Справа № 365/381/16-ц Головуючий у І інстанції Хижний Р. В.
Провадження № 22-ц/780/4692/16 Доповідач у 2 інстанції Мережко М. В.
Категорія 56 31.10.2016
УХВАЛА

Іменем України

31 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Мережко М.В.,

суддів: Данілова О.М., Суханової Є.М.,

секретар: Воробей В.М.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Згурівського районного суду Київської області від 04 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,

встановила:

У червні 2016 року ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до ТОВ «Споживчий центр» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору.

Ухвалою судді Згурівського районного суду від 09 червня 2016 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків п'ять днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвалою судді Згурівського районного суду від 04 липня 2016 року позовну заяву ОСОБА_2 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу Згурівського районного суду Київської області від 04 липня 2016 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

В апеляційній скарзі зазначає, що позивач має бути звільнений від сплати судового збору як споживач, відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів».

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Перелік підстав для звільнення від сплати судового збору та пільг щодо його сплати визначено статтями 3, 5 Закону України «Про судовий збір».

Пунктом 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» було передбачено, що споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, звільняються від сплати судового збору.

Проте, Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VIII, який набрав чинності 01 вересня 2015 року, внесено зміни до Закону України «Про судовий збір» та викладено статтю 5 цього Закону в новій редакції, у якій звільнення від сплати судового збору споживачів - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, не передбачено.

ОСОБА_2 звернулася із апеляційною скаргою на момент чинності статті 5 Закону України «Про судовий збір» у новій редакції, якою не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору.

Однак, при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному Закону, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

Оскільки спеціальним законом, який визначає підстави для звільнення від сплати судового збору та пільги щодо його сплати є Закон України «Про судовий збір», то саме цей Закон підлягає застосуванню.

Виходячи з того, що статтею 5 Закону України «Про судовий збір» не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору, підстави для звільнення заявника від сплати судового збору за подання апеляційної скарги відсутні.

Разом з тим, визнаючи неподаною та повертаючи позовну заяву суд першої інстанції керувався тим, що вимоги ухвали Згурівського районного суду від 09 червня 2016 року, а саме - сплата судового збору, позивачем не були виконані у встановлений строк.

Відповідно до п. 7, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК або не сплачено судовий збір чи не оплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір несплачених судових витрат, і надає строк для усунення недоліків, тривалість якого визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, реальної можливості отримання копії ухвали, яка повинна бути надіслана заявнику негайно, та їх виправлення.

Із оскаржуваної ухвали вбачається , що позивачу слід сплатити судовий збір за подання позовної заяви відповідно до Закону України «Про судовий збір». Разом з тим, згідно з вимогами ст.ст. 119, 121 ЦПК України суд не вказав розміру судового збору, що підлягає сплаті, розрахунковий рахунок на який слід сплатити судовий збір, що позбавляє заявника своєчасно і повністю виконати ухвалу суду.

Як видно із матеріалів справи, 09 червня 2016 року, ОСОБА_2 подала позовну заяву у письмовій формі, виклала зміст вимог та обставин , якими обґрунтовує свої вимоги ,зазначила докази, що підтверджують обставини.

Згідно із вимогами с т. 3, 10, 60, 119, 212-213 ЦПК України позивач сам визначає зміст позовних вимог, викладає обставини , якими обґрунтовуються вимоги, а суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи . право визначення підстав для предмету позову належить виключно позивачу в суд за власною ініціативою змінити їх не може. Відповідно до ст.. 31 ЦПК України позивач до початку розгляду судом справи по суті має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову.

Відповідно до ст. 312 ЦПК України, суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду першої інстанції , якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення, та передає питання на новий розгляд.

Враховуючи , що суд в ухвалі про залишення заяви без руху не зазначив розміру судового збору, що підлягає сплаті, розрахунковий рахунок на який слід сплатити судовий збір , що позбавляє заявника своєчасно і повністю виконати ухвалу суду, тому ухвала не може вважатися обґрунтованою, підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307 , 312, 313- 315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Згурівського районного суду Київської області від 04 липня 2016 року скасувати, питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий М.В. Мережко

Судді О.М. Данілов

Є.М. Суханова