Справа № 456/1997/16-ц
Провадження № 2-о/456/86/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2016 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Шрамка Р. Т.

з участю секретаря: Панилик О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию справу за заявою ОСОБА_1, зацікавленої особи Стрийської міської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

встановив:

Заявник ОСОБА_1, звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що вона є єдиною власницею будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого старшим державним нотаріусом Стрийської державної нотаріальної контори Навальковською М.М., 20 березня 1995 року. Право власності зареєстровано в Стрийському бюро технічної інвентаризації 21 березня 1995 року за реєстром №2717. В даний час заявник вирішила відчужити належний їй будинок, але не може цього зробити в зв?язку з помилками у правовстановлюючому документі. Так, в свідоцтві про право на спадщину та в реєстрі прав власності в МБТІ прізвище заявниці записано «ОСОБА_1», а в паспорті прізвище записано «ОСОБА_1».

Із-за вказаної помилки заявник не зможе розпорядитись своїм майном і саме тому змушена звернутись в суд з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, а саме свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

В судове засідання заявник не з?вилась, однак подала до суду заяву згідно якої просила розглядати справу за її відсутності та заяву задоволити.

Представник зацікавленої особи в судове засідання не з?явився, однак подала до суду заяву згідно якої просила розглядати справу за відсутності представника та прийняти рішення згідно чинного законодавства України.

Відповідно до ст.. 197 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що заявниці належить житловий будинок по АДРЕСА_1 В даний час заявник вирішила відчужити належний їй будинок, але не може цього зробити в зв?язку з помилками у правовстановлюючому документі. Так, в свідоцтві про право на спадщину та в реєстрі прав власності в МБТІ прізвище заявниці записано «ОСОБА_1», а в паспорті прізвище записано «ОСОБА_1».

Згідно статей 256, 259 ЦПК України суд може встановити факт належності правовстановлюючого документа особі, прізвище якої, що зазначено в документі, не збігається з прізвищем цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Крім того, згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім?я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, на збігаються з ім?ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно листа ВСУ 01.01.2012р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа який, необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту.

Згідно копії паспорта громадянина України, прізвище заявниці - ОСОБА_1.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власником земельної ділянки площею 0.065га, що по АДРЕСА_1 зазначено ОСОБА_1.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.03.1995р., ОСОБА_3, якій на день смерті належав житловий будинок по АДРЕСА_1, заповіла своїй дочці ОСОБА_1

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення заяви ОСОБА_1, та суд вважає можливим встановити факт належності свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 20 березня 1995 року старшим державним нотаріусом Стрийської держаної нотаріальної контори Навальковською М.М., після смерті мами заявниці ОСОБА_3, /спадкова справа № 15/ та зареєстрованого в Стрийському бюро технічної інвентаризації 21 березня 1995 року за реєстром №2717 на прізвище ОСОБА_1, заявнику ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 197, 212 - 215, 256, 259 ЦПК України, приймаючи до уваги позицію Верховного Суду України, викладену у листі від 01.01.2012 р. «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд, -

вирішив:

Заяву задоволити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 20 березня 1995 року старшим державним нотаріусом Стрийської держаної нотаріальної контори Навальковською М.М., після смерті ОСОБА_3 (спадкова справа №15) та зареєстрованого в Стрийському бюро технічної інвентаризації 21 березня 1995 року за реєстром №2717, в якому вказано прізвище ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Р. Т. Шрамко