Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Кушнір С.І.

при секретарі - Беро В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що сімейне життя з відповідачкою не склалося у зв'язку з несумісністю їх характерів та різних поглядів на сімейне життя. Спільного господарства не ведуть з жовтня 2016 року, шлюбні відносини не підтримують. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають.

В судове засідання позивач не з'явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, в позовній заяві зазначив про розгляд справи у його відсутності.

Відповідачка в судовому засіданні вимоги викладені у позовній заяві визнала у повному обсязі, наполягала на розірванні шлюбу, зазначила, що з жовтня 2016 року вони з чоловіком не ведуть спільне господарство, шлюбні стосунки не підтримують. Примирення між сторонами неможливе.

Суд, заслухавши відповідачку, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що 20.08.1983 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб у відділі РАГСу Старобільського району Ворошиловської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 143, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_1.

Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають.

Сторони тривалий час не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть.

Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад між подружжям має не тимчасовий характер, подальше їх спільне проживання у шлюбі та його збереження є неможливим, оскільки взаємопорозуміння та почуття любові між сторонами втрачено.

Між сторонами майнового спору на даний час немає.

Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб носить формальний характер і підлягає розірванню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, в порядку розподілу судових витрат, з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Керуючись ст.ст.110, 112, 113 СК України, ст.ст. 3-4, 10-11, 57-61, 88, 174, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 20 серпня 1983 року Відділом РАГСу Старобільського району Ворошиловської області (актовий запис № 143) розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь державни судовий збір в сумі 551,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С.І. Кушнір