н/п 2/490/2463/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2016 р. м.Миколаїв

Центральний районий суд м.Миколаєва

у складі головуючого судді Мамаєвої О.В.

із секретарем Баришніковою І.М.

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку, треті особи Миколаївська міська рада, ОСОБА_4, ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

10 червня 2016 року позивач звернувся до суду із позовом до Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради та просив суд визнати за ним право власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: м.Миколаїв, вул. Велика Морська 90.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказав, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом він отримав у спадщину 95/200 часток житлового будинку, що розташований за адресою: м.Миколаїв, вул. Велика Морська 90, проте у вказаному свідоцтві до складу спадкового майна не було включено 1/2 частку земельної ділянки, на якій розташоване спадкове майно. В подальшому позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку земельної ділянки, на якій розташовано спадкове майно. Постановою нотаріуса позивачу було відмовлено у видачі вказаного свідоцтва, оскільки не було надано правовстановлюючого документу, який би підтверджував право власності спадкодавця на спадкове майно.

Також, позивач вказав, що на підставі договору дарування йому належить 105/200 часток житлового будинку, який розташований за адресою: м.Миколаїв, вул. Велика Морська 90. Проте у вказаному договорі земельна ділянка також не була зазначена, оскільки вона не була зареєстрована дарувальником у встановленому законом порядку.

Виходячи з вищевикладеного, позивач просив суд позов задовольнити.

Ухвалою суду від 17 червня 2016 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спора було залучено Миколаївську міську раду.

19 жовтня 2016 року в судовому засіданні до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спора було залучено ОСОБА_4 та ОСОБА_3

В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав в повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача просив суд прийняти рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів та у відповідності до вимог діючого законодавства.

Третя особа ОСОБА_3 проти задоволення позову не заперечувала.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про поважні причини своєї неявки суд не повідомив, жодних заяв або заперечення не надав.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, оглянувши спадкову справу № 40/2015 після смерті ОСОБА_5, яка померла 20.10.2015 року, вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 померла 20.10.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФП № 228838 /а.с.41/.

За життя ОСОБА_5 склала заповіт, відповідно до якого остання на випадок своєї смерті заповіла ОСОБА_1 належну їй частку житлового будинку із відповідною часткою прилеглих будівель та споруд, що розташований за адресою: м.Миколаїв, вул. Велика Морська 90 /а.с.47/.

Із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_5 звернувся ОСОБА_4 /а.с. 55/.

ОСОБА_4 смерті ОСОБА_5, позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яка складається з 95/200 часток житлового будинку, із відповідною часткою прилеглих будівель та споруд, що розташований за адресою: м.Миколаїв, вул. Велика Морська 90 /а.с.101/.

27 травня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_6 із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку земельної ділянки, що розташована за адресою: м.Миколаїв, вул. Велика Морська 90.

Постановою нотаріуса від 27.05.2016 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі вказаного свідоцтва, оскільки не було надано правовстановлюючого документу, який би підтверджував право власності спадкодавця на вказану частку земельної ділянки /а.с.13/.

Рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 21.12.2011 року визнано право власності на земельну ділянку по вул. Великій Морській 90 в м.Миколаєві за ОСОБА_7 та ОСОБА_5 на 1/2 частину за кожним. Та визнано право власності на 1/2 частину земельної ділянки за ОСОБА_8 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9 /а.с.14/.

Так, згідно ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Правило статті 1225 ЦК про те, що при переході до спадкоємців права власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди, до них переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, і у розмірі, який необхідний для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом, необхідно розуміти так, що така ділянка переходить у власність або користування спадкоємців, якщо її було надано в установленому порядку, в межах, визначених при наданні, за умови, що спадкодавець не складав заповіту щодо розпорядження земельною ділянкою, належною йому на праві власності.

Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року, при відсутності інших спадкоємців за законом і заповітом, неприйняттям ними спадщини, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Таким органом є міська рада, що представляє відповідну територіальну громаду та здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Із матеріалів спадкової справи вбачається, що після смерті ОСОБА_5, крім позивача, із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом звернувся її син ОСОБА_4 /а.с. 55/.

Отже, належним відповідачем по справі є інший спадкоємець за законом - ОСОБА_4

З огляду на те, що вищевказані позовні вимоги заявлені до неналежного відповідача, то позов задоволенню не підлягає.

Також, в своїй позовній заяві позивач вказує, що йому на підставі договору дарування належить 105/200 часток житлового будинку, який розташований за адресою: м.Миколаїв, вул. Велика Морська 90.

Вищевказане підтверджується договором дарування від 14.11.2008 року, відповідно до умов якого ОСОБА_8 передала безоплатно у власність ОСОБА_1, а він прийняв у дар 105/200 часток житлового будинку, який розташований за адресою: м.Миколаїв, вул. Велика Морська 90 /а.с.8/.

Проте, у вказаному договорі дарування не зазначено про перехід права власності на земельну ділянку також не була зазначена.

Власником 1/2 земельної ділянки по вул. Великій Морській 90 в м.Миколаєві, згідно рішення Центрального районного суду м.Миколаєва від 21.12.2011 року є ОСОБА_8

Згідно ст. 377 Цивільного кодексу України, ст. 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Таким чином, належним відповідачем стосовно вказаних вимог є попередній власник спірної земельної ділянки, а саме - ОСОБА_8

Суд неодноразово у судовому засіданні роз'яснював позивачу право заявити вимоги до належних відповідачів. Однак, позивач вказаним правом не скористався, зазначивши, що у нього є вимоги лише до Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради.

Відповідно до ст. 33 ЦПК України, суд може замінити первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи. яка має відповідати за позовом, або залучити до участі у справі іншу особу як співвідповідача, лише за клопотанням позивача.

Оскільки такого клопотання не було заявлено позивачем, особи, які мають відповідати за позовом були залучені до участі у справі в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки заявлені до неналежного відповідача.

При цьому суд враховує, що позивач не позбавлений можливості в подальшому звернутись із вказаним позовом до належних відповідачів.

Понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 61, 79, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 120, 140, 143 Земельного кодексу України, ст.ст. 16, 357, 377, 1216, 1255 Цивільного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку, - відмовити повністю.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м.Миколаєва шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні, мають право подати апеляційну скаргу в 10-денний строк з дня отримання копії рішення суду.

Суддя О.В. Мамаєва