АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1891/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 57 Орендарчук М. П.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоКачана О. В.
суддівЗахарової А. Ф., Фетісової Т. Л.
при секретаріШоколенко Т. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ТОВ "Євролізинг Україна" на рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 31 травня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ТОВ "Євролізинг Україна" про захист прав споживача, визнання договору фінансового лізингу недійсним, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6 звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ "Євролізинг Україна" про захист прав споживача, визнання договору фінансового лізингу недійсним, відшкодування матеріальної та моральної. шкоди, мотивуючи тим, що він в інтернеті виявив пропозицію ТОВ "Євролізинг Україна" продажу трактора СИНТАЙ 244 2003, вартістю 45 000 грн з наведенням технічних характеристик та додатку до трактора плуга 320 та почвофрези 1.25. 3.06.2015 року він прибув по запропонованому адресу в м. Вінниця вул. Пирогова 28, де розміщений офіс ТОВ "Євролізинг Україна". За квитанцією № ПН 11258620 від 3.06.2015 року позивачем внесено через відділення ПАТ "Перший Інвестиційний банк" на рахунок ТОВ "Євролізинг Україна" в банк АТ "Райффайзен Банк Аваль" у м. Києві 15 000 грн.

В цей же день підписав договір фінансового лізингу 01362 від 03.06.2015 року. На його зауваження та заперечення щодо назви договору та ціни договору у розмірі 150 000 грн працівниця офісу відповіла, що ціна не має значення, що документ потрібен для звітності, а йому трактор буде доставлений за 45 000 грн. Вона уточнила та зафіксувала маршрут доставки трактора до с. Шукайвода Христинівського району, рекомендувала в акті приймання - передачі зафіксувати недоліки, що буде підставою для виправлення ціни 45000 грн.

Однак ні 3.06.2015 року ні в наступні дні трактор не був доставлений.

Позивач звернувся з заявою на ім'я керівника ТОВ "Євролізинг Ураїна" про повернення йому 15000 грн, описавши фактичні обставини, однак отримав відповідь що сума 15000 грн є адміністративним платежем, яка не підлягає до повернення.

Отже, відповідачем щодо укладення договору фінансового лізингу допущена нечесна підприємницька практика у формі обману стосовно природи договору та стосовно ціни договору, чим спричинені збитки та моральна шкода.

Зокрема на поїздку в м. Вінницю на пропозицію працівників відповідача щодо правочину на купівлю трактора ціною 45000 грн. він залучив як перевізника приватну особу ОСОБА_8, власника легкової автомашини, який 3.06.2015 року діставив його в м .Вінницю, провів з ним весь день та доставив у зворотньому напрямку. Вартість оплати 700 грн. Такі витрати були необхідні, але виявилось збитковими. Крім того, йому завдана значна моральна шкода., яку оцінив у 10 000 грн.

Просив суд стягнути з ТОВ "Євролізинг" на його користь 15 000 грн як ціну продукції, визначену неналежним чином внаслідок нечесної підприємницької практики, визнавши договір фінансового лізингу 01362 від 3.06.2015 року, укладений між ТОВ "Євролізинг Україна" та ОСОБА_6 на поставку трактора Сінтай 244, об'єм двигуна 24 к.с./диз недійсним. Стягути з відповідача на користь позивача 700 грн матеріальних збитків , 10 000 грн у відшкодування моральної шкоди, витрати на оплату правової допомоги- 500 грн.

Рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 31 травня 2016 року позов задоволено частково.

Ухвалено визнати недійсним договір фінансового лізингу № 01362 від 03.06.2015 року, на поставку трактора "Сінтай" 244, об'ємом двигуна 24 к.с./ диз, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Євролізинг Україна" та ОСОБА_6.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Євролізинг Україна", , р/р 9 в АТ "КБ"Райффайзен Банк Аваль" МФО 380805, на користь ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає АДРЕСА_1, грошову суму, сплачену на виконання договору фінансового лізингу № 01362 від 03.06.2015 року в розмірі 15 000 (п'ятнадцять тисяч ) гривень .

Вирішено питання судового збору. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції представник відповідача подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, не в повній мірі досліджено правовідносини, що склались між сторонами, невірно надано правову оцінку наданим сторонами доказів, просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення по наступним мотивам.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини: 3.06.2015 року між ОСОБА_6 та ТОВ "Євролізинг Україна" було укладено договір № 01362.

Відповідно до квитанції № ПН 1258620 від 03.06.2015 року ОСОБА_6 було перераховано ТОВ "Євролізингу Україна" 15000 грн, призначенням якого є адміністративний платіж згідно Договору № 01362.

Згідно ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.

Згідно частин першої, другої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Стаття 18 ЗУ "Про захист прав споживачів" містить самостійні підстави визнання угоди (чи її умов) недійсною.

Згідно пункту 4 частини першої статті 34 ЗУ "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" діяльність з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб може здійснюватись лише фінансовими установами після отримання відповідної ліцензії.

Послуга з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах є фінансовою послугою (пункт 11-1 статті 4 ЗУ "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг").

Відповідно до частини першої статті 227 ЦК України правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним.

Відповідно до частини другої статті 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Договір лізингу за своєю правовою природою є змішаним договором та містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до статті 628 ЦК України.

Згідно статті 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до частини першої статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Вказана правова позиція, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів України, викладена у постанові Верховного Суду України від 16.12.2015 у справі №6-2766цс15.

З цих підстав колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про визнання спірного договору недійсним, адже його укладено без наявності у відповідача, як суб'єкта надання фінансових послуг, відповідної ліцензії та без обов'язкового нотаріального посвідчення спірного договору. Також є вірними висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні, про необхідність застосування наслідків недійсного правочину шляхом зобов'язання відповідача сплатити позивачу одержані за недійсним договором кошти в сумі 15000 грн.

Керуючись ст. 307, 308, 315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ТОВ "Євролізинг Україна" на рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 31 травня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ТОВ "Євролізинг Україна" про захист прав споживача, визнання договору фінансового лізингу недійсним, відшкодування матеріальної та моральної шкоди відхилити, рішення суду залишити без змін.

Ухвала колегії та рішення суду набувають законної сили з моменту проголошення ухвали та можуть бути оскаржені в касаційному порядку до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Головуючий :

Судді :