АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/4656/16-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження №22-ц/774/2382/К/16 суддя Ткаченко С.В.
Категорія 59 (І) Доповідач Бондар Я.М.
УХВАЛ А

Іменем України

20 грудня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бондар Я.М.,

суддів: Барильської А.П., Митрофанової Л.В.,

за участю: секретаря Чубіної А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, згідно із вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового засідання технічними засобами, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" на ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 12 жовтня 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" до Приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_2, про визнання безпідставною відмову нотаріуса у видачі дублікату правовстановлюючого документу, -

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» )звернулось до суду з позовом до Приватного нотаріуса Криворізького нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 про захист прав споживача, стягнення моральної шкоди.

Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 12 жовтня 2016 року позовну заяву було повернуто ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» у звязку з її непідсудністю Довгинцівському районному суду м. Кривого Рогу.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, поставив питання про скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи до того ж суду для вирішення питання про відкриття провадження.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилалась на те, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали керувався вимогами ст. 109 ЦПК України, натомість застосуванню підлягає ст. 114 ЦПК України, згідно вимог якої, справи що виникають з приводу нерухомого майна повинні предявлятись за місцезнаходженням майна.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви у звязку з її непідсудністю, суд першої інстанції керувався вимогами ст. 109, ЦПК України та виходив з того, що офіс відповідача знаходиться в м. Кривому Розі, вул. Віталія Матусевича, 48, що територіально відноситься до Дзержинського району, тому дійшов висновку про те, що позовну заяву подано з порушення правил підсудності.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи спірні правовідносини виникли внаслідок відмови приватним нотаріусом у видачі дублікату правовстановлюючого документу договору купівлі-продажу квартири від 26.11.2007 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Відповідно до статті 50 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Відповідно до пункту 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», спори між боржниками і стягувачами, а також спори за позовами інших осіб, прав та інтересів яких стосуються нотаріальні дії чи акт, у тому числі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства.

З причини відсутності в чинному ЦПК окремої категорії цивільних справ, такої як оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні, та спеціальної норми щодо визначення підсудності справ цієї категорії це питання повинно вирішуватись судами за загальними правилами підсудності на підставі статей 107-117 ЦПК України.

Відповідно до частини 1 статті 109 ЦПК, позови до фізичної особи предявляються до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Оскільки нотаріус діє не як фізична особа, а як орган юрисдикційної діяльності від імені держави, у випадках оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні, коли відповідачем у справі є приватний або державний нотаріус, позов повинен подаватися за місцем здійснення ним зареєстрованої нотаріальної діяльності.

Як вбачається із матеріалів справи, місцем здійснення зареєстрованої нотаріальної діяльності відповідача є: м. Кривий Ріг, вул. Віталія Матуссевича, 48, що територіального належить до юрисдикції Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу.

Відповідно до статті 115 ЦПК України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду.

Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 121 ЦПК України, позовна заява повертається, якщо справа не підсудна цьому суду.

Отже, з урахуванням викладеного колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо непідсудності вказаного спору Довгинцівському районному суду м. Кривого Рогу.

Посилання апеляційної скарги про те, що при визначенні підсудності вказаної справи слід керуватись вимогами ст. 114 ЦПК України, колегія суддів не приймає до уваги з наступних підстав.

Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 41 постанови «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013 року № 3, перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (стаття 114 ЦПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

При цьому п. 42 вказаної постанови передбачено, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Отже, з викладеного вбачається, що підставою для предявлення позову за місцем знаходження майна є спір про право стосовно такого майна.

При предявленні даного позову спір з приводу нерухомого майна квартири, розташованої за адресою:, м. Кривий ріг, вул. Кириленка, 26/3 відсутній, натомість спір стосується законності відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії видачі дубліката правовстановлюючого документу на нерухоме майно.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, як недоведена, а оскаржувана ухвала суду залишенню без змін.

Керуючись ст.307, п.1 ч.1 ст.312, ст.ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» відхилити.

Ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 12 жовтня 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Я.М. Бондар

Судді: А.П. Барильська

ОСОБА_4