Справа № 541/2877/15-ц
Провадження №2/541/78/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 березня 2016 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Сидоренка Ю.В..,

при секретарі - Лисенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миргороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_2 сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4, який помер 6 жовтня 2014 року в с.Декабристи Миргородського району Полтавської області. В позовній заяві посилалася на те, що за життя батькові на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 0,0886га та земельна ділянка площею 0,1668га, окрім цього за правом спільної сумісної власності йому належала 1/2 частина квартири № 2, що знаходиться в будинку № 13 по вул.Садовій в с.Декабристи. На час відкриття спадщини позивач не проживала з спадкодавцем тому для прийняття спадщини повинна була в шестимісячний термін подати до нотаріальної контори відповідну заяву. Проте, подати заяву про прийняття спадщини в установлений термін вона не мала можливості, оскільки після смерті батька тяжко переносила втрату рідної близької людини і інші питання тривалий час її не хвилювали, окрім цього, вона як єдиний спадкоємець вважала, що прийняла спадщину, так як за життя батька постійно здійснювала за ним догляд, морально та матеріально підтримувала його, а після смерті всі витрати та клопоти, повязані з похованням, взяла на себе. Також приводом вважати себе такою, що прийняла спадщину, послугувало те, що з моменту смерті батька вона постійно володіє квартирою, що належала батькові, підтримує її в належному стані, постійно проводить необхідні ремонти. В звязку з цим позивач просить суд визначити їй додатковий тримісячний строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась 6 жовтня 2014 року внаслідок смерті батька ОСОБА_4

Ухвалою суду від 12 січня 2016 року до участі у справі в якості співвідповідача було залучено ОСОБА_3 (а.с.28).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві. Пояснила, що на момент смерті батько проживав сам і вона вважала, що все своє майно він перевів на онука відповідача ОСОБА_3 Восени 2015 року від голови сільської ради вона дізналась, що власником зазначеного в позові майна був її батько, тому вона вирішила отримати спадщину.

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада в судове засідання свого представника не направила, до суду направила заяви, в яких заперечень проти задоволення позову не висловила, просила справу розглянути без представника сільської ради (а.с. 19, 24, 34, 52, 63, 71).

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_5, що діє на підставі довіреності (а.с.64) в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала з тих підстав, що наведені позивачем в обґрунтування позову обставини не відповідають дійсності, вона протягом тривалого часу до смерті свого батька не проявляла ніякої турботи про нього, навіть не спілкувалася з ним, у його похованні також не брала участі. Вважала, що позивачем не наведено поважних причин, які б обєктивно перешкоджали їй своєчасно прийняти спадщину після смерті батька, та не надано доказів на підтвердження тих обставин, якими вона обґрунтовує свої вимоги, тому просила у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. У відповідності з ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Як встановлено судом на підставі наданих доказів, 6 жовтня 2014 року в с.Декабристів Миргородського району Полтавської області помер ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.10). Внаслідок його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входять земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,086га та 0,1668га (а.с.8, 9) та 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 (а.с.7). Позивач є дочкою ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6), отже вона є спадкоємцем ОСОБА_4 за законом.

Після смерті ОСОБА_4, 13 березня 2015 року у Другій Миргородській державній нотаріальній конторі за заявою ОСОБА_3 про прийняття спадщини заведена спадкова справа № 44/2015, номер у спадковому реєстрі 57216359. Інші особи, в т.ч. і позивач, з приводу спадщини ОСОБА_4 до нотаріальної контори не зверталися. Вказані обставини підтверджуються повідомленнями державного нотаріуса (а.с.25, 42, 44), інформаційними довідками зі спадкового реєстру (а.с.26, 43) та копіями матеріалів спадкової справи (а.с.45-49.

Згідно з ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно розяснень, що містяться у ч.6 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Суд не вважає можливим визнати поважною причиною пропуску 6-ти місячного строку звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини необізнаність позивача про наявність спадкового майна, оскільки закон не повязує можливість подання такої заяви з наявністю майна, а інші обставини, на які вона посилається в обґрунтування позовних вимог, не знайшли підтвердження належними і допустимими доказами під час судового розгляду. Навпаки, в судовому засіданні свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 повідомили, що за декілька місяців до смерті ОСОБА_4, внаслідок конфлікту з батьком, позивач припинила з ним спілкування, не приймала участі в організації його поховання та не була на ньому присутня, хоч і була вчасно повідомлена про смерть батька, а у володіння та розпорядження частиною квартири, що належала ОСОБА_4, від імені ОСОБА_3 вступила його мати ОСОБА_5, що визнано в судовому засіданні і позивачем. Таким чином доказів того, що вона була позбавлена можливості направити до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, позивач суду не надала. Крім того, нею також не надано суду доказів відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, в звязку з відмовою у позові, судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, яка відкрилася 6 жовтня 2014 року внаслідок смерті ОСОБА_4 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_10