Справа № 526/2520/16-ц
Провадження № 2/526/1283/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2016 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Максименко Л.В.

при секретарі Павленко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гадяч цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сарівської сільської ради Гадяцького району, третя особа Гадяцька районна державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

у грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Сарівської сільської ради Гадяцького району про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, вказуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_2, після смерті матері залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки. Позивач не оформила спадщину в нотаріальній конторі в шестимісячний термін в зв'язку з тим, що захворіла та перебувала на лікуванні, тому звернулася до суду.

В судове засідання сторони подали заяви, в яких визнали позов та фактичні обставини справи.

Сторони також направили до суду заяви про розгляд справи без їх участі, тому відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась.

Третя особа звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує.

Судом встановлено, що ОСОБА_1. народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Сари Гадяцького району, її матір'ю є ОСОБА_2

Згідно Державного акту на право власності на землю ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 1,940 га.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Сари Гадяцького району ОСОБА_2 померла.

Згідно довідки Сарівської сільської ради Гадяцького району на дату смерті, ОСОБА_2 була зареєстрована одна по АДРЕСА_1.

Згідно повідомлення державного нотаріуса після померлої ОСОБА_2 спадкова справа не відкривалась.

Згідно довідок поліклінічного відділення Гадяцької ЦРЛ ОСОБА_1 перебувала на амбулаторному лікуванні з 14 березня 2008 року по 24 березня 2008 року з діагнозом: остеохондроз п/крижового відділення хребта з больовим, м'язово та нічним синдромом, з 12 травня 2008 року по 22 травня 2008 року з діагнозом: гострий бронхіт.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття.

Згідно п. 24 вищевказаної постанови Пленуму особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз'яснено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Зі змісту п. 2.1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5вбачається, що письмову заяву про прийняття спадщини та відмову від неї може бути надіслано поштою. Надіслання заяви про прийняття спадщини поштою передбачено п. 3.5. гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Виходячи зі змісту ст. 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається:

1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори;

2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Отже, поважними причинами пропуску строку можна вважати, зокрема: тривалу хворобу спадкоємців; велику відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов'язані з тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

З урахуванням викладеного вище, суд не вбачає підстав для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки на час розгляду справи позивачем не було надано суду доказів, що причини пропуску шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини є поважними, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами. Крім того з дня відкриття спадщини сплинуло майже 10 років.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази, які беруться до уваги судом при визначенні поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, відповідно до вимог ст. 58 ЦПК України є переважно письмові докази - довідки медичних установ про стан здоров'я та проходження курсу лікування, довідки про перебування особи у відрядженні чи за межами України, інші довідки, акти, листування, що містять відомості щодо обставин, які перешкоджали зверненню спадкоємця до нотаріальної контори в строки встановлені ст. 1270 ЦК України.

Однак суду не надано доказів на підтвердження поважності пропуску строку для прийняття спадщини в період з 21.11.2007 року, з моменту відкриття спадщини по 14 березня 2008 року та з 25 березня по 12 травня 2008 року і далі.

Докази, що позивач хворіла і перебувала на тривалому лікуванні, відсутні.

З довідок, виданих поліклінічним відділенням Гадяцької ЦРЛ, на які посилається позивач, як на підтвердження тривалої хвороби, вбачається, що вона перебувала на амбулаторному лікуванні, а отже мала можливість звернутися у вказаний період до нотаріуса, оскільки її лікування не передбачало дотримання відповідного режиму в медичній установі. Також період лікування в лікувальному закладі згідно довідок (з 14.03.2008 по 24.03.2008 та з 12.05.08 по 22.05.08 р.) не є тривалим, що не перешкоджало позивачу звернутися із заявою про прийняття спадщини у визначений законом строк.

При цьому, суд звертає увагу, що за правилами п. 3.5. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 р № 296/5, якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Таким чином, позивач мав можливість подати заяву нотаріусу, направивши її поштою, але такі дії ним теж не вчинялися.

Отже, перебування на амбулаторному лікуванні у лікувальному закладі не може бути визнано поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки стан здоров'я не позбавляв позивача можливості виділити час, отримати юридичну консультацію, та звернутися із заявою до нотаріуса, в тому числі і шляхом надіслання її поштою.

Суд також зауважує, що ОСОБА_1 звернулася до суду лише у грудні 2016 року, тобто більше ніж через 9 років з часу відкриття спадщини при цьому зазначивши поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини хворобу в останні дні визначеного законом строку та перебування на лікуванні. При цьому позивач не вказує, які об'єктивні причини після завершення лікування у травні 2008 року, 9 років заважали їй звернутися з відповідною заявою до нотаріуса або суду. Звернення ОСОБА_1 з позовом про продовження додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини через значний проміжок часу, на думку суду, не відповідає засадам розумності та справедливості.

Оскільки доводи позивача не ґрунтуються на безспірних доказах, що містяться у справі та нормах чинного законодавства, тому суд не вбачає підстав для визнання причин пропуску строку для прийняття спадщини поважними і вважає, що в задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю.

Керуючись ст. 1270,1272 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 174, 197, 209, 212, 213, 214, 223 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

- позовну заяву ОСОБА_1 до Сарівської сільської ради Гадяцького району, третя особа Гадяцька районна державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуюча: Л. В. Максименко