Справа № 500/5646/16-ц
Провадження № 2/500/3054/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2016 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

при секретарі Сирбу Г.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

25.10.2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовними вимогами, які заявою від 21.12.2016 року уточнила та просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 однією сімєю з ОСОБА_3 з 2009 року по день відкриття спадщини, тобто до 06.03.2016 року за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Сафяни, вул. Шкільна, 33 та визнати за нею, як спадкоємцем за законом четвертої черги, право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Сафяни, вул. Суворова, 25 та на земельну ділянку площею 5,98 га, яка розташована на території Сафянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, мотивуючи тим, що вищевказане майно належить ОСОБА_3. З 2009 року ОСОБА_1 почала мешкати разом із ОСОБА_3 за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Сафяни, вул. Шкільна, 33 однією родиною, вели спільне господарство, були повязані спільним побутом. 06.03.2016 року ОСОБА_3 помер, після його смерті відкрилась спадщина на вищевказане спадкове майно. Позивач прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини постійно мешкала разом із спадкодавцем. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено, у звязку із тим, що не надано доказів про право на спадкування згідно статті 1264 Цивільного кодексу України.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити позов.

Відповідач в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, якою позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення, просить справу розглянути за її відсутності.

Вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 належить:

- житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Сафяни, вул. Суворова, 25, що підтверджено записом у погосподарській книзі № 11 виконавчого комітету Сафянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області;

- земельна ділянка площею 5,95 га, яка складається з двох земельних ділянок площею 1,87 га та 4,08 га, які розташовані на території Сафянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 373132, виданого 10.05.2006 року Ізмаїльською райдержадміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.06.521.00171.

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 446913 від 09.03.2016 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_3 помер 06.03.2016 року.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 46039147 від 06.12.2016 року, наданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою.

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно до ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

ОСОБА_2, яка є дочкою ОСОБА_3, надала до нотаріальної контори заяву, якою відмовилась від спадщини, після померлого ОСОБА_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спадкоємців за законом другої, третьої черги відповідно до ст. 1261 - 1263 ЦК України після смерті ОСОБА_3, немає.

Згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

Досліджуючи показання свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, судом було встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з 2009 року мешкали разом в будинку № 33 по вул. Шкільна в с. Сафяни Ізмаїльського району Одеської області, вони вели спільне господарство, були повязані взаємними правами та обовязками, тобто відносини які склались між ними є сімейними, як між чоловіком та жінкою, отже ОСОБА_1 має право на спадкування за законом як спадкоємиця четвертої черги після смерті ОСОБА_3, померлого 06.03.2016 року, відповідно до вимог ст. 1264 ЦК України.

Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає, що підтверджено копією спадкової справи № 268/2016, заведеною після смерті 06.03.2016 року ОСОБА_3, наданою Ізмаїльською державною нотаріальною конторою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1269 ЦК України, ОСОБА_1 у встановлений законом строк звернувся до Ізмаїльської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, що підтверджено відповідною заявою, тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину.

Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 від 06.12.2016 року за № 2087/02-14 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що не надано доказів про право на спадкування згідно статті 1264 Цивільного кодексу України.

Проаналізувавши докази, що є в матеріалах справи, показання свідків, суд дійшов до висновку, що стосунки, які склались між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 були сімейними, вони були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, отже ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом четвертої черги після смерті ОСОБА_3, померлого 06.03.2016 року, тому підлягає задоволенню позов ОСОБА_1 про встановлення факту проживання ОСОБА_1 однією сімєю з ОСОБА_3 з 2009 року по день відкриття спадщини, тобто до 06.03.2016 року за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Сафяни, вул. Шкільна, 33та визнання за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Сафяни, вул. Суворова, 25 та на земельну ділянку площею 5,98 га, яка розташована на території Сафянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 60, 213-215, ЦПК України, ст.ст. 1220, 1222, 1264, 1269, 1270 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 однією сімєю з ОСОБА_3 з 2009 року по день відкриття спадщини, тобто до 06.03.2016 року за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Сафяни, вул. Шкільна, 33.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 06.03.2016 року, право власності на:

- житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Сафяни, вул. Суворова, 25;

- земельну ділянку площею 5,98 га, яка розташована на території Сафянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 373132, виданий 10.05.2006 року Ізмаїльською райдержадміністрацією, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.06.521.00171, земельна ділянка № 1 кадастровий номер :01:001:0272, земельна ділянка № 2 кадастровий номер :01:001:0271).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_7