Справа № 639/6232/15-ц
Провадження № 2/639/129/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Шиянової Л.О.

при секретарі - Крбеян К.О.,

представник позивача - ОСОБА_1

представник третьої особи - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, Харківська міська рада про визнання права власності на майно, зустрічному позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_6 про визнання права власності на майно, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, Харківська міська рада про визнання права власності на майно.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_3 (відповідач за зустрічним) та її представник ОСОБА_1, який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 28.09.2015 року, звернулись з клопотання про визнання мирової угоди, яку подано через канцелярію суду 03.06.2016 року, яке підтримали у даному судовому засіданні та просили задовольнити. З тексту мирової угоди вбачається наступне :

1. Сторони визначають і визнають, що за ОСОБА_3 визнається право спільної часткової власності на 1/2 частину двоповерхового житлового будинку загальною площею 111,3 кв.м. (літ. Н-2, площею 111,3 кв. м. за адресою: м. Харків, вул. Райкомівська, буд. 9а, який складається з: коридору площею 3,9 кв. м., житлової кімнати площею 9,4 кв.м., кухні площею 11,6 кв. м., сходової клітки 3,3 кв.м., гаражу площею 27,0 кв.м., коридору площею 3,5 кв.м., житлової кімнати площею 9,6 кв.м., житлової кімнати площею 17,0 кв.м., житлової кімнати площею 14,2 кв.м., хол площею 9,1 кв.м., сходова клітка площею 2,7 кв.м.);

2.Сторони визначають і визнають, що за ОСОБА_4 взнається право спільної часткової власності на 1/2 частину двоповерхового житлового будинку загальною площею 111,3 кв.м. (літ. Н-2, площею 111,3 кв. м. За дресою: м. Харків, вул. Райкомівська, буд. 9а, який складається з: коридору площею 3,9 кв. м., житлової кімнати площею 9,4 кв.м., кухні площею 11,6 кв. м., сходової клітки 3,3 кв.м., гаражу площею 27,0 кв.м., коридору площею 3,5 кв.м., житлової кімнати площею 9,6 кв.м., житлової кімнати площею 17,0 кв.м., житлової кімнати площею 14,2 кв.м., хол площею 9,1 кв.м., сходова клітка площею 2,7 кв.м.);

3. Сторони визначають і визнають, що будь-яке майно, право на майно, немайнове право, що не включено до умов цієї мирової угоди залишається за стороною, яка має титульне право на це майно, право на майно, немайнове право.

ОСОБА_7 визнає позовну заяву ОСОБА_4 в частині визнання права власності на ? частину двоповерхового житлового будинку загальною площею 111,3 кв.м. (літ. Н-2, площею 111,3 кв. м. за адресою: м. Харків, вул. Райкомівська, буд. 9а, який складається з: коридору площею 3,9 кв. м., житлової кімнати площею 9,4 кв.м., кухні площею 11,6 кв. м., сходової клітки 3,3 кв.м., гаражу площею 27,0 кв.м., коридору площею 3,5 кв.м., житлової кімнати площею 9,6 кв.м., житлової кімнати площею 17,0 кв.м., житлової кімнати площею 14,2 кв.м., хол площею 9,1 кв.м., сходова клітка площею 2,7 кв.м.) і відмовляється від позову про визнання права власності на житловий будинок загальною площею 111,3 кв.м. (літ. Н-2, площею 111,3 кв. м. За адресою: м. Харків, л. Райкомівська, буд. 9а, який складається з: коридору площею 3,9 кв. м., житлової кімнати площею 9,4 кв.м., кухні площею 11,6 кв. м., сходової клітки 3,3 кв.м., гаражу площею 27,0 кв.м., коридору площею 3,5 кв.м., житлової кімнати площею 9,6 .м., житлової кімнати площею 17,0 кв.м., житлової кімнати площею 14,2 кв.м., хол площею 9,1 кв.м., сходова клітка площею 2,7 кв.м.);

ОСОБА_8 визнає позовну заяву ОСОБА_3 в частині визнання права спільної часткової власності на 1/2 частинудвоповерхового житлового будинку загальною площею 111,3 кв.м. (літ. Н-2, площею 111,3 кв. м. За адресою: м. Харків, вул. Райкомівська, буд. 9а, який складається з: коридору площею 3,9 кв. м., житлової кімнати площею 9,4 кв.м., кухні площею 11,6 з. м., сходової клітки 3,3 кв.м., гаражу площею 27,0 кв.м., коридору площею 3,5 в.м., житлової кімнати площею 9,6 кв.м., житлової кімнати площею 17,0 кв.м., житлової кімнати площею 14,2 кв.м., хол площею 9,1 кв.м., сходова клітка площею 17 кв.м.) і відмовляється від позову про визнання права власності на житловий будинок загальною площею 111,3 кв.м. (літ. Н-2, площею 111,3 кв. м. За адресою: м. Харків, вул. Райкомівська, буд. 9а, який складається з: коридору площею 3,9 кв. м., житлової кімнати площею 9,4 кв.м., кухні площею 11,6 кв. м., сходової клітки 3,3 кв.м., гаражу площею 27,0 кв.м., коридору площею 3,5 кв.м., житлової кімнати площею 9,6 кв.м., житлової кімнати площею 17,0 кв.м., житлової кімнати площею 4,2 кв.м., хол площею 9,1 кв.м., сходова клітка площею 2,7 кв.м.);

6. ОСОБА_3 зобовязується не чинити перешкоди у володінні, користуванні і розпорядженні ОСОБА_4 житловим будинком загальною площею 111,3 кв.м. (літ. Н-2, площею 111,3 кв. м. за адресою: м. Харків, вул. Райкомівська, буд. 9а, який складається з: коридору площею 3,9кв. м., житлової кімнати площею 9,4 кв.м., кухні площею 11,6 кв. м., сходової клітки 3,3 кв.м., гаражу площею 27,0 кв.м., коридору площею 3,5 кв.м., житлової кімнати площею 9,6 кв.м., житлової кімнати площею 17,0 кв.м., житлової кімнати площею 14,2 кв.м., хол площею 9,1 кв.м., сходова клітка площею 2,7 кв.м.);

7. ОСОБА_4 зобовязується не чинити перешкоди у володінні, користуванні і розпорядженні ОСОБА_3 житловим будинком загальною площею 111,3 кв.м. (літ. Н-2, площею 111,3 кв. м. за адресою: м. Харків, вул. Райкомівська, буд. 9а, який складається з: коридору площею3,9 кв. м., житлової кімнати площею 9,4 кв.м., кухні площею 11,6 кв. м., сходової клітки 3,3 кв.м., гаражу площею 27,0 кв.м., коридору площею 3,5 кв.м., житлової кімнати площею 9,6 кв.м., житлової кімнати площею 17,0 кв.м., житлової кімнати площею 14,2 кв.м., хол площею 9,1 кв.м., сходова клітка площею 2,7 кв.м.);

8.Сторони відмовляються від стягнення судових витрат.

Відповідач ОСОБА_4 (позивач за зустрічним) у судове засідання не зявилася, як повідомила позивач ОСОБА_3 відповідач учора швидкою допомогою була госпіталізована на стаціонарне лікування до Харківської міської лікарні №3. Але, приймаючи до уваги, що вона підписувала мирову угоду, підтримувала у судовому засіданні ,просила іі визнати та затвердити, вважали можливим розглянути дане клопотання у її відсутність.

Третя особа ОСОБА_6 та її представник ОСОБА_2 у судовому засіданні проти визнання мирової угоди заперечували, підтримали заперечення на мирову угоду, надані суду 08 липня 2016 року, із яких вбачається наступне. Зазначена мирова угода є незаконною, необґрунтованою та такою, що суттєво порушує її права співвласника спірної нерухомості. Вона, ОСОБА_6, є співвласником нерухомості і визнання права власності на частину на самочинне будівництво однозначно стосується її інтересів. Порядок узаконення самочинного будівництва потребує згоду інших співвласників. Сторони по справі абсолютно безпідставно залучили її до участі в справі не в якості відповідача, а в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спора, що позбавило її можливості користуватися правами сторони по справі, передбаченими ст. ст. 27, 31 ЦПК України. Виходячи зі ст. 35 ЦПК України позивач повинен вказати на стороні позивача чи відповідача він залучає третю особу до участі в справі. Сторони в мировій угоді ігнорують її інтереси. На підставі договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Першої Харківської державної нотаріальної контори 26.12.1997 року, р. № 6-5408, їй, ОСОБА_6, належить 1/4 частина житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою: місто Харків, вулиця Райкомівська, будинок № 9-а. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Пятої Харківської державної нотаріальної контори 03.03.2009 року, р. № 6-236, їй, ОСОБА_6, належить ще 1/4 частина житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою: місто Харків, вулиця Райкомівська, будинок № 9-а. Отже, на підставі цих двох правовстановлюючих документів їй на праві спільної часткової власності належить 1/2 частина житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою: місто Харків, вулиця Райкомівська, будинок № 9-а. Її братові - ОСОБА_9 - у праві спільної часткової власності на вказаний житловий будинок з надвірними будівлями належала 1/2 частина вказаного житлового будинку з надвірними будівлями: ? частина на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Девятої державної нотаріальної контори міста Харкова 25 листопада 1976 року, р. № 1-1866, ? частина на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Пятої Харківської державної нотаріальної контори 03.03.2009 року, р. № 2-241. 17 жовтня 2014 року ОСОБА_9 помер. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є його правонаступниками та спадкоємцями першої черги після його смерті, як донька та дружина спадкодавця, що прийняли спадщину. Зараз їй достовірно невідомо, чи оформили спадкоємці свої спадкові права. До теперішнього часу суду ними не були надані правовстановлюючі документи на частину будинку, що належала її братові. Її брат, ОСОБА_9, зробив до сараю-гаражу літ. «К» , співвласниками якого є вони, без мого дозволу самочинну будову Н-1. Двоповерховий гараж-сарай літ. «К» розміром 7,60 х 4,90 кв.м та висотою 4,85 м, який є частиною будівлі Н-1, рішенням виконавчого комітету Жовтневої районної ради від 05.06.1990 року № 100-69 було прийнято в експлуатацію на імя двох співвласників: ОСОБА_10 та ОСОБА_9 (копія рішення є в матеріалах справи). Вона успадкувала частину майна, що належало її матері ОСОБА_10 Отже, вона є співвласником сараю-гаражу літ «К». Як користувач земельної ділянки, вона заперечує проти того, що на земельній ділянці , яка знаходиться в загальному користуванні співвласників, ОСОБА_9 без її дозволу побудував самочинну будівлю. Це самочинне будівництво порушує її права і не відповідає будівельним, архітектурним, санітарним, екологічним та іншим нормам і правилам, державним стандартам. Сторони по справі повинні були звернутися до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, що є єдиним органом державної влади, уповноважений на встановлення факту готовності обєкту до експлуатації та прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкту. Натомість вони звернулися до суду з первісним та зустрічним позовами в обхід встановленого законом порядку узаконення самочинно збудованого майна. В мировій угоді, як і в матеріалах справи, відсутні відомості про надання земельної ділянки у встановленому порядку ОСОБА_9 під уже збудоване нерухоме майно, що також робить неможливим визнання права власності на самочинно збудоване майно на підставі ст. 376 ЦК України. Вважає, що наявність самочинної будівлі літ. Н-2 суттєвим чином порушує її права співвласника та землекористувача, тому просить не визнавати мирової угоди між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у звязку з грубими порушеннями матеріального та процесуального права.

Представник третьої особи - Харківської міської ради у судове засідання також не зявився , але надав до суду письмові заперечення, в яких проти визнання мирової угоди заперечував, посилаючись на наступне.

З умов вказаної мирової угоди вбачається, що сторони визнають право спільної часткової власності за кожним з Позивачів на 1/2 частину двоповерхового житлового будинку літ. «Н-2», загальною площею 111,3 кв.м., який розташований по вул. Райкомівській, 9а у м. Харкові. З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок літ. «Н-2» загальною площею 111,3 кв.м., який розташований по вул. Райкомівській, 9а у м. Харкові самочинно побудований. Нормами чинного законодавства, передбачений порядок набуття права власності та право на виконання будівельних робіт та введення об'єкта в експлуатацію однак, мирова угода направлена не на визнання права власності як такого, а на незаконне, в обхід встановленого порядку, узаконення самочинно збудованого майна. Законом України, який введений державою для здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів є Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності». Відповідно до ст. 34 Закону України «Прорегулювання містобудівної діяльності», виконання будівельних робіт дозволяється після реєстрації повідомлення або декларації про початок виконання будівельних робіт чи видачі органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт. Згідно ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта є дата реєстрації декларації про готовність обєкта до експлуатації або видачі сертифіката. Експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Доказів про наявність у сторін дозвільних документів на право виконання будівельних робіт з будівництва обєкту та вводу його в експлуатацію у встановленому законодавством порядку до матеріалів позовної заяви не долучено. Згідно п.12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30.03.2012 р. №6 у справах, повязаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього. Звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право. Відповідно до ст.376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. З матеріалів долучених до позовних заяв не вбачається що, жодний з позивачів отримував земельну ділянку у встановленому порядку під уже збудоване нерухоме майно, з метою його збереження, що робить неможливим судове визнання права власності на самочинно збудоване майно на підставі ч.З ст. 376 ЦК України.

Вислухавши думку сторін, вивчивши зміст мирової угоди, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне відмовити у визнанні мирової угоди, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну заяву. Якщо мирову угоду або повідомлення про неї викладено в адресованій суду письмовій заяві сторін, ця заява приєднується до справи.

Суд зобов'язаний перевірити чи не суперечить мирова угода закону, а також, чи не порушує вона прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Відповідно до ч. 5 ст.175 ЦПК України, якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд поставляє ухвалу про відмову у визнання мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи положення норм цивільного та цивільно-процесуального законодавства, що застосується до виниклих спірних правовідносин, беручи до уваги, що вказана мирова угода порушує права третьої особи, а саме ОСОБА_6, яка , як достовірно встановлено судом, є співвласником позивача та відповідача, якій належить на праві спільної часткової власності 1/2 частина житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою: місто Харків, вулиця Райкомівська, будинок № 9-а.,суд приходить до висновку що у визнанні мирової угоди необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 175, 208-210 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у визнанні мирової угоди по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, Харківська міська рада про визнання права власності на майно, зустрічному позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_6 про визнання права власності на майно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.О. Шиянова