Справа № 242/5486/16-ц
Провадження № 2-о/242/668/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2016 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Черкова В.Г., при секретарі Кідрон О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Селидове цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - територіальна громада Селидівської міської ради, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до суду із заявою, в якій вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_2 Після її смерті звернулася до відділу реєстраційної служби Селидівського міського управління юстиції Донецької області за оформленням права власності на будинок, що належав померлій, проте в правовстановлюючих документах було виявлено помилки. Просила встановити факт належності ОСОБА_2 Договору від 10.08.1961 року про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності, Акта про закінчення будівництва і вводу в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 05.02.1986 року, державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого на підставі рішення виконкому Селидівської міської Ради народних депутатів від 22.10.1997 року за номером 300.

Заявниця у судове засідання не з'явилася, про день слухання справи повідомлялася належним чином. Надала заяву, в якій просила задовольнити вимоги та розглянути справу в її відсутності.

Зацікавлена особа -територіальна громада Селидівської міської ради - у судове засідання не з'явилася, про день слухання справи повідомлялася належним чином. Надала заяву, в якій просить справу розглянути за відсутності представника.

Дослідивши інші докази, судом встановлено, що Рішенням виконавчого комітету Селидівської міської ради депутатів трудящихся № 131/16 від 20.07.1961 р. ОСОБА_2 було надано в безстрокове користування земельну ділянку площею 600 кв.м. для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності за адресою: АДРЕСА_1.

Договір від 10.08.1961 р. про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності, виділеної на основі зазначеного рішення, посвідчено нотаріусом Красноармійської державної нотаріальної контори 16.06.1962 р. по реєстру за № 3897 та зареєстровано в Селидівському БТІ 07.02.1986 р. за № 2826, проте в договорі в графі «Застройщик» помилково записане прізвище «ОСОБА_2» замість «ОСОБА_2».

На данній земельній ділянці було побудовано будинок з надвірними спорудами загальною площею 42,8 кв.м, жилою площею 22,3 кв.м. і введений в експлуатацію, про що свідчить Акт про закінчення будівництва і ввод в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 05.02.1986 р., у якому прізвище на російській мові записано «ОСОБА_2» замість «ОСОБА_2».

В державному акті на право приватної власності на землю від 23.10.1997 р. № 11117 зроблено помилку в прізвище та по батькові померлої.

Згідно довідки Селидівського БТІ від 05.12.2016 р. № 455, житловий будинок з приналежними до нього надвірними будівлями та спорудами, розташований на приватній земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1, перераховується за ОСОБА_2

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його оскарження, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Пленум Верховного Суду України п.12 Постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 р. № 5 зазначає, що відповідно до ст..ст.255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч.1 ст. 28 ЦК України фізична особа набуває прав та обов'язків і здійснює їх під своїм ім'ям. Частина 1 ст. 201 ЦК України передбачає, що ім'я є особистим немайновим благом яке охороняється цивільним законодавством. Крім того органи державної влади у межах своїх повноважень забезпечують здійснення фізичною особою особистих немайнових прав, як зазначено в ч. 1 ст. 273 ЦК України. На підставі п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд може встановити факти належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові…, що зазначені в документі не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем… цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пленум Верховного Суду України п.12 Постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.0.31995 р. № 5 зазначає, що суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу.

Відповідно до ст. 274 ЦК України обмеження особистих немайнових прав фізичної особи, встановлених Цивільним Кодексом України, Конституцією України та іншими законами України можливе лише у випадках передбачених ними.

Отже, суд констатує, що в судовому засіданні підтверджено і ніким не спростовано ту обставину, що фактично Договір від 10.08.1961 року про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності, Акт про закінчення будівництва і вводу в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 05.02.1986 року, державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданий на підставі рішення виконкому Селидівської міської Ради народних депутатів від 22.10.1997 року за номером 300, належали ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Зазначене підтверджується доказами, доданими до матеріалів цивільної справи.

Враховуючи, що встановлення даного факту має юридичне значення для можливого подальшого розпорядження майном, суд вважає, що вимога заявниці обґрунтована і підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 212-215, 256-259 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - територіальна громада Селидівської міської ради, про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт того, що Договір від 10.08.1961 року про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності, Акт про закінчення будівництва і вводу в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 05.02.1986 року, державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданий на підставі рішення виконкому Селидівської міської Ради народних депутатів від 22.10.1997 року за номером 300, належали ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя