Справа № 136/1953/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"20" грудня 2016 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого - судді Кривенка Д. Т.

за участю секретаря Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 04.01.2005 року виконавчим комітетом Скитківської сільської ради Липовецького району Вінницької області, про що було зроблено актовий запис №1.

У позові позивач вказує, що вони мають спільного сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Причиною, що спонукала звернутись до суду із даним позовом позивач називає різні характери та відмінність у сприйнятті сімейного життя, виконанні сімейних обовязків, що далось в ознаки, в результаті чого між ними почали виникати непорозуміння, а з липня 2015 року вони взагалі припинили спільне проживання, шлюбних стосунків не підтримують, дитину разом не виховують, отож стали зовсім чужими людьми. Позивач вважає, що збереження шлюбу суперечить його інтересам та інтересам сім'ї в цілому, що має істотне значення та є підставою для припинення шлюбу.

В судове засідання позивач не з'явився, в заяві вказав про підтримання позовних вимог, просив суд їх задовольнити, а розгляд справи проводити без його участі.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, в заяві, яку адресувала суду зазначила, що позов визнає, не заперечувала щодо його задоволення, просила розгляд справи проводити за її відсутності.

Ураховуючи те, що сторони скористались наданими їй ч.2 ст.158 ЦПК України правами, заявляти клопотання про розгляд справи у їх відсутності, відтак підстав для відкладення справи, що визначені ст.169 ЦПК України не встановлено, тому суд проводить розгляд справи в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів, не здійснюючи фіксацію технічними засобами, що відповідає правилам ст.197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Зі змісту ст. 3 СК України вбачається, що сім'я є первинним та основним осередком суспільства та створюється на підставі шлюбу. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній (ч.ч.1, 3 ст.55 СК України).

Згідно з ч.ч. 3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04.01.2005 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Подружнє життя у сторін не складається, обоє наполягали на припиненні шлюбу, що свідчить про їх стійке волевиявлення щодо розірвання шлюбу.

Суд враховує, що сім'я є добровільним союзом двох людей, отож небажання сторін зберегти шлюб є підставою для припинення шлюбу, відтак і для задоволення позову.

Відповідно до ст.88 ч. 1 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати.

На підставі ст.ст.104, 105, 110, 112, 113 СК України, керуючись ст.ст.10, 11, 88, 158, 169, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Сьотка) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, який був зареєстрований 04.01.2005 року виконавчим комітетом Скитківської сільської ради Липовецького району Вінницької області, про що було зроблено актовий запис №1.

Залишити відповідачеві для подальшого іменування прізвище набуте нею, у звязку із реєстрацією шлюбу «Шаталюк».

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору в сумі 551,20 гривень.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили направити до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргуне було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_5ко