03.10.2016 637/985/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

29 вересня 2016 року с.м.т.Шевченкове

Шевченківський районний суд Харківської області

у складі: головуючого - Тордія Е.Н.

за участю секретаря - Кучер А.Ю.

заявника ОСОБА_1

заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду Харківської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

14 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду Харківської області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

У судовому засіданні заявник підтримала свою заяву ,прохала її задовольнити. В обгрунування своєї заяви пояснила, що вона народилася 18 липня 1991 року, зареєстрована та мешкає в с.м.т.Шевченкове Харківської області. 10 листопада 2014 року, померла ОСОБА_3, яка доводиться їй бабусею. За життя ОСОБА_3 було зроблено заповіт на її імя, який посвідчено приватним нотаріусом Коростенського нотаріального округу Житомирської області. При підготовці документів для подачі до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, було встановлено, що в заповіті посвідченому на її імя не вірно зазначено, прізвище та місяць її народження що унеможливлює видачу відповідного свідоцтва. В адміністративному порядку зробити виправлення як зясувалось також неможливо. Тому вона звернулася до суду та просить встановити той факт, що заповіт складений ОСОБА_3 від 8 серпня 2014 року на імя ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 стосується саме її ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Заінтересована особа: ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення заяви ОСОБА_1 не заперечує, в подальшому прохав розглядати справу за своєї відсутності.

Суд заслухавши пояснення заявника, заінтересовану особу, свідка, перевіривши матеріали справи, вважає що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом установлені такі факти, і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження (серія V-ВЛ№ 17304, виданого Безмятежненською сільською радою Шевченківського району Харківської області від 20 серпня 1991 року), заявник народилася 18 липня 1991 року. Її батьками зазначені відповідно : ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

З свідоцтва про н ОСОБА_5 , вбачається ,що останній народився 12 квітня 1964 року , матірю в зазначеному свідоцтві зазначену ОСОБА_7.

Свідоцтвом про шлюб (серія І-ВЛ № 195490 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шевченківського районного управління юстиції Харківської області від 23 жовтня 2012 року) засвідчено той факт, що ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 - заявник по справі, 20 жовтня 2012 року зареєструвала шлюб та набула прізвища ОСОБА_1

Згідно свідоцтва про смерть (серія І-ТП № 251565, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коростеню реєстраційної служби Коростенського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області від 10 листопада 2014 року) 10 листопада 2014 року, померла ОСОБА_3.

8 серпня 2014 року ОСОБА_3 було складено заповіт, згідно якого: цим заповітом скасувала всі попередні заповіти, які нею оформлювалися, та зробила таке заповідальне розпорядження: - належну їй на праві приватної власності квартиру № 51, яка знаходиться в будинку №24, який розташований по вулиці Гастелло в місті Коростені Житомирської області, вона заповідає гр. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 в рівних частках кожному.

При підготовці документів для подачі до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, було встановлено, що в заповіті посвідченому на імя заявника не вірно зазначено, прізвище та місяць її народження що унеможливлює видачу відповідного свідоцтва.

Зазначені вище данні відображені також у паспорт громадянина України (серія МТ № 237985, виданого Шевченківським РС ГУДМС України в Харківській області 6 листопада 2012 року), де зазначено, що ОСОБА_1, народилася 18 липня 1991 року в с. Кравцівка Шевченківського району Харківської області та проживає в с.м.т.Шевченкове Харківської області.

З довідки про присвоєння ідентифікаційного номера виданої 27 грудня 1999 року вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 одержала реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 підтвердила, що ОСОБА_1 знає тривалий час, остання дійсно народилася 18 липня 1991 року, має чоловіка. Також доповнила, що заявник розповідала їй про свою бабусю, яка проживала в Житомирській області та про зроблений нею заповіт на квартиру на її імя та брата.

Виходячи з вищевикладеного, оглянутих документів, пояснення свідка, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 є одна і та ж особа, і документи видані на імя однієї, стосуються іншої.

Згідно із ч. 1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.234 ЦПК України суд в порядку непозовного цивільного судочинства може розглядати справи про підтвердження наявності або відсутності і юридичних фактів , що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином встановлення даного факту, має для заявника юридичне значення, оскільки відповідно до норм діючого законодавства заявник може мати право на прийняття спадщини за заповітом, але відсутність підтвердження вказаних обставин може позбавити її вказаних прав.

З таких обставин, з умов виваженості, розумності і справедливості, суд вважає заяву ОСОБА_1 доведеною та такою що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.3, 10, 11, 60, 209, 218, 234, 256 ЦПК України , суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт того, що заповіт складений ОСОБА_3 від 8 серпня 2014 року на імя ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 стосується ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: