Провадження №2/235/2525/16
Справа №235/5555/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2016 року м.Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області, в складі головуючого - судді Хмельової С.М., за участю секретаря судового засідання Соловйової М.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно та транспортний засіб по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів,-

В С Т А Н О В И В:

30 серпня 2016 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів в розмірі 3739388,02 гривень.

Одночасно з позовною заявою позивачем також подано заяву про забезпечення позову шляхом вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно та транспортний засіб. Заява про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту на нерухоме майно та транспортний засіб обґрунтована тим, що відповідачі навмисно ухиляються від погашення заборгованості в добровільному порядку, а також від переговорів.

Як зазначає Пленум Верховного Суду України у постанові №9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», згідно з п.1 ч.1 ст.152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

На підставі цього пункту з метою забезпечення виконання судового рішення в майбутньому просять суд вжити заходів для забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідачів з наступних підстав.

Між сторонами дійсно виник спір (невиплачена боржником у повному обсязі заборгованості за договором позики від 17.03.2010) та існує реальна загроза невиконання можливого рішення суду про задоволення позову умисне створення відсутності майна у відповідачів шляхом його відчуження.

У власності відповідача ОСОБА_2 відповідно до інформаційної довідки від 13.08.16р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна (додається) знаходиться:

1) 1/2 квартири за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 44,1 кв.м.;

2) 971/1000 домоволодіння, яке складається із двох житлових будинків, за адресою: Харківська обл., Харківський р-н, м. Південне, вул. Українська, буд.72 загальною площею 51.60 кв.м.

Також, згідно витягу з Єдиного державного реєстру МВС щодо зареєстрованих транспортних засобів та їх власників (копія додається) у власності відповідача перебуває автомобіль Subaru Outback 2011 року.

У власності солідарного відповідача ОСОБА_3 відповідно до інформаційної довідки від 13.08.16р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна (додається) знаходиться:

1) 1/4 квартири за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 46.4 кв.м.;

2) 10/100 квартири за адресою: АДРЕСА_3 загальною площею 65,8 кв.м.;

3) квартира за адресою: АДРЕСА_4 загальною площею 67, 3 кв.м.

4) квартира за адресою: АДРЕСА_5 загальною площею 48,0 кв.м.

Накладення арешту на зазначене майно не буде жодним чином перешкоджати будь-якій господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи-підприємця, якщо така має місце.

Вважають, що такий вид забезпечення позову є абсолютно співрозмірним та адекватним позовним вимогам, та унеможливить намагання відчуження вищезазначеного майна до розгляду справи по суті.

Вивчивши надані позивачем докази, суд вважає, що клопотання позивача обґрунтоване та підлягає задоволенню, в результаті чого необхідно забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно та транспортні засоби.

Відповідно до ст.151 ЦПК України, забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з статті 152 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові кошти, забороною вчинити дії, встановленням обов'язку вчинити певні дії, забороною іншими особами здійснювати платежі або передати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання, зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником в судовому порядку, передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Згідно п.4 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, що між сторонами дійсно виник спір та існує загроза невиконання чи утруднення можливого рішення суду про задоволення позову. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги не тільки інтереси позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Із частини 1ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод»яку було ратифіковано Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року» від 17 липня 1997 року вбачається, що виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду.

Відповідно до пункту 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»- заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Згідно Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень судів» від 24.03.2008 № 261/2008 визнано за необхідне вжиття додаткових заходів, спрямованих на посилення забезпечення захисту конституційних прав і свобод людини щодо належного виконання рішень судів, підвищення ефективності виконання рішень судів.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його, а також вчиняти дії, які

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Керуючись ст.ст.151, 152, 153 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Задовольнити заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно та транспортний засіб.

Накласти арешт на автомобіль Subaru Outback 2011 року (Subaru Outback д.н.з. АН 0628 IВ; номер кузова НОМЕР_1), що належать на праві приватної власності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (Ідентифікаційний номер: НОМЕР_2), останнє відоме місце проживання якого за адресою: АДРЕСА_6.

Накласти арешт на частку в розмірі 971/1000 домоволодіння, яке складається із двох житлових будинків, за адресою: Харківська обл., Харківський р-н, м. Південне, вул. Українська, буд.72 загальною площею 51.60 кв.м., що належить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (Ідентифікаційний номер: НОМЕР_2).

Накласти арешт на 1/2 квартири за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 44,1 кв.м., що належить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (Ідентифікаційний номер: НОМЕР_2).

Накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_4 загальною площею 67, 3 кв.м , що належить ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_3.

Накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_5 загальною площею 48,0 кв.м., що належать ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_3.

Накласти арешт на ? квартири за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 46.4 кв.м., що належать на праві власності ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_3.

Накласти арешт на 10/100 квартири за адресою: АДРЕСА_3 загальною площею 65,8 кв.м., що належать на праві власності ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_3.

Заборонити будь-які дії, спрямовані на відчуження зазначеного майна.

Виконання ухвали доручити відповідним органам та державним установам, до компетенції яких входить вирішення даного питання.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом пяти днів з дня її проголошення, а особою, без участі якої постановлено ухвалу протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: