Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Гримич М.К., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про виселення за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Обухівського районного суду Київської області від 14 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області

від 2 березня 2016 року,

встановила:

У серпні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду указаним позовом, посилаючись на те, що за умовами кредитного договору від

28 лютого 2006 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та

ОСОБА_8, останній отримав кредит у розмірі 31 500 євро на умовах, визначених договором, кінцевим терміном повернення 28 лютого 2010 року. У рахунок забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором того ж дня між банком та відповідачами був укладений договір іпотеки, за умовами якого останні передали в іпотеку банку належну їм на праві власності квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 85,83 кв. м. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 21 січня 2015 року в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_8 за кредитним договором від 28 лютого 2006 року в розмірі 1 621 821,20 грн звернуто стягнення на квартиру №148 загальною площею 85,83 кв. м, яка розташована по АДРЕСА_1 шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки

Ураховуючи наведене, позивач просив виселити відповідачів, які проживають та зареєстровані у вищевказаній квартирі.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 14 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області

від 2 березня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк»просить скасувати ухвалені в справі судові рішення, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

За змістом статей 39, 40 Закону України «Про іпотеку» та ст. 109 ЖК Української РСР особам, які виселяються із жилого будинку (жилого приміщення), яке є предметом іпотеки, у зв'язку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, надається інше постійне житло у тому разі, коли іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.

Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого постійного жилого приміщення при зверненні стягнення на предмет іпотеки, якщо іпотечне майно було придбано за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення (ч. 2 ст. 109 ЖК Української РСР). У такому випадку виселення здійснюється відповідно до

ч. 4 ст. 109 та ст. 132 ЖК УРСР.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди вірно застосував положення статей 39, 40 Закону України «Про іпотеку» та ст. 109 ЖК Української РСР, оцінили надані сторонами докази в порядку ст. 212 ЦПК України, встановили фактичні обставини справи, зокрема, що квартира, на яку звернуто стягнення, як на предмет іпотеки, придбано не за рахунок отриманих кредитних коштів,прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для виселення відповідачів.

Висновок суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи, доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відхилити, рішення Обухівського районного суду Київської області від 14 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 2 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

М.К.Гримич

І.М.Фаловська