Справа №461/5425/16-ц
Провадження №2-ц/461/1670/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2016 року Галицький районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Государського А.В.

при секретарі Скаб В.О.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до національного академічного українського драматичного театру імені ОСОБА_4 про надання щорічної основної та додаткової відпустки,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з позовом до національного академічного українського драматичного театру імені ОСОБА_4 про надання щорічної основної та додаткової відпустки, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що він перебуває у трудових відносинах із відповідачем. Зазначає, що всупереч вимогам ст.ст.5, 6, 8 Закону України «Про відпустки», наказом №90-к від 21.06.2016 року ОСОБА_5 академічного українського драматичного театру імені ОСОБА_4, відповідачем надано йому щорічну оплачувану відпустку строком на 9 днів. Оскільки в наказі не було вказано причину та підстави скорочення тривалості щорічної відпустки, він звернувся до відповідача із письмовою вимогою в якій просив вказати вищенаведену інформацію. Листом від 13.07.2016 року адміністрація установи повідомила про обєктивні причини скорочення тривалості відпустки, а саме з огляду на майбутнє звільнення на виконання Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури». Вважає, що причина скорочення тривалості щорічної відпустки, яка вказана відповідачем у листі-відповіді суперечить вимогам ст.22 Закону України «Про відпустки» відповідно до якої у разі звільнення працівника до закінчення робочого року, за який він уже одержав відпустку повної тривалості, для покриття заборгованості власник або уповноважений ним орган проводить відрахування із заробітної плати за дні відпустки, що були надані в рахунок невідпрацьованої частини робочого року.

Відрахування, передбачене частиною першою цієї статті, не провадиться, якщо працівник звільняється з роботи у зв'язку, зокрема із відмовою від продовження роботи у зв'язку з істотною зміною умов праці.

Разом із тим, відповідно до приписів прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури», набрання чинності цим Законом є підставою для припинення безстрокового трудового договору з керівниками державних та комунальних закладів культури, а також з професійними творчими працівниками (художнім та артистичним персоналом) державних та комунальних закладів культури. З працівниками художнього та артистичного персоналу, які перебувають у трудових відносинах з державними та комунальними закладами культури, протягом одного року з дня набрання чинності цим Законом укладається контракт строком від одного до трьох років без проведення конкурсу.

Стверджує, що в даному випадку має місце звільнення працівника у звязку із істотною зміною умов праці, а відтак покликання відповідача, як на підставу тривалості відпустки майбутнє звільнення на виконання закону є незаконним та безпідставним. У звязку із цим просить суд скасувати наказ №90-к від 21.06.2016 року ОСОБА_5 академічного українського драматичного театру імені ОСОБА_4 в частині надання позивачу ОСОБА_3 щорічної (основної та додаткової) відпустки тривалістю 9 календарних днів; зобовязати відповідача надати працівнику щорічну (основну та додаткову) відпустку за весь період роботи в установі терміном на 28 календарних днів із збереженням заробітної плати.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав позовні вимоги надавши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечила проти задоволення позову з підстав викладених у письмових запереченнях, додатково надала пояснення про те, що у період підготовки наказу про відпустки у 2016 році було проведено аналіз наданих відпусток працівникам художнього та артистичного персоналу, у тому числі наданих відпусток артистові вищої категорії ОСОБА_3 У відповіді на запит від 13.07.2016 року №377 наведено таблицю з вказівкою періоду та тривалості наданих відпусток. 15 вересня 2016 року припинено безстрокові трудові відносини із позивачем ОСОБА_3 На день звільнення проведено повний розрахунок, а 16 вересня 2016 року ОСОБА_3 прийнято на роботу на умовах контракту. Період відпустки становить 24 календарні дні, які будуть в подальшому надані відповідно до норм чинного законодавства. Просить суд відмовити у задоволенні позову за безпідставністю.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 перебуває у трудових відносинах із відповідачем ОСОБА_5 академічним українським драматичним театром імені ОСОБА_4 з червня 1985 року на підставі наказу №139 від 10.06.1985 року, призначений на посаду артиста драми вищої категорії, згідно наказу №19-к від 18.02.1992 року, що підтверджується копією трудової книжки, Серія БТ-І №7201239 (а.с. 20-21).

Наказом генерального директора державного підприємства «ОСОБА_5 академічний український драматичний театр імені ОСОБА_4» ОСОБА_6 №90-к від 21 червня 2016 року (а.с. 23-27) позивачу ОСОБА_3 надано щорічну відпустку за період 2015-2016 років тривалістю 9 календарних днів з 19 липня по 27 липня.

У відповідності до вимог частини 1 статті 6 Закону України «Про відпустки» (далі Закону), щорічна основна відпустка надається працівникам тривалістю не менш як 24 календарних дні за відпрацьований робочий рік, який відлічується з дня укладення трудового договору.

За статтею75 КЗпП України щорічна основна відпустка надається працівникам тривалістю не менш як 24 календарних дні за відпрацьований робочий рік, який відлічується з дня укладення трудового договору. Для деяких категорій працівників законодавством України може бути передбачена інша тривалість щорічної основної відпустки. При цьому тривалість їх відпустки не може бути меншою за передбачену частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.22 Закону, у разі звільнення працівника до закінчення робочого року, за який він уже одержав відпустку повної тривалості, для покриття його заборгованості власник або уповноважений ним орган провадить відрахування із заробітної плати за дні відпустки, що були надані в рахунок невідпрацьованої частини робочого року. Відрахування, передбачене частиною першою цієї статті, не провадиться, якщо працівник звільняється з роботи, зокрема, у зв'язку з відмовою від продовження роботи у зв'язку з істотною зміною умов праці.

Разом із тим, прикінцевими положеннями Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури» №955 від 28.01.2016 року передбачено, що набрання чинності цим Законом є підставою для припинення безстрокового трудового договору з керівниками державних та комунальних закладів культури, а також з професійними творчими працівниками (художнім та артистичним персоналом) державних та комунальних закладів культури згідно з пунктом 9 статті 36 Кодексу законів про працю України.

Переведення позивача ОСОБА_3 на контрактну форму трудового договору з форми безстрокового трудового договору є зміною істотних умов праці.

Наказом Міністерства культури України №156 від 25.03.2016 року «Про приведення у відповідність нормативно-правових актів» зазначено про необхідність приведення у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури» .

30 червня 2016 року генеральним директором державного підприємства «ОСОБА_5 академічний український драматичний театр імені ОСОБА_4» ОСОБА_6, було видано наказ №93-к про припинення безстрокових трудових договорів та укладення контрактів (а.с.45-48). Вирішено припинити з 31 серпня 2016 року безстрокові трудові договори та укласти контракти з 1 вересня 2016 року з наступними професійними творчими працівниками, зокрема з артистом драми вищої категорії ОСОБА_3.

14 липня 2016 року на адресу генерального директора НАУД театру ім. М.Заньковецької ОСОБА_6 надійшло звернення від профспілкового комітету за вхідним номером 120 про відтермінування дії вказаного вище наказу до затвердження єдиної форми контракту (а.с.49). 15 липня 2016 року генеральним директором державного підприємства «ОСОБА_5 академічний український драматичний театр імені ОСОБА_4» ОСОБА_6, винесено Розпорядження №47 про внесення змін до наказу №93-к (а.с.50). 02 серпня 2016 року наказом Міністерства культури України №624 затверджено форми контракту з професійними творчими працівниками (художнім та артистичним персоналом) державних та комунальних закладів культури.

Наказом генерального директора НАУД театру ім. М.Заньковецької ОСОБА_6 31 серпня 2016 року внесено зміни до наказу №93-к від 30.06.2016 року та припинено безстрокові трудові відносини, у тому числі із ОСОБА_3 з 15 вересня 2016 року (а.с.51-56; 57-58).

Крім того, позивачу на його запит було надано відповідь (а.с. 29-30) з приводу запитуваної інформації, надано графік відпусток з 15.06.1985 року по 14.06.2016 року, та вказано про те, що у 2016 році позивач набув право на відпустку за відпрацьовану частину року у кількості 9 календарних днів. Та повідомлено, що у разі звернення з відповідною заявою про надання відпустки за невідпрацьований період 2016-2017 року то при звільненні 31.08.2016 року із його заробітної плати буде відраховано за дні відпустки, що були надані в рахунок невідпрацьованої частини робочого року.

Як встановлено матеріалами справи, 15 вересня 2016 року позивач ОСОБА_3 звільнений, на день звільнення роботодавцем проведено повний розрахунок. 16 вересня ОСОБА_3 прийнятий на роботу на умовах контракту. Період відпустки становить 24 календарних днів, які надаватимуться відповідно до норм чинного трудового законодавства. ОСОБА_3 не звертався до відповідача зі заявою щодо надання відпустки у повному обсязі за майбутній період, з 19 липня по 27 липня 2016 року перебував у відпустці, яку використав у повному обсязі.

З урахуванням викладеного, оцінюючи докази у їх сукупності, оскільки обставини на які покликається позивач не відповідають фактичним обставинам справи, судом не встановлено неправомірності дій відповідача та порушення ним трудових прав позивача, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 169, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. 75 КЗпП України ст.ст.6, 22 Закону України «Про відпустки», суд

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_3 до національного академічного українського драматичного театру імені ОСОБА_4 про надання щорічної основної та додаткової відпустки, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий А.В. Государський