Провадження № 2/752/4664/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

12.12.2016 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі головуючого по справі судді - Шкірай М.І.

за участю секретаря - Безверхої Н.В.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, третя особа без самостійний вимог щодо предмету спору - Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суд -

Встановив

Позивачі звернулись до суду з вказаним позовом, змінивши предмет позову в ході судового розгляду, просили суд визнати ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову позивачі вказували, що вони є власниками вказаної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого 09 грудня 2008 року державним нотаріусом Сімнадцятої Київської державної нотаріальної контори Мінерт О.А. Разом з ними у вказаній квартирі зареєстровані але фактично не проживають відповідачі по справі. Відповідачі не приймають участі в утриманні житлового приміщення, його ремонті, оплаті комунальних послуг, чим завдають позивачам матеріальних збитків, оскільки обов'язки з утримання квартири покладені лише на позивачів. У зв'язку з чим, позивач посилаючись на правові підстави ст.ст. 71, 72 ЖК України та 405 ЦК України просять суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування вказаною квартирою.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідачі та треті особи в судове засідання не з'явились, про дату і час судового розгляду повідомлені належним чином, заяв про розгляд справи за їх відсутності не надходило, причин неявки суду не повідомили, тому суд, вважає за можливе розглянути справу у заочному порядку.

Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Всебічно і повно з'ясувавши обставини справи та дослідивши відповідні докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, оскільки відповідно до вимог до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого 09 грудня 2008 року державним нотаріусом Сімнадцятої Київської державної нотаріальної контори Мінерт О.А. та зареєстрованого в реєстрі під № 2-2728 ОСОБА_1 належить 3/12 квартири АДРЕСА_2.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого 09 грудня 2008 року державним нотаріусом Сімнадцятої Київської державної нотаріальної контори Мінерт О.А. та зареєстрованого в реєстрі під № 2-2734 ОСОБА_2 належить 3/12 квартири АДРЕСА_2.

З довідки Комунального концерну «Центр комунального сервісу» № 1199 від 01.06.2016 року вбачається, що у вказаній квартирі зареєстровані ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_8.

З акту-довідки № 63 від 20 травня 2016 року вбачається, що ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 у вказаній квартирі не проживають з 01.08.2011 року.

За змістом ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Частиною 2 ст. 405 ЦК України визначено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право.

Частина ж 4 ст. 156 ЖК України, передбачає збереження права користування житлом лише для членів сім'ї, які припинили сімейні відносини з власником, при умові збереження права власності на об'єкт нерухомості цього ж власника, тобто при незмінності власника майна.

Таким чином, відповідачі, будучи зареєстрованими у належній позивачам квартирі, порушують їх права власників на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном, гарантовані ст. 319 ЦК України.

Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, якими обґрунтовуються вимоги позивача підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи.

Так, суд, виходячи із засад цивільного судочинства - справедливості, добросовісності та розумності і з урахуванням балансу інтересів, вважає за необхідне задовольнити позов.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачів суму судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст. ст. 10-11, 28-29, 57-60, 158, 179, 185, 208-209, 212, 214-215 ЦПК України, суд -

Вирішив

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, третя особа без самостійний вимог щодо предмету спору - Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів, з дня отримання його копії до Голосіївського районного суду м. Києва.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя