Провадження № 2-о/225/126/2016
Справа № 225/1864/16-ц
Головуючий у справі ОСОБА_1
РІШЕННЯ

іменем України

22 березня 2016 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Челюбєєва Є.В.,

за участю:

секретаря Бондарчук Т.І.,

заявника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту народження,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2016 року заявник звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що ОСОБА_3 народилася 12 листопада 2015 року в м. Харцизьку Донецької області, матірю якої є ОСОБА_2.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12 листопада 2015 року на тимчасово окупованій території в м. Харцизьку вона народила доньку ОСОБА_2, що на теперішній час проживає разом із нею. На час запліднення, у період вагітності та на дату народження доньки вона також у зареєстрованому шлюбі не перебувала. Оскільки на той час територія м. Харцизька вже була не підконтрольна Україні, вона отримала лікарське свідоцтво про народження та свідоцтво про народження зразку, що використовується на тимчасово окупованій території, з печатками незаконно створеної установи ДНР, тому є недійсними та не створюють правових наслідків. З цих підстав, вона звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області з метою оформлення державної реєстрації народження доньки ОСОБА_3 та отримати свідоцтво про народження встановленого зразка. Однак, їй було відмовлено в реєстрації народження та видачі свідоцтва про народження, з зазначених вище підстав, а саме що представлені нею документи не підтверджують факт народження дитини. При цьому, їй було розяснено право на звернення до суду з заявою про встановлення факту народження.

Вичерпавши всі можливі дії щодо реєстрації народження своєї дитини, змушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту народження.

Заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала повністю, наполягала на їх задоволенні. При цьому в судовому засіданні заявник ОСОБА_2 була допитана в якості свідка у відповідності до вимог ст. 62 ЦПК України. Так вона суду показала, що 12 листопада 2015 року, коли в м. Харцизьку Донецької області проводилася антитерористична операція, вона народила дівчинку ОСОБА_3 вагою 3550 кг 54 см. Дитину народила в Центральній міській лікарні № 1 м. Харцизька. Виїхати з місця не встигла, так як не оформила перепустку. Тим більше, вона народила дитину раніше, встановленого строку. З батьком дитини вона проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу. Потім він пішов від неї. На теперішній час відомостей про його місце знаходження в неї немає. Так як вона постійно проживала на окупованій території, вимушена була отримати свідоцтво про народження органами «ДНР». Потім дізналася, що це свідоцтво на території України є недійсним, тому їй необхідно отримати свідоцтво про народження дитини, видане органами влади України.Як внутрішньо переміщена особа вона зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. Просить записати її матір'ю дитини, а батьком ОСОБА_4, громадянина України.

Представник заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не зявився, надали суду заяву розглянути справу без їх участі, тому суд розглядав справу без їх участі на підставі наявних у справі доказів.

Вислухавши показання заявника, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.7 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Як вбачається з копії паспорта громадянка України ОСОБА_2 народилася 22 липня 1992 року, є уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2, та зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3. На теперішній час вона є внутрішньо переміщеною особою та зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_4.

Із пояснень заявника ОСОБА_2, допитаної судом в якості свідка згідно ст. 62 ЦПК України про відомі їй обставини, що мають значення для справи, які ні ким і ні чим не спростовані встановлено, що 12 листопада 2015 року в місті Харцизьку Донецької області вона народила дитину жіночої статі вагою 3550,0 г, яку назвала ОСОБА_3. З батьком дитини на час запліднення, у період вагітності, та на дату народження доньки в зареєстрованому шлюбі вона не перебувала.

Крім цього факт народження дитини підтверджується наданими заявником фотографіями, на яких зображена вагітна ОСОБА_2 з чоловіком, а також вона з немовлям на руках.

Враховуючи, що згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи, суд приходить до висновку про доведеність заявником факту народження дитини ОСОБА_3, 12.11.2015 року.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17 березня 2015 року

№ 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», територія м. Харцизька Донецької області, де народилася ОСОБА_3 на даний час є тимчасово окупованою територією.

Згідно розпорядження Кабінету Міністрів від 7 листопада 2014 р. № 1085 із змінами та доповненнями м.Харцизьк віднесено до населеного пункту, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження через окупацію території незаконними збройними формуваннями, тому всі документи, видані органами так званої «Донецької народної республіки» є недійсними та не створюють юридичних наслідків. Таким чином отримання у цих органів документів про народження ОСОБА_3 не створює для заявника юридичних наслідків, а саме вона не зможе здійснити державну реєстрацію народження своєї дитини та отримати свідоцтво про народження встановленого зразка.

У звязку із неможливістю виконання повноважень відділами державної реєстрації актів цивільного стану Донецької та Луганської областей в районі проведення антитерористичної операції, їх повноваження здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за межами цих територій. Кожен громадянин України, який переселився з району проведення антитерористичної операції, має право звернутися до будь-якого відділу державної реєстрації актів цивільного стану на його вибір для вирішення питань, що входять до їх компетенції.

При цьому, бланки суворої звітності, в тому числі документи про державну реєстрацію актів цивільного стану, які були видані на цих територіях після 01.12.2014 року не є документами територіальних органів Міністерства юстиції України.

Тому отримане в м. Харцизьку лікарське свідоцтво про народження дитини, а також свідоцтво про народження не створює для заявника юридичних наслідків.

У звязку з цим суд зазначає наступне.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 144 СК України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Положеннями ч. 1 ст. 7 Закону України "Про громадянство України" передбачено, що особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України.

Згідно ч. 2, 3, 4 ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Оскільки отримане заявником лікарське свідоцтво про народження є недійсним, то підставою для державної реєстрації народження дитини є виключно рішення суду про встановлення народження дитини в певний час.

При чому згідно ч.3 ст. 257-1 ЦПК України передбачено, що у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Згідно ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а імя та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Оскільки заявник по справі не перебувала у шлюбі з батьком народженої нею дитини, то запис батька дитини у Книзі реєстрації народжень необхідно провести за прізвищем матері, а імя та по батькові батька дитини записати за її вказівкою, а саме ОСОБА_4, громадянин України.

З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявник та його дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви ОСОБА_2 про встановлення факту народження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянці України ОСОБА_2 свідоцтво про народження її доньки ОСОБА_3, виданого державним органом України.

Керуючись ст. ст.10,60,212,214,215,223,234,256, 257-1 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заявлені вимоги задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_3 народилася 12 листопада 2015 року в м.Харцизьку Донецької області, матірю якої є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянка України, уродженка м. Харцизька Донецької області, яка зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, батьком якої є ОСОБА_4, громадянин України.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Суддя: