Номер провадження: 22-ц/785/4447/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Драгомерецький М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.

суддів: Панасенкова В.О.,

ОСОБА_2,

при секретарі: Томашевській К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 11 квітня 2016 року за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів у розмірі 1/2 частини боргових зобовязань, які виникли у подружжя в період шлюбу,-

В С Т А Н О В И Л А:

14 грудня 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів у розмірі 1/2 частини боргових зобовязань, які виникли у подружжя в період шлюбу.

Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що сторони по справі з 20.11.1999 року по 03.05.2012 року перебували у шлюбі, під час якого за 68 900 гривень ними було придбано автомобіль марки «Chevrolet Aveo» на підставі договору купівлі продажу від 15.05.2007 року.

Для придбання автомобіля, окрім власних коштів, сторонами було використано грошові кошти у розмірі 11 710 доларів США, які були отримані за кредитним договором від 24.05.2007 року №11-к-261, який було укладено між Банком «Фінанси та кредит» та ОСОБА_5, зі сплатою 10% річних строком дії до 24.05.2014 року. Відповідно до Довідки АТ «Банк «Фінанси та кредит» ОСОБА_5 виконав усі зобовязання за вказаним кредитним договором.

Тому, оскільки кредитні кошти були витрачені на придбання автомобіля, отже, у інтересах сімї, ОСОБА_5 звернувся із даним позовом до суду та просив його задовольнити у повному обсязі з наведених в позовній заяві правових підстав.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 заперечував проти задовлення позову.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 11 квітня 2016 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 в інетересах ОСОБА_4 просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

У судове засідання до суду апеляційної інстанції сторони по справі не зявились, однак про розгляд справи вони сповіщались належним чином, та причини неявки до суду апеляційної інстанції ним надано не було. Крім того, інтреси відповідача ОСОБА_4 представляє довірена особа, тому у відповідності до ч.2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін до апеляційного суду не перешкоджає подальшому розгляду справи та доступі до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача, який доповів зміст оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 10 п.3 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 п.1 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно частини третьої статті 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частина четверта статті 65 СК України передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї.

Так судом першої інстанції встановлено, що під час перебування сторін у шлюбі, ними було придбано автомобіль марки «Chevrolet Aveo». На його придбання, окрім власних коштів, сторонами було витрачено 11 710 доларів США, що були отримані за кредитним договором від 24.05.2007 року №11-к-261, який було укладено між Банком «Фінанси та кредит» та ОСОБА_5, зі сплатою 10% річних строком дії до 24.05.2014 року.

Відповідно до Довідки АТ «Банк «Фінанси та кредит» ОСОБА_5 виконав усі зобовязання за вказаним кредитним договором.

Таким чином, у подружжя, окрім права спільної сумісної власності на отримані грошові кошти та одержаний за рахунок останніх автомобіль, внаслідок укладення кредитного договору, також виникає зобов'язання в інтересах сім'ї у вигляді повернення кредитних коштів, виконання якого подружжя здійснює як солідарні боржники.

Отже, розглядаючи спір, місцевий суд вірно послався на норми закону, що регулюють правовідносини, які виникли між сторонами.

Суд перевірив усі докази, які навів позивач ОСОБА_5 у підтвердження своїх вимог, а відповідачка ОСОБА_4 - у підтвердження своїх заперечень, навів у рішенні фактичні обставини, які були встановлені судом при розгляді справи, вірно застосував правові норми, що регулюють ці правовідносини, та зробив вірний висновок про задоволення позовних вимог.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на те, що місцевий суд не прийняв до уваги тих обставин, що стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 1/2 частини від 2 400 доларів США, що були сплачені позивачем за рахунок передоплати за продаж спірного автомобіля, не приймається судовою колегією до уваги.

Оскільки право на спільну сумісну власність грошових коштів, отриманих внаслідок реалізації автомобіля, кореспондується боргове зобов'язання - повернення кредитних коштів, отриманих на придбання спірного транспортного засобу.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги про те, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам закону і підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову у задоволенні позову, не заслуговують на увагу, оскільки наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели до неправильного вирішення справи.

Таким чином, судова колегія дійшла до висновку, що суд першої інстанції в межах заявлених вимог повно і всебічно розглянув справу, дав належу оцінку наданим доказам, постановив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що законних підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. 303,307 ч.1 п.1, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 відхилити, рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 11 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак вона може бути оскаржена на протязі двадцяти днів з дня її проголошення до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області: М.М. Драгомерецький

ОСОБА_6

ОСОБА_2