Справа № 466/7404/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«14» листопада 2016 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого - судді Кавацюка В.І.

при секретарі Мазур Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «ІРОКС», третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_2 про визнання права власності на квартиру,

у с т а н о в и в:

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до приватного акціонерного товариства «ІРОКС» (далі - ПрАТ «ІРОКС», відповідач), в якому просить постановити рішення, яким визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 70,8 кв.м, а також на кладове приміщення (комірку), площею 1,4 кв.м, що знаходиться між 8-им та 9-им поверхами цього будинку.

Як на підставу своїх вимог зазначала, що 20 травня 2011 року між ЗАТ «ІРОКС», правонаступником якого є ПрАТ «ІРОКС», як підрядником, та нею, як замовником, було укладено договір №025/5 та договір 25/5 щодо підряду будівництва (завершення) обєкта незавершеного будівництва, а також 27 березня 2012 року до договору 25/5 було укладено додаткову угоду №1 щодо придбання кладового приміщення (комірки).

За умовами вказаних договорів відповідач зобовязався закінчити виконання будівельно-монтажних робіт щодо квартири АДРЕСА_1, передати їй вказану квартиру у власність та здійснити оформлення права власності. Згідно додаткової угоди №1 відповідач зобовязувався надати їй кладове приміщення між 8-им та 9-им у вищевказаному будинку.

02 червня 2011 року ПрАТ «ІРОКС» видало їй довідку про сплату нею 100% вартості квартири №177 в сумі 360 322,00 грн. Крім цього, 28 березня 2012 року нею, позивачем, було виконано всі свої фінансові зобовязання по додатковій угоді №1 на суму 11 000,00 грн.

02 грудня 2013 року вона, ОСОБА_1, уклала з дочірньою житлово-експлуатаційною конторою ПрАТ «ІРОКС» договір про надання послуг з електропостачання та водопостачання.

14 квітня 2014 року вона повністю розрахувалась з відповідачем згідно умов п.2.6 договору №25/5 щодо переоцінки вартості квартири згідно замірів БТІ та дооплатила 26 267,00 грн. Того ж дня відповідач видав їй технічний паспорт на вищевказану квартиру №177, який було оформлено ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» 17 липня 2013 року, у поверховому плані якого також вказано кладове приміщення згідно додаткової угоди №1.

Згідно декларації про готовність обєкта до експлуатації, зареєстрованої Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області 10 липня 2014 року будівництво завершене і будинок №418 по вул. Шевченко в м. Львові прийнятий в експлуатацію.

Відповідно до п.6.8 договору №25/5 28 березня 20126 року вона звернулась з письмовою заявою до відповідача щодо оформлення на неї права власності, однак жодної відповіді встановлений законом не строк не отримала, а тому вирішила звернутись в суд.

В судове засідання, яке було призначено на 14 листопада 2016 року о 14.00 год. позивач ОСОБА_1 та залучений до участі в справі в якості третьої особи її чоловік ОСОБА_2 не зявились, хоч про час і місце розгляду справи повідомлялись в установленому порядку, та подали до суду заяви, у яких позовні вимоги підтримують та просять суд розглядати справу у їх відсутності.

Представник ПрАТ «Ірокс» в судове засідання не зявився, однак направив на адресу суду письмове заперечення на позовну заяву та заяву у якій просить суд слухати справу у його відсутності.

У відповідності до положень ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання 14 листопада 2016 року всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засідання встановлено, що 20 травня 2011 року між ЗАТ «ІРОКС», правонаступником якого є ПрАТ «ІРОКС», як підрядником, та позивачем ОСОБА_1 було укладено договір №025/5 та договір 25/5 щодо підряду будівництва (завершення) обєкта незавершеного будівництва, а також 27 березня 2012 року було укладено додаткову угоду №1 до договору 25/5 щодо придбання кладового приміщення (комірки).

За умовами вказаних договорів відповідач зобовязався закінчити виконання будівельно-монтажних робіт щодо квартири АДРЕСА_1, передати ОСОБА_1 вказану квартиру у власність та здійснити оформлення права власності. Згідно додаткової угоди №1 відповідач зобовязувався надати їй кладове приміщення між 8-им та 9-им у вищевказаному будинку.

02 червня 2011 року ЗАТ «ІРОКС» видало довідку вих.№ №244, якою підтвердило, що позивач ОСОБА_1 згідно договору №25/5 від 20 травня 2011 року сплатила 100% вартості обєкта будівництва, а саме 2-кімнатної квартири №177, загальною площею 66,85 кв. м, 9-й житловий поверх, в будинку №418 по вул. Шевченка в м. Львові, у розмірі 360 322,00 грн.

Крім цього, 28 березня 2012 року позивачем ОСОБА_1 було виконано всі свої фінансові зобовязання по додатковій угоді №1 на суму 11 000,00 грн.

02 грудня 2013 року вона, ОСОБА_1, уклала з дочірньою житлово-експлуатаційною конторою ПрАТ «ІРОКС» договір про надання послуг з електропостачання та водопостачання.

14 квітня 2014 року позивач ОСОБА_1 повністю розрахувалась з відповідачем згідно умов п.2.6 договору №25/5 щодо переоцінки вартості квартири згідно замірів БТІ та дооплатила всього 26 267,00 грн. Того ж дня відповідач видав їй технічний паспорт на вищевказану квартиру №177, який було оформлено ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» 17 липня 2013 року, у поверховому плані якого також вказано кладове приміщення згідно додаткової угоди №1.

Згідно декларації про готовність обєкта до експлуатації, зареєстрованої Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області 10 липня 2014 року будівництво завершене і будинок №418 по вул. Шевченко в м. Львові прийнятий в експлуатацію.

Судом також встановлено, що відповідно до п.6.8 договору №25/5 позивач ОСОБА_1 28 березня 20126 року звернулась до ПрАТ «ІРОКС» з письмовою заявою щодо оформлення на неї права власності, однак жодної відповіді встановлений законом не строк не отримала.

Згідно копії свідоцтва про шлюб позивач ОСОБА_1 31 травня 2011 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_2, який залучений до участі в справі в якості третьої особи.

Згідно копії технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_2, який виготовлений 17 липня 2013 року ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», вбачається, що загальна площа квартири №177 становить 70,8 кв.м та у поверховому плані також вказано кладове приміщення згідно додаткової угоди №1 площею 1,4 кв.м.

Вищевказані обставини підтверджуються долученими до справи копіями вищевказаних договору №025/5 від 20 травня 2011 року, договору №25/5 підряду будівництва (завершення) обєкта незавершеного будівництва від 20 травня 2011 року, додаткової угоди №1 від 27 березня 2012 року до договору №25/5 підряду у будівництві від 20 травня 2011 року, квитанцій про сплату позивачем ОСОБА_1 грошових коштів, копією технічного паспорту на спірну квартиру, свідоцтва про укладення шлюбу, іншими зібраними у справі доказами, та ці обставини відповідачем не оспорювались.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав та інтересів може бути визнання права, в даному випадку право власності на обєкт нерухомого майна.

У відповідності до ч.2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обовязковій державній реєстрації підлягає право власності на нерухоме майно.

З вищенаведеного вбачається, що позивач ОСОБА_1 повністю сплатила свій пайовий внесок та належним чином виконала свої зобовязання за вищевказаними договорами, однак відповідач не виконує своїх обовязків щодо оформлення права власності.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 про визнання права власності на квартиру є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст. ст. 11, 15. 16, 316, 325, 328, 331, 386, 392, 509, 525, 526 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на двокімнатну квартиру №177, загальною фактичною площею 70,8 кв. м, що знаходиться на девятому житловому поверсі секції №5 в будинку №418 по вул. Шевченка в м. Львові, та на кладове приміщення (комірку), площею 1,4 кв.м, що знаходиться між 8-им та 9-им поверхами цього будинку.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з моменту його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова

Суддя ОСОБА_3