Справа № 502/2432/15-ц
УХВАЛА

28 вересня 2016 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Тюміна О.Г.,

за участю секретаря судового засідання Нанєвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кілія цивільну справу

за позовом

ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Автофінанс»

про

захист прав споживачів та визнання недійсним договору фінансового лізингу

та

заяву про зміну підсудності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Кілійського районного суду Одеської області у порядку цивільного судочинства із позовом до відповідача, в якому просить визнати недійсним Договір №001347 фінансового лізингу, укладеного між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Автофінанс». Зобовязати ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс» повернути ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 61 140,00 грн., що були спрямовані на організацію та виконання недійсного договору.

До початку розгляду справи по суті від представника відповідача надійшла заява про зміну підсудності. В заяві представник відповідача посилається на те, що спеціальним законом, який регулює спірні правовідносин є не ЗУ «Про захист прав споживачів», а ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», який містить чіткий перелік нормативних актів, що регулюють ринок фінансових послуг, серед яких ЗУ «Про захист прав споживачів» відсутній. На підставі викладеного, просить направити справу за місцем знаходження відповідача до Печерського районного суду м. Києва.

Дослідивши позовну заяву та заяву про зміну підсудності, суд приходить до висновку, що вказана заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» цей Закон регулює відносини, що виникають між учасниками ринків фінансових послуг під час здійснення операцій з надання фінансових послуг.

Згідно ст. 3 «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» відносини, що виникають у зв'язку з функціонуванням фінансових ринків та наданням фінансових послуг споживачам, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України з питань регулювання ринків фінансових послуг, а також прийнятими згідно з цими законами нормативно-правовими актами.

Статтею 4 вказаного Закону закріплено перелік фінансових послуг, які можуть надаватися на території України, зокрема і фінансовий лізинг.

Загальні правові та економічні засади фінансового лізингу визначено Законом України «Про фінансовий лізинг».

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про фінансовий лізинг»відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України ( 435-15 ) про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.

Таким чином, Закон України «Про фінансовий лізинг», який є спеціальним законом по відношенню до спірних правовідносин містить вичерпний перелік нормативно-правових актів, які регулюють відносини фінансового лізингу, Закон України «Про захист прав споживачів» в цьому переліку відсутній.

Закон України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», що регулює порядок надання фінансових послуг, також, в переліку нормативних актів, що регулюють ринок фінансових послуг не містить Закону України «Про захист прав споживачів».

Підсудністю у цивільному судочинстві визначено розмежування компетенції між окремими ланками судової системи і між судами однієї ланки щодо розгляду і вирішення підвідомчих їм цивільних справ.

Згідно загальних положень про підсудність цивільних справ встановлених ст. 109 ЦПК України, позови до фізичних осіб пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання, перебування.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що до цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Автофінанс» про захист прав споживачів та визнання недійсним договору фінансового лізингузастосовуються загальні положення про підсудність цивільних справ встановлених ст. 109 ЦПК України.Підстави для застосування правил альтернативної підсудності відсутні.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 116 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності.

Зважаючи на вказане, цивільну справу необхідно передати за місцем знаходження відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Автофінанс», до Печерського районного суду м. Києва.

Керуючись ст.ст. 109, 116, 210 ЦПК, суддя

УХВАЛИВ:

Направити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Автофінанс» про захист прав споживачів та визнання недійсним договору фінансового лізингу для подальшого розгляду за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_2