Справа №639/4360/16-ц
Провадження №2/639/1605/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2016 року суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Труханович В.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання,

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання.

Ухвалою суду від 07.07.2016 року у даній справі було відкрито провадження справу призначено до судового розгляду.

03 листопада 2016 року від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, в якій вона просить суд накласти арешт на квартиру №13 по вул. Добролюбова, б. 18 у м. Харкові.

Суддя, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 151 ЦПК України з врахуванням розяснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», передбачено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 2 вказаної постанови вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст. 152 ЦПК (1618-15) перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті.

Згідно з ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має зясовувати відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи обставини справи, суд вважає за доцільне оголосити заборону відчуження нерухомого майна, але не вбачає підстав для застосування інших заходів забезпечення позову.

Підставою для оголошення заборони відчуження майна є докази, що свідчать про наявність такого майна, та його належність особі на праві власності.

Квартира №13 по вул. Добролюбова, б. 18 у м. Харкові належить на праві власності відповідачу у справі ОСОБА_2 на підставі Договору довічного утримання, посвідчений 27.01.2016 року приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_3, реєстровий №87.

Суд вважає, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки предметом спору є вказане вище нерухоме майно, а тому вважає необхідним оголосити заборону відчуження вказаного нерухомого майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. 151, 152, 153 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суддя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання задовольнити частково.

Оголосити заборону відчуження квартири №13, загальною площею 66,5 кв.м., що знаходиться в м. Харкові, вулиця Добролюбова, б. 18, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 (ІІН:НОМЕР_1) на підставі Договору довічного утримання, посвідчений 27.01.2016 року приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_3, реєстровий №87.

Ухвала підлягає негайному виконанню органами або субєктами, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав.

Копію ухвали надіслати заявнику та заінтересованим особам, а особі, щодо якої вжито заходи забезпечення позову негайно після виконання ухвали.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя В.В. Труханович