Справа №720/1105/16-ц
Провадження: 2/720/588/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2016 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі головуючого судді Вівчар Г.А., за участю секретаря судового засідання Княгницька Ю.В.,

сторін по справі: представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відритому судовому засіданні в м. Новоселиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, про визнання права власності на спадкову частину в нерухомому майні в порядку спадкування,-

встановив:

Представник позивачки звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкову частину в нерухомому майні в порядку спадкування

В обґрунтування позовних вимог вказав, що на підставі свідоцтва про народження, батьками позивачки були ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Після реєстрації шлюбу 09 листопада 1986 року позивачка змінила своє прізвище «Тома» на прізвище чоловіка « Банар».

Батько позивачки ОСОБА_5 помер 24 лютого 1999 року у віці 62 роки, який був зареєстрований та постійно проживав разом зі своєю дружиною ОСОБА_6 по вул. М. Емінеску, 01 в с. Форосна Новоселицького району Чернівецької області.

Станом на 1990-1991 роки дане дворогосподарство по облікам Фороснянської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області відносилось до категорії дворів колгоспного типу.

Згідно земельно-кадастрової книги за житловим будинком, що знаходиться по вул.. М.Емінеску, 01 в селі Форосна Новоселицького району рахується земельна ділянка площею 0,50 га., яка була надана ОСОБА_6Ф у користування.

Відповідно до ст. 120 ЦК України в редакції 1963р. «Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності», а згідно ч. 2 ст. 123 того ж кодексу «Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору...»

ОСОБА_6, зазначене дворогосподарство відповідно до вимог ЦК України в редакції 1963 року належало двом членам двору на праві спільної власності у рівних частках.

А тому власники будинковолодіння ОСОБА_5 та ОСОБА_6 мали рівні часки у даному дворогосподарстві по 1/2 частки.

При житті спадкодавець ОСОБА_5 склав на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_4 заповіт від 15 травня 1996 року, який був зареєстрований в реєстрі за №18 і посвідчений секретарем виконавчого комітету Фороснянської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, відповідно якого спадкодавець, заповів їм все своє майно.

Спадкове майно після смерті батька ОСОБА_5, позивачка отримала своєчасно, подавши заяву про прийняття спадщини за заповітом, державному нотаріусу Новоселицької державної нотаріальної контори Чернівецької області де було відкрита спадкова справа.

Крім позивачки, спадкоємцями, які отримали спадщину після смерті ОСОБА_5, були його дружина, ОСОБА_6, яка фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_5 вступивши в управління або володіння спадковим майном, відповідно до статті 549 Цивільний кодекс Української РСР 1963 року та донька ОСОБА_4, яка прийняла спадщину за заповітом.

Отже зі спадкового майна яке складається з 1/2 частини господарства по вул. М. Емінеску, 01 в с. Форосна Новоселицького району кожен успадкував в таких частинах: позивачка по справі - 5/24 частин, ОСОБА_7- 5/24 частин.

ОСОБА_1 з тим, ОСОБА_6 успадкувала обовязкову частку - яка складається з 2/3 частки, яка належала кожному при спадкоємстві за законом так як спадкоємців за законом є четверо осіб а саме: троє дітей спадкодавця, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_2 і його дружина то її частка дорівнює 2/24 частин.

ОСОБА_6 померла 29 січня 2011 року у віці 73 років. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з ? частини, що дорівнює 12/24 частин дворогосподарства по вул. М.Емінеску, 01 в селі Форосна Новоселицького району як власність колишнього члена колгоспного двору та 2/24 частини даного будинковолодіння, які вона фактично успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_5. Заповіту вона не залишала.

Після її смерті спадкоємцями першої черги були троє дітей ОСОБА_4, ОСОБА_3, які відмовилися від належної їм спадщини після смерті матері та позивачка ОСОБА_2, яка отримала спадщину своєчасно, подавши 18 квітня 2011 року заяву про прийняття спадщини за законом, державному нотаріусу Новоселицької державної нотаріальної контори Чернівецької області де було відкрита спадкова справа.

Позивачка отримала спадщину після смерті своєї матері на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 22 серпня 2012 року, які зареєстровані в реєстрі за №№2175,2178,2181 на земельні ділянки площею 1,0597га кадастровий номер :02:007:0093 та площею 0,1285га. кадастровий номер :02:001:0112, які розташовані на території с. Форосна Новоселицького району Чернівецької області та на грошові внески з нарахованими відсотками, що знаходяться на збереженні у філії ТВБВ №10025/019 в селі Форосна по рахунках №465,915510768.

ОСОБА_1 з тим позивачці відмовлено в оформленні прийняття спадку та видачі свідоцтва про право на спадщину на дворогосподарство, що знаходиться по вул. М. Емінеску, 1, в с. Форосна Новоселицького району Чернівецької області, у звязку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів, зокрема за відповідною відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів, реєстрації права власності.

Згідно до технічного паспорту виготовленого за замовленням позивачки та виданого Новоселицьким КБТІ дане дворогосподарство в цілому складається із житлового будинку: літ. «А», 1955 року побудови, та допоміжних споруд: літньої кухні літ. «Б», 1963 року побудови, сараю літ. «В», 1963 року побудови, сараю літ. «Д», 1970 року побудови, гараж літ «Г» 1980 року побудови, вбиральні літ «Е» 1960 року побудови, колодязя №1, огорожі № 2- 5 за інвентаризаційною вартістю 98221 грн..

Будівництво дворогосподарства по вул. М. Емінеску, 1 в с. Форосна Новоселицького району проводилося за час життя спадкодавця у 1955-1990 роках, однак під час його життя не було відповідним чином оформлено та зареєстровано право власності в органах КБТІ.

Вищенаведені обставини змушують на дане судове звернення.

Просить суд визнати за позивачкою право власності на 19/24 частини у житловий будинок розташований по вул.. М.Емінеску, 1 в с. Форосна Новоселицького району Чернівецької області, після смерті 24 лютого 1999 року ОСОБА_5 та 29 січня 2011 року ОСОБА_6.

В судовому засіданні представник позивачки позов підтримала в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві. Просить суд позов задовольнити.

Відповідачі в судовому засіданні не зявилися, але подали до суду заяви про визнання заявлених позовних вимог в повному обсязі з проханням справу розглянути у їх відсутності.

Суд вислухавши думку представника позивачки та враховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, враховуючи що визнання позову відповідачами не суперечить встановленим обставинам по справі дійшов висновку про розгляд справи у відсутності відповідачів та задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав.

Зі статті 16 ЦК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Стаття 380 ЦК України встановлено, що жилий будинок є обєктом права приватної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Матеріалами справи судом встановлено, що на підставі свідоцтва про народження серії УІІ-УР №1225091 від 31 травня 1966 року, батьками позивачки були ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Після реєстрації шлюбу 09 листопада 1986 року позивачка змінила своє прізвище «Тома» на прізвище чоловіка «Банар», що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-МИ №003756.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-МИ № 160487 від 22 березня 2016 року, ОСОБА_5 помер 24 лютого 1999 року у віці 62 роки, про що складено відповідний актовий запис № 03, який був зареєстрований та проживав ІНФОРМАЦІЯ_1, 01 в с. Форосна Новоселицького району.

Господарство по вул. М. Емінеску, 01 в с. Форосна Новоселицького району станом на 1990 1991 роки відносилось до типу колгоспного двору, та в ньому на той період були зареєстровані та проживали ОСОБА_5 та ОСОБА_6, що підтверджується довідками виданими Фороснянською сільською радою Новоселицького району №№266, 264, 263, 265 від 25.05.2016 року.

Відповідно до ст.. 120 ЦК України в редакції 1963р. «Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності» а

згідно ч. 2 ст. 123 того же кодексу «Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору...»

ОСОБА_6, зазначене дворогосподарство відповідно до вимог ЦК України в редакції 1963 року належало двом членам двору на праві спільної власності у рівних частках.

При житті спадкодавець ОСОБА_5 склав на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_4 заповіт від 15 травня 1996 року, який був зареєстрований в реєстрі за №18 і посвідчений секретарем виконавчого комітету Фороснянської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, відповідно якого спадкодавець, заповів їм все своє майно.

Відповідно до статті 534 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно

або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої

обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять,

так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також

державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським

організаціям.

Спадкове майно після смерті батька ОСОБА_5, позивачка отримала своєчасно, подавши заяву про прийняття спадщини за заповітом, державному нотаріусу Новоселицької державної нотаріальної контори Чернівецької області де було відкрита спадкова справа за №216-257.

Крім позивачки, спадкоємцями які отримали спадщину після смерті ОСОБА_5, були його дружина, ОСОБА_6, яка фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_5 вступивши в управління або володіння спадковим майном, відповідно до статті 549 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року та донька ОСОБА_4, яка прийняла спадщину за заповітом та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Після звернення спадкоємців ОСОБА_2 та ОСОБА_4 із заявами про прийняття спадщини після смерті свого батька, державним нотаріусом була відкрита спадкова справа та видані свідоцтво про право на спадщину за заповітом в рівних частках на земельну частку пай у розмірі 1,60 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває у колективні власності колгоспу «Октябрь», що знаходиться в селі Форосна Новослицького району, Чернівецької області та на грошові внески з нарахованими відсотками, що знаходиться на збереженні в Новоселицькому ТББВ № 10025/080 в селі Форосна по рахунках № ,2818.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Постановою нотаріуса Новоселицької державної нотаріальної контори позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок по вул. М. Емінеску, 01 в с. Форосна Новоселицького району у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на даний будинок.

З листа начальника Новоселицького КБТІ № 289 від 10 травня 2016 року вбачається, що станом на 29.12.2012 року за ОСОБА_5 право приватної власності на нерухоме майно по вул. М.Емінеску в с. Форосна Новоселицького району не зареєстроване.

Згідно до технічного паспорту виготовленого за замовленням позивачки та виданого Новоселицьким КБТІ 05.05.2016 року дане дворогосподарство в цілому складається із житлового будинку: літ. «А», 1955 року побудови, та допоміжних споруд: літньої кухні літ. «Б», 1963 року побудови, сараю літ. «В», 1963 року побудови, сараю літ. «Д», 1970 року побудови, гараж літ «Г» 1980 року побудови, вбиральні літ «Е» 1960 року побудови, колодязя №1, огорожі № 2- 5 за інвентаризаційною вартістю 98221 грн..

29 січня 2011 року у віці 73 роки померла ОСОБА_6, про що свідчить свідоцтво про смерть серії 1-МИ № 078478 від 31.01.2011 року та про що зроблено відповідний актовий запис за № 03.

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з ? частини, що дорівнює 12/24 частин дворогосподарства по вул. М.Емінеску, 01 в селі Форосна Новоселицького району як власність колишнього члена колгоспного двору та 2/24 частини даного будинковолодіння, які вона фактично успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_5. Заповіту вона не залишала.

Після її смерті спадкоємцями першої черги були троє дітей ОСОБА_4, ОСОБА_3, які відмовилися від належної їм спадщини після смерті матері, що підтверджується заявами №№653,654 поданими до Новоселицької державної нотаріальної контори від 18.04.2011 року та позивачка ОСОБА_2, яка отримала спадщину своєчасно, подавши 18 квітня 2011 року заяву про прийняття спадщини за законом, державному нотаріусу Новоселицького державної нотаріальної контори де було відкрита спадкова справа за №283/2011 02-14.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України 2003 р. : «У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки».

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Позивачка отримала спадщину після смерті своєї матері на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 22 серпня 2012 року, які зареєстровані в реєстрі за №№2175,2178,2181 на земельні ділянки та на грошові внески з нарахованими відсотками, що знаходяться на збереженні у філії ТВБВ №10025/019 в селі Форосна по рахунках №465,915510768.

Згідно з ст..61 ЦПК України, 1. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Враховуючи те, що право власності на спірний житловий будинок не визначено, але воно зареєстровано органом місцевого самоврядування, визначена адресна частина, позивачка своєчасно прийняли спадщину, про що свідчать заяви про прийняття спадщини поданої до нотаріальної контори у встановлений законом шестимісячний термін, відповідачі визнали позов в повному обсязі, що не суперечить закону і встановленим обставинам по справі, тому, суд дійшов висновку про визнання права власності за ОСОБА_2, право власності на 19/24 частини у житловий будинок літера «А», літньої кухні літера «Б», гаражу літера «Г», сарай літера «В,Д,», вбиральня літера «Е», огорожі №2-3, колодязя №1, розташованого по вул.. М.Емінеску 1, в с. Форосна, Новоселицького району Чернівецької області, після смерті 24 лютого 1999 року ОСОБА_5 та 29 січня 2011 року ОСОБА_6.

Керуючись ст.ст. 10,59,60,61,208-218, 273 ЦПК України, і на підставі ст.ст. 1223, 1261, 1268, 1270 ЦК України

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 19/24 частини у житловий будинок літера «А», літньої кухні літера «Б», гаражу літера «Г», сарай літера «В,Д,», вбиральня літера «Е», огорожі №2-3, колодязя №1, розташованого по вул.. М.Емінеску 1, в с. Форосна, Новоселицького району Чернівецької області, після смерті 24 лютого 1999 року ОСОБА_5 та 29 січня 2011 року ОСОБА_6.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через місцевий Новоселицький районний суд в 10-денний строк з дня проголошення.

Суддя: Вівчар Г.А.