Справа № 551/1148/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 грудня 2016 року Шишацький районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Сиволапа Д.С.,
секретаря Кулинченко О.А.
за участю позивача ОСОБА_1,
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Шишаки Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,
18 листопада 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу укладеного між ними та стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.
Крім того просила стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі - 500 грн. на місяць на своє утримання до виповнення сину 3-х річного віку, тобто до 15 вересня 2018 року.
В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Спільне життя з відповідачем не склалося через різницю у поглядах на життя. Після розірвання шлюбу син проживатиме разом з позивачем.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та прохала їх задовольнити. Проти прийняття у справі заочного рішення не заперечувала.
Будучі в порядку ст.ст. 62 та 184 ЦПК України допитаною судом в якості свідка пояснила, що шлюб розриває вперше, збереження сімї вважає неможливим. Відповідач нехтує сімейними цінностями та веде розгульний спосіб життя. Приблизно з 25 жовтня 2016 року подружжя проживає окремо один від одного, спільного домогосподарства не веде, участі у вихованні та утриманні дитини, яка проживає та проживатиме разом з позивачем, відповідач не приймає взагалі. Також він не надає коштів на утримання дружини, яка не працює та єдиним джерелом доходу якої разом з дитиною є соціальна допомога у розмірі 860 грн. на місяць.
Матеріальних претензій до відповідача позивач не має, стан здоровя дитини та відповідача задовільний. За інформацією позивача на даний час відповідач не працює хоча є працездатним та має виробничу спеціальність.
Відповідач ОСОБА_2, будучі належним чином повідомленим судом про час та місце розгляду справи, двічі не зявився до Шишацького районного суду Полтавської області, в супереч вимогам ч. 3 ст. 27 та ст. 77 ЦПК України про причини своєї неявки суд жодним чином не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань від нього про неможливість прийняття участі в судових засіданнях не надходило.
В зв'язку з цим, суд відповідно до норм ст.ст. 169, 224 ЦПК України розглядає справу у заочному порядку та ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів.
Заслухавши пояснення позивача допитаного в якості свідка, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані позивачем докази в їх сукупності та взаємозвязку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову виходячи з наступного.
Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_2) ОСОБА_5 та відповідач ОСОБА_2 31 жовтня 2015 року зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ № 136677, виданим у день реєстрації шлюбу відділом РАЦС Шишацького РУЮ Полтавської області, актовий запис № 37 (а.с.5).
Сторони мають спільного сина ОСОБА_4, 15 вересня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про народження І-КЕ № 1227934, виданим повторно 31 жовтня 2015 року відділом РАЦС Шишацького РУЮ Полтавської області, актовий запис № 31 від 13 жовтня 2015 року (а.с.6).
Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Суд вважає, що обставини на які посилається позивач підтверджуються належними та допустимими доказами дослідженими судом в судовому засіданні, зокрема і поясненнями самого позивача допитаного судом в якості свідка. В той же час відповідачем не надано жодних належних доказів, що підтверджують необґрунтованість чи безпідставність позовних вимог.
Так, з пояснень позивача судом встановлено, що сторони на протязі останніх 2-х місяців проживають окремо, фактичні шлюбні стосунки не підтримують, ведуть домогосподарство окремо один від одного, спільного сімейного бюджету не мають, а отже шлюб має формальний характер. Позивач в категоричній формі бажає розірвати шлюб та вважає неможливим збереження сімї.
Майнових претензій сторони один до одного не висловлюють. Спору щодо проживання неповнолітньої дитини разом з матірю між ними не має.
Проживаючи окремо від сімї, відповідач кошти на утримання дружини та дитини не надає хоча є працездатним та має виробничу спеціальність. Відомості про наявність у відповідача інших утриманців відсутні. Скарги на стан здоровя з боку відповідача до суду не надходили.
Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.
За змістом ст.ст. 54, 55 СК України базовою засадою побудови сімейних відносин є рівність чоловіка і жінки, взаємні почуття любові і поваги, взаємодопомоги і підтримки.
Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.
Відповідно до ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.
На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що подальше спільне життя подружжя неможливе, оскільки це суперечило б волі та інтересам щонайменше одного з них (позивача), суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в частині розірвання шлюбу.
Враховуючи те, що позивач не виявила бажати змінити прізвище на дошлюбне, суд, керуючись вимогами ст. 113 СК України, вважає необхідним залишити за нею після розірвання шлюбу прізвище «Горобець».
Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів.
При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч.2 ст.182 СК України.
З огляду на вищевикладене, враховуючи те, що неповнолітня дитина потребує належного утримання від обох батьків, зважаючи на відсутність домовленості між батьками про характер та обсяг утримання спільної дитини, нездійснення відповідачем, який проживає окремо від сина, участі в його матеріальному утриманні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню.
Згідно ч.ч. 2, 4, 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.
За наявності обовязку доказування у справах цивільного судочинства відповідач в судове засідання не зявився, будь-яких заперечень щодо позовних вимог в тому числі розміру заявлених сум аліментів не висловив, доказів на підтвердження необґрунтованості позовних вимог не надав, що суд розцінює не інакше, як підтвердження ним його змоги сплачувати аліменти у визначених позивачем розмірах.
Враховуючи вищевикладене та обовязок чоловіка утримувати непрацюючу дружину, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення аліментів на утримання непрацюючої дружини також підлягає задоволенню в повному обсязі.
Керуючись принципами ст.88 ЦПК України суд покладає судові витрати на відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем заявлено три позовні вимоги, з яких одна про розірвання шлюбу та дві про стягнення аліментів. Відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за кожною вимогою складає 551,20 грн. (1378 грн. х 0,4).
Понесені позивачем судові витрати становлять 633,20 грн., з яких 558,20 грн. судового збору сплачено нею з урахуванням вартості послуг банку за позовною вимогою про розірвання шлюбу (а.с.2) та 75 грн. сплачених адвокату ОСОБА_6 згідно квитанції від 18.11.2016 року № 3111 за надання правової допомоги при оформленні позовної заяви (а.с.8). Таким чином понесені позивачем судові витрати у сумі 633,20 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Від сплати судового збору за подання позову в частині стягнення аліментів позивач звільнена на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Таким чином відповідно до приписів ст. 88 ЦПК України судовий збір у сумі 1102,40 грн. (551,20 грн. х 2) за позовними вимогами про стягнення аліментів підлягає стягненню з відповідача на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 21, 24, 54, 55, 84, 110, 112, 113, 180, 182, 191 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 62, 88, 169, 184, 209, 212-215, 218, 224, 367 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити в повному обсязі.
Шлюб, зареєстрований 31 жовтня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шишацького районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 37, між ОСОБА_2, який народився 06 листопада 1992 року в смт. Решетилівка Решетилівського району Полтавської області та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_2) ОСОБА_5, яка народилась 11 червня 1994 року в с. Яреськи Шишацького району Полтавської області розірвати.
Після розірвання шлюбу залишити за позивачем набуте нею у шлюбі прізвище «Горобець».
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_2, аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18 листопада 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 аліменти на її утримання у сумі 500 грн. на місяць, починаючи з 18 листопада 2016 року до 15 вересня 2018 року.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 633 (шістсот тридцять три) грн. 20 коп. на відшкодування понесених нею судових витрат.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1102 (одна тисяча сто дві) грн. 40 коп.
Копію судового рішення, після набрання ним законної сили, направити до Шишацького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Рішення суду у частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути переглянуто Шишацьким районним судом Полтавської області за письмовою заявою відповідача, поданою в десятиденний строк з дня отримання копії заочного рішення.

Рішення може бути оскаржено відповідачем до Апеляційного суду Полтавської області через Шишацький районний суд Полтавської області в 10 денний строк з дня постановлення судом ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Полтавської області через Шишацький районний суд в 10 денний строк з дня отримання його копії.

Суддя Шишацького районного суду

Полтавської області ОСОБА_8