Справа № 752/1122/16-ц
Провадження №: 2/752/2313/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2016 року Голосіївський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ладиченко С.В.

при секретарях Рожок В.В., Тасенко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Позивачі просять суд стягнути з відповідача ОСОБА_3 на їх користь в рівних частках 10649 грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири АДРЕСА_2, а також стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору.

Свої позовні вимоги мотивують тим, що вони є співвласниками квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідач ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1, яка знаходиться поверхом вище - саме над квартирою позивачів.

З вини Відповідача ОСОБА_3, було залито їх однокімнатну квартиру , а саме: кухню, коридор, кімнату,стелю.Причиною залиття АДРЕСА_2, згідно акту про залиття від 27.05.2015 року, складеного комісією ЖЕК- ТОВ «Житловик плюс» «... стало халатне відношення мешканців АДРЕСА_1 до сантехобладнання , а саме на кухні забули закрити кран холодної води.» Висновок и рекомендації даної Комісії: відноситись до користування сантехнічним обладнанням».

Вина Відповідача в залитті кв. 81 встановлена зазначеним актом від 27.05.2015 року.

Унаслідок залиття, квартира потребує термінового поточного ремонту.

У відповідності до Звіту № 190/15 від 08.12.2015 року визначення розміру матеріальних збитків експерта Центра експертної оцінки - оцінювача ОСОБА_4 розмір матеріального збитку, який завдано власнику в результаті залиття АДРЕСА_2, яке сталося 26.05.2015 року станом на момент складання даного звіту становить 10649 грн.

Відповідно до ч.1 ст.1166 того ж Кодексу майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою,яка її завдала.

Відповідач добровільно відшкодовувати завдану шкоду не бажає попри неодноразові звернення до неї.

Позивачем ОСОБА_1 витрачено 1200 грн. на підставі товарного чеку № 190/15 від 08.12.2015 року за проведення дослідження з метою встановлення розміру матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття, яке сталося 26.05.2015 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, який є також представником позивача ОСОБА_2 за дорученням(а.с.67) позовні вимоги підтримує, та просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та її представники позов не визнали. Пояснили в судовому засіданні, що розмір шкоди яку просить стягнути позивачі є завищеним, бо в ньому відображена шкода визначена після двох затоплень, одно з яких сталось 26.06.2015 року з квартири відповідачки, а інше через тиждень, 03.06.2015 року з квартири № 97 що розташована на 13 поверху внаслідок чого була залита квартира відповідача і квартира позивачів. Але в цій квартирі проживає малозабезпечена особа яка неспроможна відшкодувати шкоду і тому на її думку позивачі намагаються стягнути шкоду з неї.

Свідок ОСОБА_5 пояснила в судовому засіданні, що тимчасово проживала в квартирі позивачів коли сталося затоплення в травні 2015 року. Затоплення сталося з кухні квартири що розташована поверхом вище.

Свідок ОСОБА_6 пояснила в судовому засіданні,що тривалий час проживає в квартирі відповідачки, у 2015 році було два затоплення. Перше затоплення трапилось з квартири відповідачки 26.05.2015 року, а друге затоплення трапилось через тиждень з квартири № 97, що розташована поверхом вище, на 13 поверсі. Внаслідок другого затоплення вода залила всі квартири розташовані поверхами нижче на 12,11,10 поверхах. У тому числі були залиті квартири відповідачки і позивача. Друге затоплення було значно сильніше.

Свідок ОСОБА_7 пояснила в судовому засіданні що тривалий час проживає в квартирі відповідачки. Перше затоплення трапилось з квартири відповідачки 26.05.2015 року внаслідок того що вона забула закрити кран на кухні. Друге затоплення трапилось через тиждень з квартири № 97, що розташована поверхом вище, на 13 поверсі. Внаслідок другого затоплення вода залила всі квартири розташовані поверхами нижче на 12,11,10 поверхах.

Вислухавши пояснення учасників процесу, пояснення свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Так, судом встановлено, що позивачі є власниками житлового приміщення, розташованого на 11 поверсі шістнадцятиверхового будинку за адресою АДРЕСА_2.

Поверхом вище знаходиться квартира відповідача № 89.

Як позивач, так і відповідачка в цих квартирах не проживаюью, а здають житло наймачам.

Положеннями ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватись моральних засад суспільства. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян.

Судом встановлено, що належне позивачу житлове приміщення було двічі затоплено водою. Перше затоплення трапилось з квартири відповідачки 26.05.2015 року внаслідок того що на кухні не був закритий кран на кухні, друге затоплення трапилось через тиждень 03.06.2015 року з квартири № 97, що розташована поверхом вище, на 13 поверсі. Внаслідок другого затоплення вода залила всі квартири розташовані поверхами нижче на 12,11,10 поверхах.

По першому затопленню був складений акт, по другому затопленню акт не складався.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі. Відшкодування збитків є одним із способів захисту цивільних прав (п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, що затверджені наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, що зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за № 927/11207 передбачено, що у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт. Як вбачається, в акті повинно бути зазначено причину залиття квартири.

Як встановлено в ході розгляду справи, з приводу першого факту затоплення квартири позивачі звернулись до ТОВ «Житловик-Плюс», з приводу чого наступного дня 27.05.2015 року, був складений відповідний акт.(а.с.7).

Як встановлено в ході розгляду справи, вказаніий акт був складений за відсутності відповідача.

Разом з тим, на думку суду, акт від 27.05.2015 року відповідає вимогам закону, зокрема, пункту 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, що затверджені наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76.

Зокрема, зазначений акт складений за участю представників до ТОВ «Житловик-Плюс», яке, відповідно, є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд, та затверджені директором; в актах зазначено дату, прізвища, ініціали та займані посади членів комісії, адресу приміщення, відображено причини залиття, обсяг та перелік пошкоджень приміщення. Акт підписаний всіма членами комісії.

Тому, на думку суду, оскільки акт відповідає вимогам закону, факт залиття в ході судового розгляду не заперечений, обставина відсутності відповідача та не підписання його останнім не спростовує його вини у залитті приміщення, що належить на праві власності позивачам.

Відповідно до Звіту № 190/15 від 08.12.2015 року визначення розміру матеріальних збитків експерта Центра експертної оцінки - оцінювача ОСОБА_4 розмір матеріального збитку, який завдано власнику в результаті залиття АДРЕСА_2, яке сталося 26.05.2015 року станом на момент складання даного звіту становить 10649 грн.

Обставин, які ставили б під сумнів висновок звіту в ході розгляду справи не встановлено.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Розглядаючи спір про відшкодування заподіяної шкоди, суд повинен з'ясувати наявність у діях відповідача складу цивільного правопорушення, що включає неправомірність поведінки, наявність матеріальних втрат та їх розміру (збитків), причинного зв'язку між неправомірною поведінкою та заподіяними збитками.

Відповідно до ст. ст. 58, 59, 62-64, 212 ЦПК України вказані обставини підлягають встановленню на підставі належних та допустимих доказів, які оцінюються самостійно судом в їх сукупності.

До істотних обставин, що підлягають з'ясуванню судом та доведенню сторонами у такому спорі, є наявність всіх сукупних елементів складу цивільного правопорушення; при цьому позивач зобов'язаний довести протиправність поведінки відповідача, розмір заподіяної шкоди, причинно-наслідковий зв'язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Крім цього, відповідно до ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Статтею 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Отже, повне відшкодування шкоди можливе лише у випадку відшкодування потерпілій стороні всіх витрат, які необхідно понести потерпілій для відновлення її квартири у зв'язку з залиттям останньої.

Звіт № 190/15 про визначення розміру матеріальних збитків на який посилаються позивачі був складений 08.12.2015 року (а.с.16). Як встановлено в судовому засіданні в проміжок часу з 26.05.2015 року по день складання звіту № 190/15 було ще одне затоплення 03.06.2015 року з квартири № 97, що розташована поверхом вище, на 13 поверсі внаслідок якого вода з 13 поверху через квартиру відповідачів також попадала в квартиру позивачів.

Те що позивачі та відповідачі не скористалисясвоїм правом передбаченим п.2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій скласти відповідний акт за події 03.06.2015 року не є підставою покладати відповідальність за обидва залиття лише на відповідачку ОСОБА_3

Оскільки в ході розгляду справи стороною позивача не спростовано обставин, на які посилались відповідач та її представники як на підставу своїх заперечень у частині повторного залиття квартири позивач 03.06.2015 року вже не з вини відповідача, то на думку суду стягненню з відповідача підлягає лише половина вартості спричиненої шкоди визначеної у звіті № 190/15 тобто 5324 грн.50 коп.

Щодо стягнення відповідного залишку позивач не позбавлений права обрання іншого способу захисту прав.

Відповідно до положень ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України у випадку, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі. У заяві про витребування доказів має бути зазначено, який доказ вимагається, підстави, за яких особа вважає, що доказ знаходиться в іншої особи, обставини, які може підтвердити цей доказ.

В ході розгляду справи стороною позивача клопотань про дослідження обставин затоплення з кв.97 шляхом допиту її власника заявлено не було.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 15, 16, 22, 23, 319, 1166, 1167, 1192 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57-61, 208, 209, 212-215, 218, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири 5324 грн.50 коп., по 2662 грн. 25 коп.(дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 25 коп.) на користь кожного з них.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, пропорційно задоволеним позовним вимогам, у відшкодування судових витрат понесених по справі 1151 грн. 20 коп.(тисяча сто п'ятдесят гривень 20 коп.).

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва, через Голосіївський районний суд м. Києва, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.В. Ладиченко