Справа № 500/5612/16-ц
Провадження № 2/500/3043/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 грудня 2016 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючого - судді Присакар О.Я.,
при секретарі Сирбу Г.В.,
за участю: представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, -
25.10.2016 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду з позовними вимогами, якими просять визнати дійсним договір купівлі продажу нерухомого майна № 1196 від 29.05.1996 року та визнати за ними в рівних частках право власності на квартиру № 29, яка розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Ціолковського, 1, мотивуючи тим, що 29.05.1996 року між ними та ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна № 1196, який зареєстрований представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїлі. Всі умови договору № 1196 від 29.05.1996 року виконані, з моменту укладення договору, вони відкрито володіють та користуються житлом, проте фактично являючись власниками житла, позивачі позбавлені можливості розпоряджатися ним на свій розсуд, оскільки укладений договір потребує нотаріального посвідчення, в звязку з чим змушені звернутися до суду для підтвердження дійсності укладеного договору та визнання права власності на житло.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити позов.
В судове засідання відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не зявились, про розгляд справи були повідомлені шляхом розміщення оголошення в газеті «Одеські вісті» № 94 (4917) від 29.11.2016 року, про причини неявки суд не сповістили, заяв про відкладення справи або слухання справи за їх відсутністю не направляли. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити, виходячи з наступного.
Судом було встановлено, що 29.05.1996 року між ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6, був укладений договір купівлі продажу нерухомого майна № 1196, згідно якого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 продали, а ОСОБА_3, ОСОБА_2 купили квартиру № 29, яка розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Ціолковського, 1.
Згідно довідки № 1520 від 23.09.2016 року, наданої комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації», власниками квартири АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на підставі договору купівлі продажу нерухомого майна № 1196 від 29.05.1996 року, посвідченого Одеською товарною біржею, зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно в реєстровій книзі за № 68г/43 від 30.05.1996 року.
Укладений між сторонами договір зареєстровано представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїлі, 29.05.1996 р. за № 1196. Всі істотні умови договору до його реєстрації на товарній біржі сторонами виконані, грошовий розрахунок по даному договору здійснений позивачем, про що свідчить п.п.5 договору, в виконання умов укладеного договору ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проведено реєстрацію договору. Протягом всього часу з моменту укладення договору позивачі відкрито володіють та користуються придбаним житлом, однак на підставі укладеного договору позбавлені можливості проводити відчуження придбаного житла та укладати будь-які правочини, оскільки договір нотаріально не посвідчений.
Згідно до вимог статті 47 ЦК УРСР (1963 року), якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Таким чином, оскільки при укладенні договору всі вимоги передбачені ст. 15 ЗУ «Про товарні біржі» між сторонами виконано належним чином, про що свідчить сам договір, однак договір не відповідає вимогам ст.657 ЦК України чинного законодавства, що позбавляє можливості проводити його відчуження, суд вважає за необхідне визнати укладений між сторонами договір купівлі-продажу дійсним та визнати за ОСОБА_7 право власності на придбане житло.
На підставі вищевказаного, керуючись ст.ст.10,60,212-215, 224-227 ЦПК України, ст. ст. 47 ЦК УРСР (1963 року), суд,-
Позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності задовольнити.
Визнати дійсним договір № 1196 купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діяла в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6, посвідчений представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїлі 29 травня 1996 року.
Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.
Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: ОСОБА_8