РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2016 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Бароніна Д.Б,

за участю секретаря Бондаренко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним.

Позивач із урахуванням уточнених позовних вимог просила визнати недійним заповіт, складений 12 червня 2015 року, складений ОСОБА_3, яка померла 13 липня 2015 року в місті Сєвєродонецьку Луганської області, на користь ОСОБА_2, зареєстрований в реєстрі за № 512 та посвідчений державним нотаріусом Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори ОСОБА_4

В обґрунтування позову позивач вказала, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсіонерка, мешкала за адресою: АДРЕСА_1, була онкохворою, лікувалася і перебувала на диспансерному обліку у врача-онколога центральної поліклініки м. Лисичанська. 14.05.2015 року ОСОБА_3 оформила заповіт на свою дочку ОСОБА_1, за яким заповіла їй квартиру АДРЕСА_2. У зв'язку з тим, що ОСОБА_1 є інвалідом 1 групи, насилу пересувається по квартирі, проживає в м. Лисичанськ, то не могла здійснювати догляд за своєю матір'ю. Для догляду за нею на початку червня 2015 року вона найняла як доглядальницю ОСОБА_2 У відсутністі ОСОБА_1 ОСОБА_2 здійснювала догляд за ОСОБА_3 і робила їй ін'єкції лікарських препаратів, які були прописані лікарем. ОСОБА_3 приймала трамадол в капсулах і ін'єкціях, кеналог та морфін, які є наркомісткими і підлягають суворому обліку. З середини червня 2015 року після ін'єкцій, зроблених ОСОБА_2, ОСОБА_3 стало гірше, про що вона неодноразово говорила дочці. На питання ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про те, «чому матері гірше і, що вона їй коле?», ОСОБА_2 нічого зрозумілого пояснити не змогла. 12.06.2015 року ОСОБА_2, не ставлячи до відома ОСОБА_1, привезла додому до ОСОБА_3 нотаріуса, який склав новий заповіт на квартиру, але вже на користь ОСОБА_2 В липні 2014 року ОСОБА_3 проходила стаціонарне лікування в онокологічному відділенні КУ СГМБ, захворювання невиліковне, неухильно прогресуюче. 13.07.2015 року ОСОБА_3 померла, хоча зі слів ОСОБА_1, до догляду її ОСОБА_2 вона була бадьорою і цілком життєздатна. Причина смерті ОСОБА_3 «Генерализація пухлинного процесу, наростання ракової інтоксикації». Свідомо знаючи про те, що ОСОБА_1 є інвалідом 1 групи і має право на обов'язкову частку у спадщині, ОСОБА_2, не чекаючи закінчення строку прийняття спадщини і отримання свідоцтва на спадщину, як «нова господиня», поміняла замки на вхідних дверях квартири і запропонувала ОСОБА_1 вивезти речі її матері з квартири. Також вона взяла участь в організації похорону ОСОБА_3 Як потім дізналася ОСОБА_1, ОСОБА_2 була проти розтину покійної з метою визначення причини смерті, про що нею було написано відповідну заяву і розтин не проводився. ОСОБА_1 вважає, що її мати ОСОБА_3 в останні місяці свого життя була під дією сильнодіючих нарковмісних препаратів, знаходилася в неосудному стані, не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними через важку хворобу, тому вона не могла добровільно заповідати свою квартиру абсолютно чужій людині - відповідачу ОСОБА_2 ОСОБА_1 вважає, що це є порушенням її права власності та спадкових прав. За повідомленнями на адвокатський запит головного лікаря КУ «Териториальне медичне об'єднання м. Лисичанськ» від 07.12.2015 року за № 177 відповідно до журналу обліку виписки рецептів наркотичних і психотропних препаратів у центральній поліклініці зареєстрована виписка рецептів хворій ОСОБА_3: 10.04.2015 року 50 капсул трамадола, 27.05.2015 року 60 капсул трамадола. За повідомленнями на адвокатський запит головного лікаря КУ «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня» від 11.12.2015 року за № 1504: «З лютого 2014 року ОСОБА_3 отримувала постіне обезболювання ненаркотичні анальгетики. Наркотичні анальгетики отримувала з 11.07.2015 року (морфін 10 мл 2р/добу). За інформацією з Вікіпедії, трамадол відноситься до наркотичних анальгетеків, групи опіоїдних синтетичних анельгетиків. Ефективний при введенні всередину і парентально. Приймання трамадолу може знижувати когнитивні здібності (знижує увагу, память, інтелект). Тривалість його дії 3-5 годин. Якщо капсула була прийнята о 9:00 годині ранку, то дія трамадола продовжується 3-5 годин, тобто до 12:00-14:00 годин дня. І саме в цей період 12 червня 2015 року, за місяць до смерті ОСОБА_3 склала заповіт на ім'я ОСОБА_2, зареєстрований в реєстрі за № 512 та посвідчений державним нотаріусом Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори ОСОБА_4 З урахуванням наведених обставин є підстави вважати, що під час підписання заповіту ОСОБА_5 знаходилася у такому хворобливому стані, при якому не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними.

В судовому засіданні представник позивача присутній не був, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні 20.12.2016 присутня не була. В судових засіданнях 15.06.2016, 15.07.2016 заперечувала проти задоволення позову та пояснила, що вона з початку червня 2015 року до 13 липня 2015 року доглядала за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_3 тяжко хворіла, проте будь-яких поведінкових розладів, неадекватної поведінки з боку ОСОБА_3 вона не спостерігала. Усі ліки, уколи ОСОБА_3 приймала за допомогою медичних працівників або сама. ОСОБА_3 склала заповіт на квартиру на її користь в якості подяки за постійний догляд за нею, при цьому ОСОБА_1 обіцяла їй, ОСОБА_2, відмовитися від своєї обовязкової частки у спадщині.

Представник відповідача в судовому засіданні присутній не був, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Допитана в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_6 пояснила, що вона мешкає за адресою: АДРЕСА_3, тобто вона мешкала на одному поверсі із померлою ОСОБА_3. З ОСОБА_3 у неї були товариські стосунки. В червні 2015 року вона побачила біля квартири ОСОБА_3 незнайому їй особу, яка представилася доглядальницею ОСОБА_3 Зі слів ОСОБА_3 їй, ОСОБА_6, відомо, що ОСОБА_3 в останні місяці перед своєю смертю приймала трамадол, а також вона, ОСОБА_6, самостійно робила уколи обезболювального препарату ОСОБА_3 Проявів неадекватної поведінки ОСОБА_3 в червні 2015 року не демонструвала, у неї лише була повільна мова із повторами. ОСОБА_3 за час свого життя перебувала у гарних стосунках із своєю донькою ОСОБА_1.

Допитана в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_7 пояснила, що вона працює на посаді соціального робітника Територіального центру соціального обслуговування Сєвєродонецької міської ради. До її обовязків входить, в тому числі, соціальне обслуговування хворих або літніх одиноких громадян. З 2014 року по червень 2015 року вона здійснювала соціальне обслуговування ОСОБА_3, приходила до неї два рази на тиждень, придбавала ліки в разі необхідності, їздила з нею до лікарні, тощо. В квітні-травні 2015 року вона придбала для ОСОБА_3 приблизно один раз на два тижні знеболювальні препарати: кетанов, ношпа, кеталонг, при цьому трамадол вона для ОСОБА_3 не купувала. Вона бачила ОСОБА_3 останній раз приблизно за два дні до смерті, при цьому ОСОБА_3 не впізнавала її та називала «Поліна». Про конфлікти між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 їй нічого не відомо. Вона бачила, що ОСОБА_2 здійснює догляд за ОСОБА_3 в останні дні її життя, проте іноді ОСОБА_2 була відсутня в квартирі у ОСОБА_3 12.06.2015 року, тобто в день складення спірного заповіту, вона не бачила ОСОБА_3, адже була у відпустці. Стосовно поведінки та стану ОСОБА_3 в останні місяці життя вона може повідомити, що в травні 2015 року ОСОБА_3 придбала для себе сережки за 5000 грн. Приблизно в квітні 2015 року був один випадок, за якого ОСОБА_3 чотири рази за один день посилала її в лікарню, а потім телефонувала і казала, що до лікарні йти не потрібно. Інших поведінкових розладів у ОСОБА_3 вона не спостерігала.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи та висновок судово-психіатричної експертизи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що згідно із копією свідоцтва про народження серії ІV-АМ № 386774, виданого повторно 29.04.1992 року Дзигівською сільською радою Ямпільського району Вінницької області, ОСОБА_8 (російською) народилася 12 грудня 1962 року, при цьому його батьком є дані відсутні, а матірю є ОСОБА_9 (російською), про що зроблено відповідний актовий запис № 2.

Відповідно до копії заповіту, посвідченого державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори ОСОБА_10 за № 2-481 від 14 травня 2015 року, ОСОБА_3 заповіла квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4, ОСОБА_1.

Згідно із копією свідоцтва про смерть серії І-ЕД № 475722, виданого 14.07.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, ОСОБА_3 померла 13 липня 2015 року.

Відповідно до копії листа Комунальної установи «Територіальне медичне обєднання м. Лисичанськ» Комунальної установи «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2 м. Лисичанськ» № 177 від 07.12.2015 року, амбулаторної картки на імя ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в картотеці реєстратури амбулаторії № 3 ЦПМСД № 2 не мається. В списках перепису населення за адресою: м. Лисичанськ, квартал Дружби народів, 14/2, ОСОБА_3 не рахується. За журналом обліку викликів за адресою: м. Лисичанськ, квартал Дружби народів, 14/2, зареєстровані виклики до онкохворої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, 25.03.2015 року, 15.04.2015 року, 25.05.2015 року, які були обслуговані дільничним лікарем терапевтом ОСОБА_11 в пояснювальній записці дільничного лікаря терапевта з приводу адвокатського запиту вказано, що ОСОБА_3 мешкала за адресою: м. Лисичанськ, квартал Дружби народів, 14/2, у дочки тимчасово, доглядалася з приводу онкозахворювання: С-r лівої молочної залози. Стан після оперативного лікування (орієнтовно в 1990 році), ХТ+ЛТ, Рrolongatio morbi, метастази в післяопераційний рубець, кістки хребта, інтоксикація, виражений больовий синдром. З приводу онкологічного захворювання полягала на диспансерному обліку у лікаря онколога центральної поліклініки м. Лисичанська (за останнім місцем проживання). Була знята з обліку у звязку зі зміною місця проживання. Останні 10 років мешкала у м. Сєвєродонецьку. З квітня 2015 року хвора отримувала трамадолу в капсулах, в інєкціях. За журналом обліку виписки рецептів наркотичних та психотропних препаратів в центральній поліклініці зареєстрована виписка рецептів хворій ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,: 10 квітня 2015 року рецепт № 512460 на трамадол в капсулах по 0,05 № 30; 10 квітня 2015 року рецепт № 512461 на трамадол в ампулах по 2,0 № 20; 27 травня 2015 року рецепт № 512586 на трамадол в капсулах по 0,05 № 60. В пояснювальній записці дільничного лікаря ОСОБА_11 вказано, що наприкінці травня 2015 року хвора планувала госпіталізацію в хірургічне відділення м. Сєвєродонецька, тому амбулаторна картка була залишена на руках хворої.

Згідно із копією листа Комунальної установи «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня» Управління охорони здоровя Сєвєродонецької міської ради № 1504 від 11.12.2015 року, причина смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкала за адресою: АДРЕСА_4, - «Генералізація пухлинного процесу. Нарощування ракової інтоксикації». 16.12.1992 року ОСОБА_3 була прооперована в м. Алчевську з приводу онкологічного захворювання лівої молочної залози. Після операції отримала променеве лікування. В травні 2003 року проходила стаціонарне лікування в онкологічному відділенні м. Сєвєродонецька. Перенесла операцію з приводу метастазу в шкіру післяопераційного рубця. В лютому 2011 року проходила стаціонарне лікування в онкологічному відділенні Комунальної установи «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня» з приводу метастазу в шкіру післяопераційного рубця (операція в СОО та променева терапія в м. Алчевську). В серпні 2014 року проходила стаціонарне лікування в онкологічному відділенні Комунальної установи «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня». Хвороба невиліковна, неухильно прогресуюча. З січня 2014 року приймала постійне знеболювальне ненаркотичні анальгетики. Наркотичні анальгетики отримувала з 11.07.2015 року (морфін 10мл 2р/день). Інформації щодо призначення трамадолу, психотропних препаратів в медичній документації відсутня. Померла 13.07.2015 року від основної хвороби на дому.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 51688050 від 16.01.2016 року вбачається, що право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_5, належить ОСОБА_3.

Згідно із копією спадкової справи Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори № 165/2015 до майна померлої 13.07.2015 року ОСОБА_3, розпочатої 28 липня 2015 року встановлено наступне.

Згідно із копією заяви ОСОБА_2 про прийняття спадщини за заповітом від 28.07.2015 року, ОСОБА_2 звернулася із заявою до Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори про прийняття всієї спадщини, як за законом та і за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 13 липня 2015 року.

Відповідно до копії заяви ОСОБА_1 від 04.08.2015 року, ОСОБА_1 звернулася із заявою до Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори про відмову від прийняття всієї спадщини як за законом та і за заповітом, а також від права на обовязкову частку після смерті ОСОБА_3, померлої 13 липня 2015 року.

Згідно із копією заяви ОСОБА_1 від 25.11.2015 року, ОСОБА_1 звернулася із заявою до Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори про відкликання заяви від 04.08.2015 року про відмову від прийняття всієї спадщини як за законом та і за заповітом, а також від права на обовязкову частку після смерті ОСОБА_3, померлої 13 липня 2015 року.

Відповідно до копії заяви ОСОБА_1 від 25.11.2015 року, ОСОБА_1 звернулася із заявою до Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори про прийняття всієї спадщини як за законом та і за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 13 липня 2015 року.

Згідно із копією заповіту, посвідченого державним нотаріусом Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори ОСОБА_4 за № 512 від 12 червня 2015 року, ОСОБА_3 заповіла квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4, ОСОБА_2.

Відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦК України, правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Заповіт як односторонній правочин підпорядковується загальним правилам ЦК щодо недійсності правочинів.

Відповідно до положень ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Положення вказаної норми закону поширюється на правочини, вчинені особою, за обставин, які свідчать про тимчасову наявність у неї такого стану, який призводить до дефектів у формуванні внутрішньої волі та її волевиявлення.

Згідно положень ст. 203 ЦК України однією з умов чинності правочину є дотримання вимоги закону про те, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, при цьому ч. 1 ст. 225 ЦК України визначено умови фактичного стану, які не дозволяють фізичній особі адекватно виразити свою волю щодо вчинюваного правочину.

Для визнання правочину таким, що має дефекти волі і волевиявлення, а врешті і недійсним, суду необхідно встановити наявність хоча б одного з двох факторів, які мали місце в момент вчинення правочину, а саме: щоб вона не усвідомлювала значення своїх дій або не могла керувати своїми діями.

З п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06 листопада 2009 року вбачається, що Правила статті 225 ЦК поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо).

Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд відповідно до статті 145 ЦПК зобовязаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів відповідно до статті 212 ЦПК.

При розгляді справ за позовами про визнання недійсними заповітів на підставі статті 225, частини другої статті 1257 ЦК суд відповідно до статті 145 ЦПК за клопотанням хоча б однієї зі сторін зобовязаний призначити посмертну судово-психіатричну експертизу. Висновок такої експертизи має стосуватися стану особи саме на момент вчинення правочину.

Суд враховує, що згідно із висновком судово-психіатрічного експерта № 158 від 25.08.2016 року, складеного на виконання ухвали суду, встановити особливості психічного стану, у якому знаходилася ОСОБА_3 під час складення нею спірного заповіту 12.06.2015 року по наданим експерту матеріалам справи та медичної документації неможливо. Також експерту не вдалося встановити здатність ОСОБА_3 усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними під час підписання нею спірного заповіту 12.06.2015 року.

На думку суду, пояснення відповідача, а також показання всіх допитаних свідків (ОСОБА_6, ОСОБА_7) не дають переконливих підстав вважати, що ОСОБА_3 під час підписання нею спірного заповіту 12.06.2015 року не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними.

Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог не знайшли свого підтвердження в ході судового засідання і позивачем не було доведено наявності підстав для визнання спірного заповіту недійсним, а тому суд вважає, що у задоволенні позову належить відмовити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що у задоволенні позову відмовлено, в той час як відповідач не заявляла про наявність у неї судових витрат. Отже, судові витрати, які підлягають розподілу, у цій справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 197, 208, 209, 212-215, 223-226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д. Б. Баронін