У х в а л а

іменем україни

18 лютого 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

АмелінаВ.І., Гончара В.П., КасьянаО.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання договору довічного утримання, зняття нотаріальної заборони та визнання права власності на нерухоме майно, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 19 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 19 жовтня 2010 року між нею та ОСОБА_5 укладено договір довічного утримання, за умовами якого вона передала у власність останньої належну їй на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_1, а ОСОБА_5 зобов'язувалась довічно її утримувати на умовах, передбачених вказаним договором. Посилаючись на те, що з моменту укладення договору довічного утримання значно змінилась соціально-економічна ситуація в країні, внаслідок чого обумовлена договором сума на утримання не покриває її витрат на ті цілі, з метою досягнення яких укладався спірний договір, просила суд: розірвати договір довічного утримання від 19 жовтня 2010 року; зняти нотаріальну заборону на відчуження квартири АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_4 право власності на вказану квартиру.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 19 листопада 2015 року, у задоволення позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, мотивуючи свою вимогу порушенням апеляційним судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, обґрунтовано виходив із його безпідставності, при цьому правильно зазначив, що підстави для застосування положень ч. 2 ст. 652 ЦК України відсутні з огляду на те, що позивачем не був доведений факт одночасного існування всіх чотирьох умов, передбачених вказаною нормою.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що судами правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судові рішення ухвалено із додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для їх зміни чи скасування немає.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судів першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних рішень.

Керуючись ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 19 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Амелін В.П. Гончар О.П. Касьян