ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/7888/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

за участю секретаря - Кубіва С.І.,

розглянувши заяву позивача, ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дарницького районного суду міста Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

13.12.2016 року позивач подала заяву про забезпечення позову, в якій вона просить накласти арешт на: автомобіль марки «Hyundai Tucson» 2007 року випуску, д.н.з НОМЕР_3, який належить ОСОБА_3 на праві власності; автомобіль марки «Kia Ceed» 2008 року випуску, д.н.з НОМЕР_4, який належить ОСОБА_3 на праві власності; та на інше рухоме майно зазначене в заяві про забезпечення позову, оскільки невжиття таких заходів, на думку позивача може унеможливити реальне виконання рішення суду.

Сторони в судове засідання не з'явились, оскільки не повідомлялись про час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, що не є перешкодою для розгляду даної заяви.

Суд, вивчивши матеріали справи та заяви про забезпечення позову приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1, ч. 3 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається з матеріалів справи спір між сторонами виник з приводу поділу майна подружжя.

З урахуванням встановлених обставин, предмету спору і змісту заявлених вимог, характеру взаємовідносин сторін по справі, суд, зважаючи на те, що в разі задоволення позовних вимог, виконання такого рішення буде ускладненим або неможливим, вважає необхідним задовольнити заяву про забезпечення позову частково та в порядку забезпечення позову накласти арешт на: автомобіль марки «Hyundai Tucson» 2007 року випуску, д.н.з НОМЕР_3, який належить ОСОБА_3 на праві власності; автомобіль марки «Kia Ceed» 2008 року випуску, д.н.з НОМЕР_4, який належить ОСОБА_3 на праві власності.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, необхідно враховувати, що прийняття такого рішення доцільне лише в разі достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім того, як вбачається із матеріалів заяви, позивач не надав жодного доказу, який би свідчив про те, хто є власником іншого майна зазначеного в заяві про забезпечення позову від 13.12.2016 р., на яке позивач просить накласти арешт, та те, що дане майно дійсно існує.

Враховуючи вищевикладене, перевіривши доводи про наявність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позову, суд приходить до висновку, що дана заява в частині накладення арешту на інше майно, яке зазначене в заяві про забезпечення позову від 13.12.2016 р. є необґрунтованою.

Керуючись ст. 151 - 153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву позивача, ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя - задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки «Hyundai Tucson» 2007 року випуску, д.н.з НОМЕР_3.

Накласти арешт на автомобіль марки «Kia Ceed» 2008 року випуску, д.н.з НОМЕР_4.

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1;

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2.

В іншій частині заяви - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження даної ухвали не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред'явлення ухвали до виконання 1 (один) рік.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА