 року (електронна адреса доступу до повідомлення: ІНФОРМАЦІЯ_3),

3) про торги, призначені на 23.11.2015 року - повідомлення було розміщено 22.10.2015 року (електронна адреса доступу до повідомлення: ІНФОРМАЦІЯ_4)

Таким чином, доводи апелянта в частині неналежного повідомлення про електронні торги є безпідставними.

Крім того, сам по собі факт неналежного повідомлення боржника про проведення торгів не може бути підставою для визнання таких торгів недійсними. Головна умова, яка повинна бути встановлена судами, це наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні торгів, повинно бути присутнє порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання торгів недійсними.

Також слід враховувати те, що посилання ОСОБА_1 на неналежне повідомлення про електронні торги, не можуть бути підставою для скасування постанови про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, оскільки це є самостійною підставою для позову.

Посилання на порушення вимог закону при проведенні торгів щодо неотримання попереднього дозволу органу опіки та піклування на відчуження ј частини квартири є обґрунтованими, з огляду на таке.

Згідно п. 4.5.9. Інструкції з організації примусового виконання рішень у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, державний виконавець звертається до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання. Якщо судом не встановлено (змінено) спосіб і порядок виконання, державний виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 47 Закону.

Проте, державний виконавець не отримував попередній дозвіл органів опіки та піклування та не звертався до суду із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення суду.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК.

Виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

При цьому суд не має права зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадженняможуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, наприклад, постановити ухвалу про зупинення виконавчого провадження у випадках, передбачених статтями 37 - 38 Закону про виконавче провадження, проте може привести визначений державним виконавцем строк зупинення провадження у відповідність із законом шляхом його скорочення (частина третя статті 39 Закону про виконавче провадження).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Керуючись ст. 218,312-315,317 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника скаржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 18 липня 2016 року в справі скасувати та постановити нову наступного змісту.

Скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_3, головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Григорян Олена Грайровна на дії та рішення державного виконавця - задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 24.02.2016 року, постановлену головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Григорян Оленою Грайровною при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-4198/11, виданого 14.02.2012 Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 солідарно на користь ОСОБА_3 7 745 206, 30 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий

Судді