Справа № 463/5093/16-ц
Провадження № 2/463/2120/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2016 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Гирича С.В.

при секретарі судових засідань Попович Х.І.

з участю представника позивача Луника В.Д.

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

ОСОБА_5

представника відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_6

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши цивільну справу за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу за послуги з централізованого опалення, суд -

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду із позовом про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з централізованого опалення, інфляційних втрат та 3% річних. В подальшому позов уточнив, а позовні вимоги зменшив, просить солідарно стягнути з відповідачів інфляційні нарахування в сумі 1109,51 грн., 3% річних в сумі 67,86 грн., а також судовий збір в сумі 1378,00 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідачі є споживачами послуг ЛМКП «Львівтеплоенерго» та зобов'язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги, в тому числі за послуги централізованого опалення у встановлений термін. 22 грудня 2015 року ЛМКП «Львівтеплоенерго» звернулось з заявою до суду про видачу судового наказу про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з централізованого опалення в розмірі 3 448,64 грн., інфляційних втрат - 1 109,51 грн. та 3% річних - 67,86 грн., а також судового збору. По даній заяві винесено судовий наказ, однак 28.01.2016 року ухвалою Личаківського районного суду м. Львова даний судовий наказ скасовано, оскільки з такого вбачається спір про право. На момент звернення до суду з позовом, 03.11.2016 року, за відповідачами рахувалась заборгованість 4 626,01 грн., а також 609,00 грн. судового збору. В ході судового розгляду встановлено, що відповідачами 07.12.2016 року здійснено погашення основної суми заборгованості, але не оплачені інфляційні втрати в сумі 1 109,51 грн. та 3% річних в сумі 67,86 грн. З урахуванням наведеного, просить позов задоволити.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в частині уточнених вимог, дав пояснення аналогічні вищенаведеним. Пояснив, що позивачами дійсно погашено суму основної заборгованості.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що не є власником квартири, за якою рахується заборгованість, у спірній квартирі зареєстрований, однак не поживає, а тому просить в задоволенні позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснили, що ОСОБА_4 є співвласником ? квартири за якою рахується заборгованість, у даній квартирі не проживає, комунальні послуги сплачує у розмірі відповідно до розміру своєї частки квартири.

Відповідач ОСОБА_3 позов визнав та підтвердив, що дійсно не здійснював плати за комунальні послуги.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши представленні по справі докази та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом безспірно встановлено, і дані обставини підтверджуються довідкою 7 ТВУЗ будинкоуправління з місця проживання (а.с.5), що відповідач ОСОБА_4 є співвласником ? квартири за адресою: АДРЕСА_1, однак не зареєстрована та не проживає в ній. Відповідач ОСОБА_5 зареєстрований у даній квартирі, однак у такій не проживає. Відповідач ОСОБА_3 є співвласником ? даної квартири та проживає у ній.

Згідно з представленим розрахунком заборгованості 3% річних та втрат внаслідок інфляційних процесів на суму боргу за центральне опалення (а.с.9) станом на 15.11.2016 року за відповідачами рахується заборгованість у розмірі 1 109,51 грн. інфляційних втрат та 67,86 грн. 3% річних, яка стала виникати внаслідок несплати відповідних нарахувань за спожиті послуги.

В розумінні ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідачі являються споживачами житлово-комунальних послуг, якими, у відповідності до положень п.1 ч.1 ст.13 даного Закону, є комунальні послуги з централізованого опалення.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Як встановлено в судовому засіданні, послуги з централізованого опалення відповідачам надавалися, однак витрати по їх сплаті відповідачі здійснювали неналежним чином, що стало причиною утворення заборгованості. Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначила, і це не заперечується іншими сторонами спору, що вчасно сплачує свою частину комунальних послуг, в тому числі і за централізоване опалення, в розмірі відповідно до частки приватної власності на квартиру, тобто ? від вартості послуг. Відповідач ОСОБА_5 у вказаній квартирі не проживає, права власності на неї не має. На даний час у квартирі проживає ОСОБА_3, який і є співвласником ? даної квартири.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання про підставність позовних вимог в частині стягнення заборгованості з відповідача ОСОБА_3, у зв'язку із чим їх слід задоволити та стягнути з останнього на користь позивача заборгованість за інфляційні нарахування в сумі 1109,51 грн. та 3% річних в сумі 67,86 грн.

Разом з тим, суд вважає необґрунтованою вимогу позивача в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_5, оскільки такі в силі вимог ст.60 ЦПК України не підтверджені доказами, зокрема представником позивача не наведено жодних доказів факту його проживання в даній квартирі та користування послугами, в той самий час із долученої позивачем довідки 7ТВУЗ будинкоуправління від 12.07.2016 року (а.с.5) вбачається, що ОСОБА_5 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрований, однак не проживає. В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 своєчасно сплачує вартість комунальних послуг в розмірі своєї частки на квартиру, а тому позов в цій частині є безпідставним, а вимога позивача про стягнення заборгованості з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» інфляційні нарахування в сумі 1109,51 грн., 3% річних в сумі 67,86 грн. (розрахунковий рахунок 4086 в Львівське АТ «Ощадбанк», МФО 325796, .

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» понесені позивачем судові витрати - судовий збір в розмірі 1378,00 грн.

В решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в строки і порядок передбачені ст.294 ЦПК України до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд.

Суддя: Гирич С. В.