Справа № 136/1446/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Стадника С.І.

секретаря судового засідання Шевчук Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину у зв'язку з навчанням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувсь до суду із вищевказаним позовом, який мотивував тим, що навчається у Вінницькому медичному коледжі імені академіка Д.К. Заболотного. Батько позивача - ОСОБА_2 (далі - відповідач), у добровільному порядку матеріальної допомоги (аліментів) на його утримання не надає, хоча спроможний сплачувати аліменти так як має стабільний офіційний дохід. Позивач вважає, що на період навчання він має право на отримання аліментів від батька, у зв'язку з чим просить суд стягнути з відповідача на його користь аліменти в розмірі ? частки від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову до суду і до закінчення навчання, тобто до 01.07.2017 року.

Представник позивача в судовому засіданні повідомила суд, що заявлені вимоги підтримує, просила позов задовольнити.

Відповідач проти задоволення позову заперечив пояснивши суду, що не має матеріальної змоги сплачувати аліменти на користь позивача. Обґрунтовуючи свої заперечення відповідач вказав, що хворіє на гіпертонічну хворобу ІІ степеня та цукровий діабет ІІ типу середнього ступеня важкості, у зв'язку з чим потребує постійного лікування і щоденного прийому цукрознижуючих та гіпотензивних препаратів, на що щомісячно витрачає значну суму коштів. На даний час відповідач проживає разом з батьками похилого віку, які потребують постійної медичної допомоги. Відповідач їх фінансово підтримує, що значно погіршує його матеріальний стан. Також, на утриманні відповідача є неповнолітня дочка, ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1), на яку згідно рішення Липовецького районного суду Вінницької області по справі № 136/1474/15-ц стягуються аліменти в розмірі 1/3 частки його доходу щомісячно до її повноліття. Оскільки відповідач працює вчителем, його заробітку недостатньо для надання матеріального утримання позивачу.

Представник відповідача проти позову заперечила з підстав, які вказав її довіритель, при цьому просила суд врахувати, що батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчаються, якщо вони можуть надати матеріальну допомогу. Оскільки такої змоги її довіритель не має, в задоволенні позову просила відмовити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

04.08.1998 року в селі Росоша, Липовецького району Вінницької області, народився ОСОБА_1, батьком якого в Свідоцтві про народження записаний ОСОБА_2, а матір'ю - ОСОБА_5 (а.с. 2).

З 01.09.2015 року позивач навчається у Вінницькому медичному коледжі імені академіка Д.К. Заболотного на денній формі навчання, який закінчує 01.07.2017 року (а.с. 3).

Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (частина 1 статті 199 СК України).

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (частина 3 статті 199 СК України).

Оскільки син продовжує навчання та не досяг двадцяти трьох річного віку, у нього виникло право на отримання аліментів від відповідача.

Суд, згідно частини 1 статті 200 СК України, визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд, згідно частини 1 статті 182 СК України, повинен врахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Суд встановив, що відповідач працює вчителем в Росошанській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів, у зв'язку з чим отримує заробітну плату, середньомісячний розмір якої за березень-серпень 2016 року склав 4 761,27 грн. (3 710,07 грн. + 3 710,07 грн. + 7 100,47 грн. + 4 601,09 грн. + 4 995,96 грн. + 4 449,94 грн. = 28 567,60 грн. / 6).

16.10.2015 року Липовецький районний суд Вінницької області ухвалив рішення про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання сина - ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2) та доньки - ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_3), в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму встановленого законодавством України для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову - 20.08.2015 року і до досягнення найстаршою дитиною - ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2) повноліття, тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_2, а після досягнення ОСОБА_1 повноліття, стягувати з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання доньки - ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_3), в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму встановленого законодавством України для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від 05.08.2016 року і до досягнення дочкою - ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_3) повноліття, тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_1

Розмір відрахувань із заробітної плати та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (ч.1 статті 70 Закону України "Про виконавче провадження").

Після утримання із заробітної плати податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, розмір місячного доходу позивача за вересень 2016 року склав 3 847,74 грн. (4 779,81 грн. (заробітна плата за вересень 2016 року) - 860,37 грн. (податок з доходів фізичних осіб) - 71,70 грн. (військовий збір).

У разі сплати відповідачем аліментів в запропонованому позивачем розмірі, дохід платника аліментів становитиме 1 555,42 грн. (3 847,74 грн. - (1 282,58 грн. + 961,94 грн. + 47,80 грн.), з них:

-1 282,58 грн. (аліменти на неповнолітню дочку, які платник аліментів сплачує згідно рішення суду у справі № 136/1474/15-ц) = 3 847,74 грн. * 1/3;

-961,94 грн. (аліменти в запропонованому позивачем розмірі) = 3 847,74 грн. * ?;

-47,80 грн. (інші відрахування, як пояснив відповідач, відрахування внесків до профспілки).

Таким чином, у разі сплати відповідачем аліментів в запропонованому позивачем розмірі, його дохід відповідатиме прожитковому мінімуму працездатної особи, який визначений статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік".

Суд вважає необґрунтованими доводи відповідача щодо погіршення його матеріального стану через фінансове утримання батьків з якими він проживає, оскільки вказані обставини не підтверджуються належними і допустимими доказами.

Також, суд встановив, що платник аліментів хворіє на цукровий діабет ІІ типу середнього ступеня важкості, у зв'язку з чим потребує постійного лікування і щоденного прийому цукрознижуючих та гіпотензивних препаратів, на що ним щомісячно витрачається частина отриманого доходу.

Судом також враховано положення Постанови Кабінету Міністрів України від 17.08.1998 № 1303 "Про впорядкування безоплатного та пільгового відпуску лікарських засобів за рецептами лікарів у разі амбулаторного лікування окремих груп населення та за певними категоріями захворювань" яка визначає, що у разі амбулаторного лікування хворих на діабет, лікарські засоби відпускаються безоплатно. При цьому, за рахунок коштів місцевого та державного бюджету хворим на цукровий діабет ІІ типу проводиться закупівля пероральних цукрознижуючих препаратів.

Інших обставин, що мають істотне значення при вирішенні питання щодо розміру аліментів, сторони суд не повідомили.

З урахуванням зазначених обставин суд дійшов висновку, що з платника аліментів на користь ОСОБА_1 слід стягнути аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), починаючи стягнення від дня пред'явлення позову - 05.09.2016 року і до закінчення навчання, тобто до 01.07.2017 року, в решті позову слід відмовити за необґрунтованістю. Суд вважає, що розмір доходу, який залишатиметься в платника аліментів після усіх відрахувань - 1 876,07 грн. (3 847,74 грн. - (1 282,58 грн. + 641,29 грн. + 47,80 грн.), з них:

-1 282,58 грн. (аліменти на неповнолітню дочку, які платник аліментів сплачує згідно рішення суду у справі № 136/1474/15-ц) = 3 847,74 грн. * 1/3;

-641,29 грн. (аліменти на користь позивача) = 3 847,74 грн. * 1/6;

-47,80 грн. (інші відрахування (внески до профспілки), відповідатиме прожитковому мінімуму працездатної особи, який визначений статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік", що дозволить відповідачу також забезпечити себе необхідним лікуванням. Розмір аліментів, який визначив суд, узгоджується з обов`язком батьків утримувати дітей в рівних частинах і є найбільш наближеним до прожиткового мінімуму працездатної особи, який повинні забезпечити батьки дитині, яка навчається.

При ухваленні рішення, суд має вирішити питання про розподіл судових витрат у справі (ст. 215 ЦПК України).

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу.

Право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013).

Статтею 84 ЦПК України визначено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, і такі витрати відносяться до судових витрат, які підлягають розподілу судом між сторонами відповідно до статті 88 ЦПК України.

У пунктах 47, 48 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" (далі - Постанова № 10) судам роз'яснено, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (ст. 12, 46, 56 ЦПК України).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений статтею 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" відповідно до якої, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини 3 статті 79, 84, 88, 89 ЦПК України.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (пункт 48 Постанови № 10).

На виконання умов Договору № 38/16 про надання правової допомоги від 19.09.2016 року, ОСОБА_2 сплатив адвокату ОСОБА_6 кошти в сумі 3 500 гривень (а.с. 43), що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №38/16 від 19.09.2016.

За умовами вищевказаної угоди (розділ 4) сторони дійшли згоди, що об'єм виконаних робіт адвокатом визначається в акті виконаних робіт, який підписується сторонами, із розрахунку 40% розміру мінімальної заробітної плати за годину роботи.

В судовому засіданні представник відповідача надала суду акт виконаних робіт від 12.10.2016 року за Договором № 38/16 про надання правової допомоги від 19.09.2016 року зі змісту якого слідує, що при наданні правової допомоги у вказаній справі, адвокатом було затрачено 6 год. 30 хв., з них: 30 хв. - ознайомлення з матеріалами справи; 30 хв. - консультація клієнта; 2 год. 30 хв. - складання заперечень; 1 год. - участь в судовому засіданні 28.09.2016 року; 1 год. - участь в судовому засіданні 12.10.2016 року.

Перевіривши обґрунтованість поданого розрахунку суд встановив, що сумарна кількість часу затраченого адвокатом на участь у вказаній справі (5 год. 30 хв.) не відповідає кількості часу, який вказано в розрахунку (6 год. 30 хв.). Оскільки в судовому засіданні 12.10.2016 року адвокат надавала правову допомогу до виходу суду в нарадчу кімнату, її час на участь у справі склав 40 хв., що також свідчить про необґрунтованість обсягу виконаних робіт. Також, суд вважає, що час затрачений адвокатом на підготовку заперечень у справі є явно завищеним, а тому суд виходить із складності справи та обсягу проведеної адвокатом роботи при підготовці заперечень, у зв'язку з чим вважає обґрунтованою нормою затраченого часу 1 год.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що відповідачем обґрунтовано підтверджується витрати на правову допомогу у вказаній справі на суму 2 126,67 грн. (1 450 грн. (мінімальна заробітна плата на період з 01.05.2016 року по 01.12.2016 року) * 40% * 3 год. 40 хв.). Оскільки позов задоволено частково, суд стягує з позивача витрати на правову допомогу відповідача пропорційно до тієї частини вимог, у задоволенні якої позивачеві відмолено, а саме в розмірі 708,90 грн. (961,94 грн. - 641,29 грн. = 320,65 грн. * 2 126,67 грн. / 961,94 грн.).

Розподіл судових витрат у виді судового збору слід здійснити відповідно до частини 3 статті 88 ЦПК України. Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог, а саме в сумі 367,47 грн. (551,20 грн. * 641,29 грн. (1/6 доходу платника аліментів) / 961,94 грн. (1/4 доходу платника аліментів).

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 57-60, 88, 212-215, 367 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину у зв'язку з навчанням, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) аліменти на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову - 05.09.2016 року і до закінчення навчання, тобто до 01.07.2017 року.

В решті позову відмовити.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в дохід держави судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 367 (триста шістдесят сім) грн. 47 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати з оплати правової допомоги пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено в сумі 708 (сімсот вісім) грн. 90 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Вінницької області через Липовецький районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.І. Стадник