АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Лапчевської О.Ф., Пікуль А.А.,

при секретарі - Синявському Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2016 року по справі за позовом Політичної партії «Українське об'єднання патріотів «Укроп» до ОСОБА_2, Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_1, третя особа Державне підприємство «Український інститут інтелектуальної власності» про визнання недійсним договору, зобов'язання вчинити дію,-

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2016 року позивач звернувся із зазначеним позовом про визнання недійсним договору, зобов'язання вчинити дію. (а.с.1-9)

Разом із позовною заявою позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив:

- заборонити Державній службі інтелектуальної власності України вчиняти дії з реєстрації та внесенню до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг знаку за заявкою m201510483 на ім'я ОСОБА_2;

- заборонити Державному підприємству «Український інститут інтелектуальної власності» вчиняти дії з підготовки до реєстрації та внесенню до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг знаку за заявкою m201510483 на ім'я ОСОБА_2;

- заборонити ОСОБА_2 вчиняти дії з передачі прав за заявкою на знак для товарів і послуг знаку за заявкою m201510483 на ім'я третіх осіб. (а.с.12-13)

Ухвалою судді Солом'янського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2016 року відкрито провадження по справі. (а.с.65)

Ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2016 року заяву представника Політичної партії «Українське об'єднання патріотів «Укроп» про забезпечення позову задоволено. (а.с.66-67)

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, безпідставність ухвали судді Солом'янського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2016 року про вжиття заходів забезпечення позову, просив її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні заяви в повному обсязі. На обґрунтування скарги зазначив, що суд не звернув уваги на вимоги передбачені ст. 151 ЦПК України і заява позивача про вжиття заходів забезпечення позову не містить жодної аргументації, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, чому саме обраний вид забезпечення позову є найбільш адекватний заявленим вимогам, яким чином пов'язаний предмет спору та вимога про забезпечення позову шляхом заборони вчинення певних дій відповідачу Державній службі інтелектуальної власності України. (а.с.76-78)

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав скаргу і просив її задовольнити, представник позивача - ОСОБА_4 заперечував проти скарги і просив її відхилити. Представник Державної служби інтелектуальної власності України, Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» - Ресенчук В.М. покладався на розсуд суду.

Інші особи, які беруть участь у справі до суду не прибули, були сповіщені належним чином про що у справі є докази. (а.с.98-110)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 76, ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК позов дозволяється забезпечувати шляхом заборони вчиняти певні дії.

При цьому, забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими вимогами.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

За роз'ясненнями, що містяться в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом встановлено, що предметом позовних вимог Політичної партії «Українське об'єднання патріотів «Укроп» є визнання недійсним договору про передачу права на одержання свідоцтва за заявкою на знак для товарів і послуг від 28 липня 2016 року, укладеного між Політичною партією «Українське об'єднання патріотів «Укроп» та ОСОБА_2, а також зобов'язання Державної служби інтелектуальної власності України вчинити певні дії та поновити стан, вказавши заявником заявки № m201510483 Політичну партію «Українське об'єднання патріотів «Укроп». (а.с.1-9)

За наявною в матеріалах справи копією договору про передачу права на одержання свідоцтва за заявкою на знак для товарів і послуг від 28 липня 2016 року, Політичною партією «Українське об'єднання патріотів «Укроп», як заявником по заявці № m201510483 на реєстрацію знаку для товарів і послуг в Україні, передано ОСОБА_2 всі права на вищезазначений знак для товарів і послуг стосовно всіх товарів і послуг, які вказані у заявці на вищезазначений знак для товарів і послуг, включаючи право на одержання свідоцтва за заявкою. (а.с.42)

При цьому, листом Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» «УКРПАТЕНТ» № 68050/ЗМ/16 від 20.09.2016 року, повідомлено, що внесено зміни в найменування та адресу заявника (номер заявки m201510483), а саме: ОСОБА_2; АДРЕСА_1. (а.с.44)

Скасування вжитих заходів забезпечення позову може призвести до відчуження прав на знаки для товарів і послуг, які є предметом спору, а відтак, до невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у випадку задоволення позову.

Враховуючи характер правовідносин, які виникли між сторонами, заявлені вимоги та вжиті заходи забезпечення позову, які є співмірними, колегія суддів погодилась з висновком суду першої інстанції про задоволення заяви про забезпечення позову.

Ухвала колегії суддів апеляційного суду не перешкоджає подальшому провадженню у справі і відповідно до ч. 1 ст. 324 ЦПК України у касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 312, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

О.Ф.Лапчевська

А.А.Пікуль

Справа № 22-ц/796/15746/2016

Унікальний номер 760/18109/16-ц

Головуючий у першій інстанції - Коробенко С.В.

Доповідач Левенець Б.Б.