Номер провадження: 22-ц/785/4560/16
Головуючий у першій інстанції Мишко В. В.
Доповідач Сидоренко І. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого судді - Сидоренко І.П., суддів - Погорєлової С.О., Цюри Т.В., при секретарі - Колмакові В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Сільськогосподарського кооперативу «Долинівський» на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 квітня 2016р. по справі за позовом ОСОБА_2 до Сільськогосподарського кооперативу «Долинівський» про стягнення заборгованості з орендної плати за користування земельною ділянкою, -

встановила:

23 грудня 2015р. ОСОБА_2 звернувся з позовом, який остаточно уточнив, просив суд стягнути з СК «Долинівський» заборгованість з орендної плати за користування земельною ділянкою площею 12,3300га, яка розташована на території Великомар'янівської сільської ради АДРЕСА_1, у розмірі 15% від валового збору зерна за 2004-2013р.р. або грошовий еквівалент натуральної оплати, поновити позовну давність для звернення з вказаним позовом.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 Після смерті матері на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 лютого 2005р. за ним було визнано право власності в порядку спадкування на земельну ділянку (пай) розміром 12,37 умовних кадастрових гектарів із земель КСП «Долинівський».

Позивач послався на те, що 17 травня 2006р. він отримав державний акт на право власності на земельну ділянку, право власності на вказану земельну ділянку було зареєстровано за ним 29 серпня 2014р.

17 вересня 2014р. між ним та відповідачем було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки, якою раніше СК «Долинівський» користувався на підставі договору оренди, якій було укладеного 29 травня 2000р. з ОСОБА_3

Позивач стверджував, що після смерті матері ОСОБА_3, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_1 і до 17 вересня 2014р., тобто до укладення договору з ним, відповідач продовжував користуватися земельною ділянкою, орендну плату згідно умов договору оренди від 29 травня 2000р. не сплачував. Тому позивач вважає, що його вимоги є обґрунтованими.

Відносно поважності причин пропуску позовної давності позивач послався на те, що державна реєстрація його права на земельну ділянку була здійснена лише 29 серпня 2014р., тому він фактично не пропустив строк позовної давності для звернення з вказаним позовом (том 1 а.с. 2-6, 181-184).

Представник відповідача позов не визнав, посилаючись на те, що у ОСОБА_2 право на земельну ділянку виникло тільки 29 серпня 2014р., тобто після державної реєстрації, а право на отримання орендної плати виникло з моменту укладення з ним 17 вересня 2014р. договору оренди. Права та обов'язки ОСОБА_3 відносно договору оренди 29 травня 2000р. припинились у день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті ОСОБА_3 і відсутності у підприємства даних про спадкоємців, так як ніхто не звертався з цього приводу, земельна ділянка була віднесена до земель запасу Великомар'янівської сільської ради, як не витребувана, і була передана Білгород-Дністровською РДА, згідно умов договору оренди земельної ділянки (не витребувані паї) від 07 грудня 2007р. саме СК «Долинівський» в тимчасове користування, а плата за користування земельною ділянкою перераховувалася СК «Долинівський» до місцевого бюджету сільської ради та будь-яка заборгованість відсутня, що документально підтверджується.

Також представник СК «Долинівський», подав заяву про застосування строків давності, посилаючись на те, що на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 лютого 2005р. за ОСОБА_2 було визнано право власності в порядку спадкування на земельну ділянку, а з даним позовом він звернувся через 10 років без надання доказів і зазначення поважності причин пропуску такого строку (том 1 а.с.185).

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 20 квітня 2016р. позов ОСОБА_2 задоволено. (том 1 а.с.199-206).

Суд визнав поважними причини пропуску ОСОБА_2 строку позовної давності для звернення до суду з позовом.

Суд стягнув з Сільськогосподарського кооперативу «Долинівський» на користь ОСОБА_2 заборгованість з орендної плати за користування земельною ділянкою площею 12,3300га, яка розташована на території Великомар'янівської сільської ради АДРЕСА_1, у розмірі 15% від валового збору зерна за 2004-2013р.р., що становить 488,39 центнерів зерна, і судовий збір в сумі 487грн.20коп.

В апеляційній скарзі СК «Долинівський» просить скасувати рішення суду, ухвалити нове рішення про відмову у задоволені позову ОСОБА_2, посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим, постановлено з порушенням норм матеріального права та процесуального права, без урахування усіх обставин по справі (том 1 а.с.208-214).

Колегія суддів, заслухав суддю-доповідача, представника відповідача, позивача ОСОБА_2, його представника, вивчивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольнивши позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції дійшов до висновку, що усі права та обов'язки за договором оренди № 918 земельної частки (паю) від 29 травня 2000р., який був укладений між ОСОБА_3 та СК «Долинівський», в порядку спадкування перейшли від померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 до її сина ОСОБА_2, в тому числі і щодо отримання від СК «Долинівський» орендної плати за використання земельної ділянки, а також суд вважав поважними причини пропуску строку позовної давності для звернення ОСОБА_2 до суду з вказаним позовом.

Судова колегія не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, які не відповідають матеріалам справи й вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що 10 жовтня 1996р. Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією було видано на ім'я ОСОБА_3 сертифікат серії НОМЕР_1 на право на земельну частку (пай) в КСП «Долинівський».

29 травня 2000р. між ОСОБА_3, як Орендодавцем та СК «Долинівський», як Орендарем було укладено Договір № 918 оренди земельної частки (паю), відповідно до п.1 якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в оренду земельну частку (пай) розміром 12,37 умовних кадастрових гектарів, вартістю 46730грн., яка розміщена в межах земельної ділянки, виділеної в натурі єдиним масивом (том 1 а.с.12).

Згідно із п.2.2 Договору за використання вказаною в договорі земельною часткою (паєм) Орендар сплачує Орендодавцю щороку орендну плату (в розрахунках на одну земельну частку) у розмірі 953грн. або 15 % валового збору зерна.

Відповідно до п.3.3 Договір було укладено сторонами терміном на 5 років, а саме з 29 травня 2000р. до 01 грудня 2005р., та у разі переходу права власності до інших осіб Договір оренди зберігає чинність для нового власника.

29 травня 2000р. ОСОБА_3 залишила заповіт на ім'я сина ОСОБА_2, яким заповіла йому сертифікат на право на земельну частку (пай) в КСП «Долинівський» серії НОМЕР_1, виданий на її ім'я 10 жовтня 1996р. (том 1 а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть на а.с.8 том 1.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду в Одеській області від 14 лютого 2005р. було встановлено факт прийняття ОСОБА_2 спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 його матері ОСОБА_3 Судом визнано за ОСОБА_2 право власності на земельний пай розміром 12,37 умовних кадастрових га із земель КСП «Долинівський» на території Долинівської сільської ради, що належав померлій ОСОБА_3 згідно земельного сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданого 10 жовтня 1996р. Білгород-Дністровською райдержадміністрацією. Зобов'язано Білгород-Дністровську райдержадміністрацію внести зміни до земельного сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданого 10 жовтня 1996р. Білгород-Дністровською райдержадміністрацією, розміром 12,37 умовних кадастрових га із земель КСП «Долинівський» на території Долинівської сільської ради (том 1 а.с.10).

Судом першої інстанції лише було вказано про видачу державного акту на ім'я ОСОБА_3, але не звернуто увагу та не надано відповідну оцінку тому, що вже після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, державний акт було видано 21 січня 2004року на підставі розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 06 червня 2003р. № 789/2003 (том 1 а.с.64).

На підставі розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 07 грудня 2005р. № 1275/2005 на ім'я ОСОБА_2 було видано 17 травня 2006року державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, за яким ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 12,33га на АДРЕСА_1, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (том 1 а.с.11).

Судом першої інстанції також не звернуто увагу і не надано відповідну оцінку тому, що позивач ОСОБА_2, отримавши вищевказаний державний акт на право власності на земельну ділянку ще 17 травня 2006р. лише 29 серпня 2014р. належним чином зареєстрував своє право власності на АДРЕСА_1, що підтверджується відповідним Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на а.с.18 том 1.

Судом першої інстанції не було чітко з'ясовано у позивача ОСОБА_2 на підставі якої норми матеріального права він звернувся з вказаним позовом.

Так, судом першої інстанції безпідставно зроблено посилання на те, що позивач ОСОБА_2 має право на отримання заборгованості за орендну плату в порядку спадкування після померлої матері ОСОБА_3 на підставі договору оренди від 29 травня 2000р., оскільки судом не було звернуто увагу на те, що договір оренди, укладений 29 травня 2000р. між ОСОБА_3 і СК «Долинівський», припинив дію не лише зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, а зі спливом строку договору оренди - 01 грудня 2005р.

Необґрунтованим є посилання суду першої інстанції на те, що у позивача ОСОБА_2 виникло право на отримання заборгованості за оренду відповідно до п.3.3 Договору, яким сторони передбачили, що у разі переходу права власності до інших осіб Договір оренди зберігає чинність для нового власника, оскільки ОСОБА_2 набув право власності на земельну ділянку лише після державної реєстрації державного акту на його ім'я, а також після того, як він 17 вересня 2014р. уклав, як Орендодавець з СК «Долинівський», як Орендарем Договір оренди земельної ділянки.

Судова колегія, дійшла до переконливого висновку, що право на отримання оренди за користування земельною ділянкою виникло у позивача ОСОБА_2 лише після державної реєстрації державного акту на його ім'я, а також після того, як він 17 вересня 2014р. уклав, як Орендодавець з СК «Долинівський», як Орендарем Договір оренди земельної ділянки. Даний договір також належним чином був зареєстрований у РС Білгород-Дністровського МУЮ, про що свідчить відповідний Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію речового права на а.с.13-16, 19 том 1.

Судом апеляційної інстанції було встановлено, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, позивачу ОСОБА_2 було відомо про наявність договору оренди від 29 травня 2000р., укладеному між ОСОБА_3 і СК «Долинівський», але позивач отримавши державний акт 17 травня 2006р., не звертався до СК «Долинівський» щодо укладення з ним договору оренди та отримання орендної плати.

Слід зазначити, що після смерті ОСОБА_3 земельна ділянка була віднесена до земель запасу Великомар'янівської сільської ради, що підтверджується листом Великомар'янівської сільської ради на а.с.43 том 1.

Судом першої інстанції лише було констатовано та не надано відповідну оцінку тому, що земельна ділянка, як не витребувана, була передана Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією СК «Долинівський» за договором від 07 грудня 2007р. в тимчасове користування, та плата за користування земельною ділянкою перераховувалася СК «Долинівський» до місцевого бюджету сільської ради та будь-яка заборгованість відсутня, що документально підтверджується.

Судова колегія, вважає, що суд першої інстанції безпідставно не прийняв як доказ по справі платіжні доручення на а.с.92-176 про сплату СК «Долинівський» орендної плати до бюджету Великомар'янівської сільської ради за користування спірною земельною ділянкою у період саме з 2007р. до 2013р.

Судом апеляційної інстанції були витребувані від СК «Долинівський» договір від 07 грудня 2007р., акт приймання-передачі від 07 грудня 2007р., за якими земельна ділянка була передана Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією саме СК «Долинівський» в тимчасове користування, та плата за користування земельною ділянкою перераховувалася СК «Долинівський» до місцевого бюджету сільської ради та будь-яка заборгованість відсутня, що документально підтверджується, наданими відповідачем відповідними платіжними дорученнями про сплату СК «Долинівський» орендної плати за користування спірною земельною у період саме з 2007р. до 2013р. - а.с. 7-62 том 2.

Судова колегія не приймає до уваги твердження представника позивача відносно того, що вищевказаний договір від 07 грудня 2007р. є фіктивним, оскільки нею не були надані докази на підтвердження вказаного доводу, позивач не звертався до суду з позовом про визнання вказаного договору недійсним.

Відповідно до ст.ст. 256-257 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

Згідно із ч.5 ст.267 Цивільного кодексу України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Відповідно до ч.1 п.п.1, 2, 3, 4 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судова колегія з урахуванням вищевикладеного дійшла до висновку про відмову у задоволені позову ОСОБА_2 до СК «Долинівський» про стягнення заборгованості з орендної плати по суті, тому, судова колегія, лише звертає увагу на те, що суд першої інстанції безпідставно і невмотивовано вважав поважними причини пропуску строку позовної давності для звернення ОСОБА_2 до суду з вказаним позовом.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського кооперативу «Долинівський» - задовольнити.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 квітня 2016р. - скасувати, ухвалити нове рішення.

У задоволені позову ОСОБА_2 до Сільськогосподарського кооперативу «Долинівський» про стягнення заборгованості з орендної плати за користування земельною ділянкою - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: І.П.Сидоренко

Судді: С.О. Погорєлова

Т.В. Цюра