Провадження № 2/235/2113/16
Єдиний унікальний номер 235/4638/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

26 вересня 2016 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області в складі: головуючої - судді Величко О.В.

при секретарі Долгопольської А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Красноармійську цивільну справу за позовом ТОВ «Дата ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

15.07.2016 року позивач ТОВ «Дата ОСОБА_1» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 30 вересня 2014 року між позивачем та ПАТ «Альфа-Банк» був укладений договір факторингу з подальшими змінами і доповненнями. 08.12.2014 року відповідно Додаткової угоди № 2 до Договору доповнено перелік кредитних договорів, що відступаються. Отже внаслідок укладення вказаних договорів відбулась заміна кредитора, та позивач набув статусу нового кредитора (стягувача) за кредитним договором № 500333301 від 27.12.2012 року, позичальником за яким є ОСОБА_2 Відповідно до умов договору № 500333301 від 27.12.2012 року, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_2, останній отримав кредит у розмірі 93000,00 гривень та зобовязався в порядку і на умовах, визначених договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування ним, сплачувати неустойки та інші платежі у сумі, строки та на умовах, передбачених договором та додатком № 1 до нього. Однак відповідач умови договору належним чином не виконував, у звязку з чим має заборгованість, яка станом на 13.06.2016 року складається з наступного: 76092,64 гривень заборгованість з кредитом, 11,44 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом, 38288,10 гривень заборгованість за комісією. Крім того, у звязку з систематичним порушенням боржником своїх обовязків зі сплати кредиту, йому нараховано неустойку (штраф), сума якого за останні 12 місяців перед зверненням кредитора до суду становить 8400 гривень. На підставі викладеного, посилаючись на діюче законодавство, позивач просить стягнути вказану заборгованість з відповідача, а також судові витрати в сумі 1378,00 гривень.

До позовної заяви додане клопотання, в якому представник позивача за довіреністю ОСОБА_3 просить розглядати справу за відсутності представника позивача на підставі наявних доказів та матеріалів, проти заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не прибув. Судові повістки про виклик до суду надсилались рекомендованими листами із повідомленням за зареєстрованою адресою його проживання, що відповідає положенням ч. 5 ст. 75 ЦПК України, однак адресат до поштового відділення для отримання кореспонденції жодного разу не прибув, конверти були повернуті на адресу суду за закінченням строку зберігання.

За наведених обставин, суд, зі згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, та дійшов до наступних висновків.

Згідно ст.ст.526,530,610, ч. 1 ст.612 ЦК Українизобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно дост. 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно дост. 1055 ЦК Україникредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2ст. 207 ЦК Україниправочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами).

За правилами ч. 1ст. 627 ЦК Українивідповідно достатті 6 цього Кодексусторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Судом встановлено, що 27.12.2012 року між Публічним акціонерним товариствам «Альфа-Банк» в особі ОСОБА_3, діючої на підставі довіреності, та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 500333301. Згідно до умов договору Банк надав ОСОБА_2 кредит в сумі 93000,00 гривні (п. 2.1, 2.3 Розділу № 1 Договору).

Пунктом 2.6 Розділу №1 кредитного договору визначено порядок повернення кредиту, сплати процентів за його користування та інших платежів за цим договором, а саме: платежі з повернення кредиту, проценти за його користування, суми комісійної винагороди та інші платежі за цим договором сплачуються щомісячно, рівними частинами у сумах та в терміни, в порядку та на умовах, визначених цим договором та відповідно до графіку платежів, який є додатком №1 до цього договору та його невід'ємною частиною.

30 вересня 2014 року між ПАТ «Альфа банк» та ТОВ «Дата майнінг груп» було укладено договір факторингу з подальшими змінами та доповненнями, відповідно до умов якого ТОВ «Дата майнінг груп» (фактор) передав грошові кошти в розпорядження ПАТ «Альфа банк» (клієнту) як плату, а клієнт відступив факторові свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами.

08 грудня 2014 року між ПАТ «Альфа банк» та ТОВ «Дата майнінг груп» було укладено додаткову угоду №2 до договору факторингу від 30 вересня 2014 року, якою доповнено перелік договорів, що відступаються, до якого включено кредитний договір №500333301 від 27.12.2012 року, укладений між ПАТ «Альфа-банк» та ОСОБА_2

Таким чином, внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Дата майнінг груп» набуло статусу нового кредитора за договором№500333301 від 27.12.2012р., позичальником згідно якого є відповідач ОСОБА_2

Як вбачається з наданого представником позивача розрахунку заборгованості позичальник ОСОБА_2 свої зобовязання за договором систематично не виконував, внаслідок чого станом на 13.06.2016 року заборгованість відповідача складає: 76092,64 гривень заборгованість за кредитом, 11,44 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом, 38288,10 гривень заборгованість за комісією.

Крім того, відповідно до п. 13 Розділу № 2 Договору відповідачу нарахований штраф, який за останні 12 місяців перед зверненням позивача до суду, становить 8400 гривень.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення предявленого позову в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача суми заборгованості за кредитом у розмірі76092,64 гривень заборгованість за кредитом, 11,44 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом, 38288,10 гривень заборгованість за комісією.

Із заявленим до стягнення штрафом суд погодитись не може, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 14 жовтня 2014 року, Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1053-р від 20 жовтня 2014 року, Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02 грудня 2015 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07 жовтня 2014 року № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення», заборонено нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають у населених пунктах, де проводилася антитерористична операція, в тому числі й місто Покровськ, де мешкає відповідач.

Враховуючи наведені положення, суд приходить до висновку про неправомірність нарахування позичальникові штрафу в сумі 8400 гривень, оскільки таке нархування відбулось після введення мораторію на нарахування пені та/або штрафів та вважає необхідним відмивити в цій частині позовних вимог.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягнення витрати з оплати судового збору пропорційно до суми задоволеного позову у сумі 1283,60 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДатаОСОБА_1» (), заборгованість за договором кредиту № 500333301 від 27.12.2012 року в сумі 76092,64 гривень та витрати з оплати судового збору у розмірі 1283 (одна тисяча двісті вісімдесят три) гривні 60копійок.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя