Справа № 2/593/483/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2016 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої - судді Данилів О.М.

при секретарі Паньків М.М.

за участі позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережанах справу за позовом ОСОБА_1 до Урманської сільської ради Бережанського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка, вказуючи, що після смерті її батька ОСОБА_2 залишилось спадкове майно у вигляді 1/3 частини будинковолодіння, що знаходиться в с. Урмань Бережанського району Тернопільської області, на вулиці Лісова, 22, і хоч вона згідно заповіту є єдиним спадкоємцем цієї спадщини, однак розпорядитись нею не може, бо нотконтора відмовила їй у видачі свідоцтва на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу про належність спадкодавцю вищезазначеної частини будинковолодіння, звернулася до суду з позовом, яким просить визнати за нею право власності на вказане спадкове майно.

В судове засідання представник позивачки не зявився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги, викладені ОСОБА_1 у позові, підтримує, просить їх задоволити.

Представник Урманської сільської ради у судове засідання не з`явився, представив суду заяву, у якій просить справу розглядати у його відсутності, вважає підставними позовні вимоги позивачки, а тому заперечень щодо їх задоволення не має.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши матеріали справи та взявши до уваги заяви сторін, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав.

У відповідності із Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року спадкові відносини регулюються правилами Цивільного кодексу, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР.

Згідно із ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, а оскільки батько позивачкиЯцишин ОСОБА_3 помер 12 лютого 2016 року, то даний спір слід вирішувати, керуючись чинним нині Цивільним кодексом України.

У відповідності із ст. ст. 1217, 1220, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Судом встановлено, що батько позивачки ОСОБА_2 проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1, на вулиці Лісова, 22, і був власником 1/3 частини зазначеного будинковолодіння.

Цей факт підтверджується оглянутими у судовому засіданні документами, а саме: довідкою Урманської сільської ради за № 338 від 25 серпня 2016 року; свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок, що було видане 31 грудня 1987 року виконавчим комітетом Бережанської районної ради народних депутатів Тернопільської області Української РСР; інформаційною довідкою про технічний стан нерухомого майна та технічним паспортом на житловий будинок, що були виготовлені 11 та 30 листопада 2016 року Бережанським ОК МБТІ.

Із свідоцтва про смерть видно, що батько позивачки ОСОБА_2 помер 12 лютого 2016 року. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частини житлового будинку із належною йому частиною надвірних будівель, що знаходяться в селі Урмань Бережанського району Тернопільської області, на вулиці Лісова, 22.

Судом також встановлено, що 12 січня 2016 року батько позивачки ОСОБА_2 все належне йому майно заповів своїй дочці - позивачці ОСОБА_1. Даний факт підтверджується оглянутим та долученим до матеріалів справи заповітом.

В зв`язку з тим, що батько позивачки на випадок своєї смерті розпорядився належним йому майном та склав заповіт, то саме позивачка є єдиним його спадкоємцем.

Із письмових пояснень позивачки, викладених нею у позовній заяві, видно, що після смерті спадкодавця вона звернулася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини та переоформила на себе по заповіту належну батькові земельну ділянку, однак через відсутність правовстановлюючого документа про належність її батькові частки у зазначеному будинковолодінні, не мала змоги переоформити її на себе, а так як позивачка прийняла спадщину, то з тих підстав просить її позов задоволити.

Вищевказаний факт підтверджується оглянутим у судовому засіданні свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, що було видане позивачці Бережанською держнотконторою 26 вересня 2016 року, постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій за № 1497/02-31 від 28 вересня 2016 року.

Таким чином, поскільки в судовому засіданні доведено, що позивачка згідно заповіту є спадкоємцем належного її батькові майна, і хоч фактично вона прийняла спадщину так як переоформила на себе частину належного батькові майна, однак через відсутність правовстановлюючого документу про належність спадкодавцю частини зазначеного будинковолодіння, не мала можливості переоформити її на себе, тому суд вважає необхідним задоволити позовні вимоги позивачки і визнати за нею право на спадкове майно, що залишилося після смерті її батька.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 14, 60, 174, 212- 215, 292, 294 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, ст. ст. 1217, 1220, 1223 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за заповітом, що залишилося після смерті її батька ОСОБА_2, який помер 12 лютого 2016 року, у вигляді :

- 1/3 частини житлового будинку із належною йому частиною господарських будівель, що розміщені в селі Урмань Бережанського району Тернопільської області, на вулиці Лісова, 22.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської області ОСОБА_4