Справа № 143/886/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2016 року Погребищенський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Бойка А.В.,

за участю секретаря Шафер В.А.,

розглянувши у судовому засіданні в місті Погребище справу за позовом ОСОБА_1 до Дзюньківської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом ,-

Встановив:

02.06.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, вказуючи, що 21.11.2001 р. померла його мати ОСОБА_2, яка до дня смерті проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно, в наслідок його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, що розташована на території Дзюньківської сільської ради Погребищенського району. Позивач зазначає, що являється спадкоємцем за законом, та стверджує, що в передбачений законодавством строк прийняв спадщину шляхом звернення до Погребищенської державної нотаріальної контори із відповідними заявами про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак 26.04.2016 р. державним нотаріусом Погребищенської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, що підтверджують належність спадкового майна спадкодавцю. Виходячи з цього позивач був змушений звернутися до суду з позовом про визнання права власності.

Позивач в судове засідання не зявився, проте повідомив суд про це шляхом подання заяви, керуючись ч. 2 ст. 158 ЦПК України та клопотав розгляд справи провести за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, подавши відповідну заяву, в якій просив розгляд справи провести за його відсутності та не заперечував проти задоволення позову в повному обсязі.

По справі беззаперечно встановлено, що 21.11.2001 року померла мати позивача ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 21.11.2001 р. (а.с. 48). За життя спадкодавець заповіт не залишила, тому спадкування здійснюється за законом. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на земельну ділянку, що розташована на території Дзюньківської сільської ради Погребищенського району. Позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Однак через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів, нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на підставі підпункту 4.15, пункту 4, глави 10, ІІ розділу «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом міністерства Юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, про що наявна відповідна відмова (а.с. 9). В звязку з неможливістю оформлення спадщини інакше як в судовому порядку, позивач був вимушений звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно.

З'ясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити в повному обсязі з огляду на наступні підстави.

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

В силу ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом беззаперечно доведено, що позивач має право на спадщину за законом, що залишилась після смерті спадкодавця, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України являється спадкоємцем першої черги після смерті спадкодавця, так як являється рідним сином померлої.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини , а також особи , які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №X передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Підсумовуючи вище викладене, суд прийшов до наступного висновку: оскільки оригіналів правовстановлюючих документів, які підтверджували б право власності померлої на земельну ділянку не збереглось, а відтак спадкоємець інших способів окрім як визнання права власності в судовому порядку не має, то він обгрунтовано та правомірно звернувся до суду з метою реалізації своїх законних прав на спадкове майно. Задоволення судом пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Позов базується на законодавчих нормах, є обґрунтованим та підтвердженим документами, що знаходяться в матеріалах справи, а тому його слід задоволити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1222, 1223, 1261, 1268, ЦК України; ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212 , 215 ЦПК України, суд , -

Вирішив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,6650 га згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН № 000762, виданого Дзюньківською сільською радою 18.03.2002 року, розташовану на території Дзюньківської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, кадастровий номер :01:001:0134 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 21.11.2001 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення, через Погребищенський районний суд.

Суддя :