Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/1284/16-ц

13 грудня 2016 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді Битківського Л.М.

з участю секретаря Дякун М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Богородчани цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до територіальної громади села Глибівка в особі Глибівської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись в суд із позовом до територіальної громади с.Глибівка в особі Глибівської сільської ради про визнання за ними в рівних частках права власності на домоволодіння, що знаходиться по вул. Шевченка, 26 в с.Глибівка Богородчанського району.

Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що 07 квітня 2016 року померла їх матір ОСОБА_3 Вони є спадкоємцями всього майна покійної, в тому числі й житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Шевченка, 26 в с.Глибівка Богородчанського району, оскільки 25 квітня 2012 року ОСОБА_3 склала заповіт на їх користь. У визначений законом строк звернулись до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини. Через відсутність правовстановлюючих документів, постановою державного нотаріуса Богородчанської районної державної нотаріальної контори від 19 жовтня 2016 року їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на домоволодіння по вул. Шевченка, 26 в с.Глибівка Богородчанського району. За таких обставин в інший спосіб, окрім звернення до суду, не можуть підтвердити право власності на вищевказане нерухоме майно.

В судове засідання позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не зявились. Направили на адресу суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять позов задовольнити.

Представник Глибівської сільської ради в судове засідання не зявився. Сільський голова ОСОБА_4 подала суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнає.

Дослідивши письмові докази, подані в розпорядження суду, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Встановлено, що згідно заповіту ОСОБА_3, що був посвідчений 25 квітня 2012 року секретарем виконкому Глибівської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за №17, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 мають право на спадкування всього належного їй майна в рівних частках (а.с.11). Як вбачається з довідок виконавчого комітету Глибівської сільської ради №493 та №494 від 20 липня 2016 року, вищевказаний заповіт не змінювався і не скасовувався (а.с.15; 16).

07 квітня 2016 року ОСОБА_3 померла, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії І-НМ №226989, виданого 08 квітня 2016 року виконкомом Глибівської сільської ради Богородчанського району (а.с.14).

За життя остання була власником в тому числі й житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Шевченка, 26 в с. Глибівка Богородчаського району.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у встановлений ст.1270 ЦК України строк подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 20 липня 2016 року (а.с.18).

Постановою державного нотаріуса Богородчанської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_6 №961/02-31 від 19 жовтня 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що по вул. Шевченка, 26 в селі Глибівка Богородчанського району у звязку з відсутністю документів, які б підтверджували право власності ОСОБА_3 на вищевказане домоволодіння (а.с.23).

Відповідно до технічного паспорта на садибний житловий будинок, до складу садиби входять: житловий будинок площею 53,2 кв.м, позначений літ. А; літня кухня площею 30,2 кв.м, позначена літ.Б, стодола площею 22,9 кв.м (літ. В), стайня площею 26,5 кв.м (літ Г), вбиральня, криниця, огорожа та ворота (а.с.19-22).

У відповідності до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.182 ЦК України, право власності на нерухомість підлягає державній реєстрації.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 правомірно, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 набули у власність кожен по 1/2 частці житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що по вул. Шевченка, 26 в селі Глибівка Богородчанського району. За відсутності правовстановлюючих документів їх право власності на зазначене нерухоме майно слід визнати в судовому порядку.

На підставі викладеного, ст.ст. 328; 392; 1223; 1268-1270 ЦК України, керуючись ст.213-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розміщений по вул.Шевченка, 26 в с.Глибівка Богородчанського району Івано-Франківської області в рівних долях - по 1/2 частці за кожним.

Право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Івано-Франківської області через суд першої інстанції шляхом подання в 10-ти денний строк з дня отримання копії рішення апеляційної скарги.

Головуючий Л.М. Битківський