АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2449/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 2, 5 Орендарчук М. П.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоКарпенко О. В.
суддівБородійчука В. Г., Нерушак Л. В.
при секретаріСиниці Д. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 28 вересня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно, визнання недійсним свідоцтва про право власності,

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників ОСОБА_6 - ОСОБА_8 та адвоката Гейко В.А., які підтримали апеляційну скаргу; ОСОБА_7 та її представника - адвоката Барську Т.М., які просили апеляційну скаргу відхилити, колегія суддів,-

в с т а н о в и л а :

У квітні 2016 року ОСОБА_7 звернулась до Христинівського районного суду Черкаської області із позовом до ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно, визнання недійсним свідоцтва про право власності.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що у березні 2005 року після смерті сина успадкувала ? частину житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1.

ОСОБА_6 у 1995 році також успадкував ? частину жилого будинку з надвірними спорудами по вулиці Першотравневій, 113 в м. Христинівка.

Позивачка зазначає, що скориставшись у 2014 році рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 20 вересня 2012 року, яким між сторонами було розподілено спадкове майно, ОСОБА_6 виготовив технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_1 і зареєстрував своє право власності на нього з розміром частки в одиницю, чим суттєво порушив права позивачки як співвласниці даного будинковолодіння.

Вважаючи свої права порушеними, ОСОБА_7 звернулась за їх захистом до Христинівського районного суду Черкаської області та просила постановити судове рішення, яким визнати за нею право власності на ? частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 та визнати недійсним Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 31 жовтня 2014 року НОМЕР_1 , що видано на ім'я ОСОБА_6 Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 понесені судові витрати.

Рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 28 вересня 2016 року позов ОСОБА_7 - задоволено.

Визнано за ОСОБА_7 право власності на ? частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1.

Визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 31 жовтня 2014 року НОМЕР_1, видане на ім'я ОСОБА_6

Стягнуто із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 судові витрати у розмірі 551,21 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним та необгрунтованим, таким, що прийнято з порушення норм матеріального та процесуального права, при неповному з»ясуванні фактичних обставин справи, при невідповідності висновків суду матеріалам справи, просить скасувати рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 28 вересня 2016 року та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 повністю відмовити.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає відхиленню, виходячи із наступного.

Згідно вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

При розгляді даної справи суд правильно встановив факти, відповідні їм правовідносини, постановив рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права, ґрунтується на зібраних по справі доказах, оцінивши які в сукупності, суд першої інстанції прийшов до аргументованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_7

Як вбачається із наявних матеріалів справи, рішенням виконавчого комітету Христинівської міської ради депутатів трудящих від 26 лютого 1974 року №45 встановлено право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 за ОСОБА_11 (а.с.143)

Після його смерті власницею будинку у відповідності до Свідоцтва на право власності на частку у спільному майні подружжя від 05 жовтня 1974 року та Свідоцтва про право на спадщину від 05 жовтня 1974 року стала ОСОБА_12 (а.с 144-145)

31 жовтня 1995 року після смерті ОСОБА_12 відповідач ОСОБА_6 успадкував ? частину житлового будинку з надвірними спорудами, що розташовується в АДРЕСА_1. (а.с 146)

ОСОБА_7 31 березня 2005 року успадкувала ? частину житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 після смерті свого сина ОСОБА_13, що підтверджується відомостями свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.03.2005 року (а.с.10)

Проведеною 21 серпня 2006 року Черкаським ЧООБТІ технічною інвентаризацією встановлено, що будинковолодіння №113 по вулиці Першотравневій в м. Христинівка розташоване на неприватизованій земельній ділянці площею 704 кв. метри та складається з глиновалькованого житлового будинку «А» житловою площею 30,6 кв. м, з прибудованими верандами «а» і «а1», сараїв «Б», «Г», «Д», погребу під сараєм «Б», літньої кухні «В», криниці «К», паркану №1, воріт з хвірткою №2, хвіртки №3. (а.с.8-9)

20 вересня 2012 року Христинівський районний суд Черкаської області ухвалив рішення у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про розподіл спадкового майна та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, ОСОБА_14 до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про визнання недійсним свідоцтв про право на спадщину та визнання права власності на майно в порядку спадкування, та розподіливши спадкове майно, виділив ОСОБА_6 веранду ІІ площею 10,1 кв. метри, кухню2-1 площею 13,2 кв. метри, кімнату 2-2 площею 14,6 кв. метри, прибудову до будинку «а» площею 11,8 кв. метри, сарай «Б» площею 21,66 кв. метри, погріб під «Б» площею 21,66 кв. метри, літню кухню «В» площею 13,26 кв. метри, сарай «Г» площею 5,44 кв. метри, 13,1 м/п огорожі №1, ворота,хвіртку №2, криницю «К».

ОСОБА_7 вказаним рішенням виділено веранду І площею 10,5 кв. метри, кухню 1-1 площею 16,0 кв. метри, кімнату 1-2 площею 16,0 кв. метри,прибудову до будинку «а1» площею 12.48 кв. метри, 8,5 м/п огорожі №1. (а.с. 194-197)

Вказане рішення було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 18 квітня 2013 року. (а.с. 198-201)

В подальшому, 19 вересня 2013 року виконавчий комітет Христинівської міської ради Черкаської області, розглянувши заяву ОСОБА_6 про присвоєння поштової адреси належній йому частині житлового будинку, рішенням №147 присвоїв поштову адресу частині житлового будинку по АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_7 - АДРЕСА_1/1, а частині житлового будинку по АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_6 - АДРЕСА_1. (а.с.112)

29 серпня 2014 року на замовлення ОСОБА_6 комунальне проектно - виробниче архітектурно - планувальне підприємство «Облархбюро» Черкаської обласної ради виготовило технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1, вказавши у ньому, що до складу житлового будинку входять: житловий будинок А-1 загальною площею 37, 8 кв. метри, прибудова а, погріб Б, літня кухня В, сарай Г, сарай Д, ворота №1, хвіртка №2, ворота №3, огорожа №4, колодязь №5. (а.с. 41-45)

31 жовтня 2014 року реєстраційна служба Христинівського районного управління юстиції Черкаської області зареєструвала право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 з розміром частки в одиницю за ОСОБА_6 та видала йому Свідоцтво про право власності НОМЕР_1. (а.с.49).

Колегія суддів критично відноситься до посилань ОСОБА_6 в апеляційній скарзі на те, що рішенням Христинівського районного суд Черкаської області від 20 вересня 2012 року фактично було проведено реальний поділ будинковолодіння по АДРЕСА_1, м. Христинівка між сторонами у відповідності до належних їм часток в спадковому майні, оскільки вирішуючи 20 вересня 2012 року спір між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про розподіл спадкового майна, Христинівський районний суд Черкаської області рішень про виділ у натурі частки ОСОБА_6 із спільної власності, як і про визнання за ним та ОСОБА_7 права власності на нерухоме майно у вигляді будинковолодіння по АДРЕСА_1, м. Христинівка не приймав, а тому посилання апелянта на наявність в нього такого права на підставі рішення суду є нічим неаргументованими.

Фактично даним судовим рішенням було встановлено порядок користування будинковолодінням по АДРЕСА_1, м. Христинівка із виділенням кожній із сторін в користування конкретних приміщень в ньому.

Встановлення між сторонами певного порядку користування спадковим майном не припинило право спільної часткової власності кожного із співвласників в будинковолодінні за АДРЕСА_1.

Крім того, як вбачається із рішення Христинівського райсуду від 20.09.2012 року ОСОБА_7 були виділені в спірному будинковолодінні конкретні приміщення, які явно не відповідають належній їй ? частці в даному нерухомому майні, що ще раз підтверджує саме встановлення порядку користування будинковолодінням, а не виділ в натурі частки із спільного майна.

Також відсутні будь-які рішення про розподіл між сторонами земельної ділянки, на якій розташоване спірне будинковолодіння, як і рішення щодо встановлення між співвласниками порядку користування нею.

Є безпідставними твердження апелянта про те, що виділена йому в натурі частка є новоствореним майном, якому присвоєно поштову адресу АДРЕСА_1 у зв»язку із чим відповідач правомірно зареєстрував на нього право власності з розміром частки в одиницю, оскільки дані посилання ОСОБА_6 спростовуються зібраними по справі доказами.

З наявних у справі технічних паспортів від 16 лютого 2005 року та від 29 серпня 2014 року вбачається, що житловий будинок за АДРЕСА_1 збудований у 1965 році, а тому в понятті ст. 331 ЦК України він новоствореним майном не являється. Крім того, даними техпаспортів на будинок також підтверджується наявність в кожної із сторін ідеальної частки в даному майні, яка становить ?.

Також є необгрунтованими посилання ОСОБА_6 в апеляційній скарзі на те, що рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 20 вересня 2012 року йому у власність було виділено частку житлового будинку з надвірними спорудами і що він саме на підставі даного рішення зареєстрував своє право власності на нього, як на окремий об'єкт нерухомості.

Проте, в оспорюваному свідоцтві про право власності НОМЕР_1 та витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 31 жовтня 2014 року будь-які посилання на рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 20 вересня 2012 року відсутні.

Згідно вимог ч.1 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в редакції на час виникнення спірних правовідносин, свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається:

1) фізичним та юридичним особам на новозбудовані, реконструйовані об'єкти нерухомого майна;

2) членам житлового, житлово-будівельного,дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу, які повністю внесли свої пайові внески;

3) юридичним особам у разі внесення до статутного фонду (статутного або складеного капіталу) об'єктів нерухомого майна їх засновниками (учасниками);

4) фізичним особам та юридичним особам, які в разі ліквідації (реорганізації) юридичної особи отримали у власність у встановленому законодавством порядку нерухоме майно юридичної особи, що ліквідовується;

5) фізичним особам та юридичним особам, що вийшли зі складу

засновників (учасників) юридичної особи за рішенням органу, уповноваженого на це установчими документами, отримали у власність об'єкт нерухомого майна, переданий їм;

6) реабілітованим громадянам, яким повернуто у власність належні їм об'єкти нерухомого майна;

7) у разі виділення окремого об'єкта нерухомого майна зі складу об'єкта нерухомого майна, що складається із двох або більше об'єктів;

8) фізичним та юридичним особам на об'єкти нерухомого майна, які в установленому порядку переведені з житлових у нежитлові і навпаки;

8-1) фізичним та юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування;

9) в інших випадках, встановлених законом.

Поряд з цим, пункт п'ятий маститій першої статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції на час виникнення спірних правовідносин, як окрему підставу для реєстрації права власності визначає рішення судів, що набрали законної сили.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до вірних висновків про те, що право власності відповідача на житловий будинок АДРЕСА_1 з розміром частки в одиницю зареєстровано не у спосіб, який визначено законом, та із істотним порушенням права власності позивачки на успадковану нею ? частку майна, що складається з житлового будинку із надвірними спорудами за АДРЕСА_1, Черкаської області, у зв'язку із чим суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку з метою поновлення порушених прав ОСОБА_7 про необхідність задоволення заявлених нею позовних вимог, визнання за позивачкою право власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 та визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 31 жовтня 2014 року НОМЕР_1, видане на ім'я ОСОБА_6

Інші доводи, викладені ОСОБА_6 в апеляційній скарзі, були предметом дослідження в суді першої інстанції, правильності висновків суду не спростовують та на законність рішення суду не впливають.

Підстав для скасування або зміни постановленого судом першої інстанції рішення колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 28 вересня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно, визнання недійсним свідоцтва про право власності - відхилити, зазначене рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :