Провадження №2/200/4066/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

04 листопада 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Єлісєєвої Т.Ю.

при секретарі - Кузьминій С.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання спільної часткової власності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позову посилається на те, що він є співвласником квартири АДРЕСА_1 (назву змінено на «Воскресенька») в місті Дніпрі на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 24 жовтня 1996 р. Житлово-комунальним управлінням Міністерства промисловості України на підставі Розпорядження (наказу) №1239 від 24 жовтня 1996 р., що зареєстроване Дніпропетровським БТІ в рестровій книзі за №225п-71. Разом з ним співвласниками квартири є його мати ОСОБА_4, сестра ОСОБА_2 та племінник ОСОБА_3 Квартира була приватизована за Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Після смерті матері позивача ОСОБА_4 спадкоємицею її частки у спільній квартирі на підставі заповіту стала сестра позивача ОСОБА_2 У звязку з тим, що після смерті матері відповідачка ОСОБА_2 не надає позивачу можливості користуватися квартирою, не надає йому оригінали правовстановлюючих документів на квартиру, просив суд визначити належну йому частку в спільній власності на квартиру в розмірі ? частини квартири та визнати за ним право власності на ? частину квартири.

Сторони в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлений належним чином тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст.ст. 169,224,225 заочно.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, виданого Житлово-комунальним управлінням Міністерства промисловості України 24 жовтня 1996 р. на підставі Розпорядження (наказу) №1239 від 24 жовтня 1996 р., зареєстрованого Дніпропетровським БТІ в рестровій книзі за №225п-71, квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до вказаного Свідоцтва про право власності на житло квартира приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».

На підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 03.11.2015 р. ОСОБА_6, приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО по р №669 частка квартири, належна ОСОБА_4 перейшла у власність ОСОБА_2

Зазначені обставини підтверджуються Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомості, сформованою 30.03.2016 р.

Відповідно до п.2 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власник приватизованого житла має право розпорядитися квартирою (будинком), кімнатою (кімнатами) у гуртожитку на свій розсуд: продати, подарувати, заповісти, здати в оренду, обміняти, закласти, укладати інші угоди, не заборонені законом. Порядок

здійснення цих прав власником житла регулюється цивільним законодавством України.

Згідно ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до ч.3 ст.372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що частки власності всіх співвласників не визначалися, домовленості співвласників про розмір частки кожного з співвласників не було, суд вважає можливим визначити, що частки співвласників в зазначеній квартирі на час набуття її у власність ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 були рівними, тобто ОСОБА_1 належить ? частина спірної квартири АДРЕСА_1 (назву змінено на «Воскресенька» в місті Дніпрі, ОСОБА_3 належить ? частина спірної квартири, та ОСОБА_5 належить ? частина, у звязку з переходом до неї у власність частки, що належала ОСОБА_4.

Крім того, у звязку з визначенням частки співвласників, суд вважає необхідним припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 (назву змінено на «Воскресенька» в місті Дніпрі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в розмірі 3898 грн. 50 коп. в рівних частках з кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,60,212-215,224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання спільної часткової власності задовольнити.

Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_3 (нова назва «Воскресенська») в місті Дніпропетровську (нова назва «Дніпро»), яка в цілому складається з: трьох житлових кімнат житловою площею 53,4 кв.м., кухні, ванної кімнати, вбиральні, коридору, вбудованих шаф, балкону, загальною площею 90,7 кв.м.

Визнати за ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на ? частину квартири АДРЕСА_3 (нова назва «Воскресенська») в місті Дніпропетровську (нова назва «Дніпро»), яка в цілому складається з: трьох житлових кімнат житловою площею 53,4 кв.м., кухні, ванної кімнати, вбиральні, коридору, вбудованих шаф, балкону, загальною площею 90,7 кв.м.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3 (нова назва «Воскресенська») в місті Дніпропетровську (нова назва «Дніпро»), яка в цілому складається з: трьох житлових кімнат житловою площею 53,4 кв.м., кухні, ванної кімнати, вбиральні, коридору, вбудованих шаф, балкону, загальною площею 90,7 кв.м.

Визнати за ОСОБА_3 раво власності на ? частину квартири АДРЕСА_3 (нова назва «Воскресенська») в місті Дніпропетровську (нова назва «Дніпро»), яка в цілому складається з: трьох житлових кімнат житловою площею 53,4 кв.м., кухні, ванної кімнати, вбиральні, коридору, вбудованих шаф, балкону, загальною площею 90,7 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати розмірі 1949 грн. 25 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати розмірі 1949 грн. 25 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Позивачем рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Т.Ю. Єлісєєва