У Х В А Л А

22.12.2016 Справа №607/14726/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Позняка В.М.,

за участі секретаря судового засідання Осів І.В.,

з участю державного виконавця - Кущака В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі подання старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон,

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, до виконання зобовязань, покладених на нього виконавчим листом № 2-7495 від 14 березня 2012 року Тернопільського міськрайонного суду про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 229312,10 гривень боргу, 17236,79 грн. 3 % річних за користування позикою, 1820 грн. судових витрат.

Обґрунтовує подання тим, що на виконанні у Тернопільському міському відділі Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області перебуває виконавче провадження ВП № 31712039 з примусового виконання виконавчого листа № 2-7495 від 14 березня 2012 року Тернопільського міськрайонного суду про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 229312,10 грн. боргу, 17236,79 грн. 3% річних за користування позикою, 1820 грн. судових витрат. Згідно інформації, наданої на запити державним виконавцем встановлено наявність у боржника автомобіля «Toyota FG Cruiser» («Toyota Fortuner»), 2008 року випуску, білого кольору, № кузова - MHFYU59G807001798, ДНЗ «ВО0415АК», який перебуває в заставі ПАТ «Дельта Банк». Згідно повідомлення ДПС України у боржника відсутні джерела отримання доходів, відсутні відкритті рахунки в банківських установах, боржник пенсії не отримує. На запит виконавця Державною прикордонною службою України листом від 31 серпня 2016 року повідомлено про те, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, неодноразово перетинав державний кордон України. За повідомленням Державної міграційної служби України від 08 листопада 2016 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії FE №970433, виданий 16 вересня 2016 року, паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії ЕА №187416, виданий 31 серпня 2007 року. 29 листопада 2016 року у Тернопільський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області надійшла заява ОСОБА_3, який являється стягувачем по ВП №31712039 з проханням звернутися до Тернопільського міськрайонного суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, оскільки ОСОБА_2 регулярно перетинає державний кордон України, що свідчить про наявність у нього грошових коштів, які жодним чином не спрямовуються на виконання виконавчого листа №2-7495 від 14 березня 2012 року Тернопільського міськрайонного суду. Враховуючи викладене, рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів. У звязку з наведеним просить тимчасово обмежити боржника ОСОБА_4 у праві виїзду за кордон.

У судовому засіданні старший державний виконавець Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_1 подання підтримав із викладених у ньому підстав та просив його задовольнити.

Дослідивши матеріали подання, суд встановив такі обставини:

На виконанні у Тернопільському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області знаходиться виконавче провадження № 31712039 від 16 березня 2012 року щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-7495, виданого 14 березня 2012 року Тернопільським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 229312,10 грн. боргу, 17236,79 грн. 3% річних за користування позикою, 1820 грн. судових витрат.

В ході виконання зазначеного виконавчого провадження державним виконавцем проведено ряд виконавчих дій, зокрема направлено запити щодо наявності у боржника рухомого та нерухомого майна, доходів, місця його роботи, рахунків відкритих у банках та інших фінансових установах, а також перетину державного кордону України.

Так, постановою державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції ОСОБА_5 від 16 березня 2012 року накладено арешт на все рухоме і нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_2

Як слідує з відповіді УДАІ УМВС України в Тернопільській області від 02 квітня 2012 року, за ОСОБА_6 зареєстровано транспортний засіб «Toyota FJ Cruiser», 2008 року випуску, білого кольору, № кузова MHFYU59G, державний номерний знак НОМЕР_1, який перебуває в заставі.

Постановою заступника начальника Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції від 12 листопада 2014 року у рамках виконавчого провадження № 31712039 оголошено розшук автомобіля «Toyota Fortuner», 2008 року випуску, білого кольору, № кузова MHFYU59G, д.н.з.ВО 0415 АК, що належить боржнику ОСОБА_2

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 березня 2012 року в межах виконавчого провадження № 31712039 звернено стягнення на належні боржнику ОСОБА_2 від інших осіб грошові кошти, а саме на належні йому від боржника за виконавчим провадженням № 30566903 ОСОБА_7, грошові кошти в сумі 128600 гривень, які знаходяться на рахунку № 0147, відкритому на імя ОСОБА_7 у філії публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в м. Тернополі.

Постановою заступника начальника Другого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції ОСОБА_8 від 24 грудня 2015 року накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках у банку АТ «ОСОБА_9 та кредит», що належать боржнику ОСОБА_2

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19 січня 2016 року відомості про наявність у ОСОБА_2 нерухомого майна відсутні.

Як слідує з відповіді Державної податкової служби України від 22 липня 2016 року, інформація про ОСОБА_2 щодо сум доходу, направленого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку та сум утриманого з нього податку відсутня.

Згідно з відповідями Пенсійного фонду України від 21 липня 2016 року інформації про ОСОБА_2 як особу, яка отримує пенсію, працює за трудовими та цивільно-правовими договорами, та про останнє місце його роботи не знайдено.

Згідно відповіді Державної податкової служби України від 22 липня 2016 року, інформація про номери рахунків, відкриті у банках та інших фінансових установах України ОСОБА_2 до ДПС України від відповідних фінансових установ не надходила.

З відповіді УДМС України в Тернопільській області від 26 серпня 2016 року №02-02/11907 слідує, що 31 серпня 2007 року ОСОБА_2 був виданий паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії ЕА №187416; згідно відповіді від 08 листопада 2016 року № 02-02/15638, ОСОБА_2 16 вересня 2016 року видано паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії FE № 970433.

Згідно інформації, наданої Державною прикордонною службою України у відповіді № 30/13137/10 від 27 липня 2016 року, ОСОБА_2 за період з 12 вересня 2013 року по 07 травня 2016 року чотири рази виїжджав за межі України.

Відповідно до вимог ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом від 21 січня 1994 р. № 3857-XII «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (далі - Закон № 3857-XII).

Положеннями ст. 6 цього Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у таких випадках: якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України (п. 2); якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобов'язань (п. 5); якщо щодо нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі (п. 8).

Значення словосполучення «ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV, позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України, згадане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим більше, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, який вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

У зв'язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону № 606-XIV, зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем,достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Із поданих державним виконавцем копій документів виконавчого провадження, не вбачається ухилення боржника від виконання рішення, відсутні будь-які докази свідомих діянь (дій або бездіяльності) боржника, спрямованих на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього були реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

В матеріалах виконавчого провадження відсутні докази, які б підтверджували факт його ухилення від виконання зобовязань. Факт сситематичного перетинання державного кордону боржником не свідчить про ухилення боржника від виконання рішення суду.

Таким чином факт ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань судом не встановлений та старшим державним виконавця Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_1 не доведений.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що подання старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_4 у праві виїзду за кордон внесено передчасно, а тому в його задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», керуючись ст. ст. 209, 210, п. 24-1 ч. 1 ст. 293, ч. 2 ст. 294, ч. 1 ст. 296, 377-1 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_4 у праві виїзду за кордон відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження. Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя /підпис/ ОСОБА_10