Справа № 620/583/16-ц
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.10.2016 року Зачепилівський районний суд Харківської області
у складі : головуючого - судді Яценка Є. І.,
при секретарі - Гагаріній С.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел. Зачепилівка Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення права користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому вказала, що вона є власником житлового будинку б/н по АДРЕСА_1.
Позивач зазначає, що відповідач ОСОБА_3 є її рідним братом та зареєстрований у вищевказаному будинку, але з 2011 року останній за даною адресою не проживає, його місцезнаходження невідоме.
Як запевняє ОСОБА_1 реєстрація відповідача ОСОБА_2, як проживаючого у її будинку, є суттєвою перешкодою як для здійснення її права володіння, користування та розпорядження будинком як своєю власністю, так і для здійснення її прав як власника будинку на оформлення субсидій по житлово-комунальним послугам.
Позивач вказує, що вона не бажає мати відповідача як зареєстрованого мешканця її будинку ні на правах члена її сім"ї, ні як квартиранта, ні як тимчасово проживаючу особу, тому вона вимушена звернутися до суду з позовом про позбавлення права користування житловим приміщенням. Вирішити питання зняття з реєстраційного обліку відповідача в досудовому порядку неможливе по тій причині, що його місце проживання чи перебування невідоме.
Позивач просить суд визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просить суд задовольнити в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, його було сповіщено про дату судового засідання в газеті «Слобідський Край» № 121 від 08.10.2016 року, але заперечень проти позову до суду не надходило. Тому суд, враховуючи згоду позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, розглянувши заяву позивача про розгляд справи без її участі, дослідивши матеріали справи:
-копію паспорта та ідентифікаційного номера позивача,
-копію свідоцтва про право власності на нерухоме майно, згідно якого ОСОБА_1 є власником житлового будинку в АДРЕСА_1,
-копію акта обстеження сім»ї ОСОБА_1 від 12.08.2016 року, згідно якого в житловому будинку останньої в АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_2, який з 2011 року не проживає за даною адресою,
-довідку Малоорчицької сільської ради про те, що ОСОБА_2 зареєстрований в домоволодінні ОСОБА_1, але не проживає,
приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.
Ч. 1 ст. 383 ЦК України передбачає , що власник житлового будинку, квартири, має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім"ї, інших осі.
Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку.
Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до ст.391 ЦК України, п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року із змінами «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України» власник має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
За змістом ст.7 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-4 «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою: 4) оголошення фізичної особи померлою.
Зазначений Закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, і положення ст.7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Тобто, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм житловим приміщенням, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши одночасно одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення ; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
З огляду на це вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст.71,72,116,156 ЖК України; ст. 405 ЦК України).
Відповідно до ч. 2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Таким чином у судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником будинку по АДРЕСА_1. В даному будинку зареєстрований брат позивача - відповідач ОСОБА_2, який близько 5 років в домоволодінні не проживає, тому суд вважає, що останній втратив своє право на користування житлом.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,209,212,214,215,224-226 ЦПК України, ст. ст. 383,405,744,748 ЦК України, ст.ст. 71,72,116,156 ЖК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення права користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, власником якого є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання ним його копії.

Головуючий, суддя Є.І. Яценко