Провадження № 2/752/4794/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08.12.2016 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі головуючого по справі судді - Шкірай М.І.

за участю секретаря - Безверхої Н.В.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, суд -

Встановив

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просила розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 28 серпня 1993 року відділом реєстрації актів цивільного стану Московського району м. Києва, актовий запис № 1058 та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку.

В обґрунтування позову позивач вказував, що шлюбні відносини із відповідачем припиненні, спільне господарство не ведеться, відновлення подружніх відносин, збереження сім'ї неможливо у зв'язку із різними поглядами на життя, різними характерами та інтересами. Від даного шлюбу у сторін є неповнолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає з позивачем по справі.

Позивач посилається на те, що дитина знаходяться на її утриманні, відповідач має можливість надавати грошову допомогу на утримання дитини, але у добровільному порядку її не надає.

В судове засідання позивач не з'явилась, надала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просила розглядати справу без її участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, так як визнання відповідачем пред'явленого позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Судом встановлено, 28 серпня 1993 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Московського району м. Києва, актовий запис № 1058, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб НОМЕР_1.

Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження НОМЕР_2).

Разом з тим, встановлено що шлюбні відносини між позивачем та відповідачем по справі припинені, спільне господарство не ведеться, відновлення подружніх відносин, збереження сім'ї неможливо.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у пп. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Оскільки розлад в сім'ї викликаний серйозними причинами і носить стійкий характер, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин, суд вважає, що збереження сім'ї неможливе.

Разом з тим, судом встановлено ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає разом із позивачем по справі та знаходиться на її утриманні.

Частиною 1 ст. 180 СК України визначено, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

За змістом ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

За таких обставин суд вважає за необхідне задовольнити позов в частині стягнення аліментів та стягнути з відповідача на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку відповідача.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10-11; 28-29; 57-60; 158; 179; 185; 209; 212; 214-215 ЦПК України, суд -

Вирішив

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 28 серпня 1993 року відділом реєстрації актів цивільного стану Московського району м. Києва, актовий запис № 1058.

Після розірвання шлюбу прізвища сторін залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 04 серпня 2016 року і до повноліття дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір за позов про стягнення аліментів в розмірі 551 грн. 20 коп.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України допустити до негайного виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя