Справа № 175/4620/15-ц
Провадження № 2/175/1856/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2016 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.

за участю секретаря Рись Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 міська рада Дніпропетровського району Дніпропетровської області, Служба автомобільних доріг у Дніпропетровській області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу споруд, визнання недійсними рішення та погодження ,-

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, в якому просила постановити рішення, яким усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, шляхом демонтажу торгівельного павільйону за адресою: м. Підгородне, вул. Шосейна, 136т та огорожі встановленої між її будівлею та торгівельним павільйоном; визнати недійсним рішення виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області № 247 від 17 грудня 2008 року про надання ОСОБА_2 дозволу на розміщення торгівельного павільйону за адресою: м. Підгородне, вул. Шосейна, 136т, та погодження виданого ОСОБА_4 міською радою від 14 листопада 2014 року, щодо розміщення обєкту торгівлі; стягнути з відповідачів на її користь суму сплаченого судового збору.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказала, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка загальною площею 0,879 га, що розташована на території ОСОБА_4 міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, за адресою: м. Підгородне, вул. Шосейна, 136. На її земельній ділянці розміщена будівля, яка після перебудови була прийнята в експлуатацію державною приймальною комісією, про що складено «ОСОБА_4 державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта» від 16.05.2008 року, який було затверджено Розпорядженням голови Дніпропетровської районної державної адміністрації №2496Р від 12.06.2008 року. З належною їй земельною ділянкою, межує земельна ділянка за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, м. Підгородне, вул. Шосейна, 136т, загальною площею 0,003 га (30 кв.м.), що знаходиться в користуванні ОСОБА_3 на підставі договору оренди №3 від 18.05.1999 року та угоди №28/1 від 10.05.2004 року про внесення змін до вказаного договору оренди. 12 вересня 2014 року на земельній ділянці ОСОБА_3 було незаконно встановлено споруду торгівельний павільйон, без погодження з нею, ОСОБА_1 як із суміжним землевласником. Після її звернення до ОСОБА_4 міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, зі скаргою про незаконність встановлення торгівельного павільйону на земельній ділянці ОСОБА_5 та порушення її прав, міською радою була проведена перевірка у складі комісії та за результатами перевірки було складено ОСОБА_4 обстеження земельної ділянки від 02.10.2014 року, в якому було вказано, що погодження на встановлення тимчасової споруди для проведення підприємницької діяльності на земельній ділянці було надано ФОП ОСОБА_6 «за умови погодження з суміжними землекористувачами та зобовязано оформити відповідну документацію на вказану земельну ділянку». Також у вказаному акті зазначено, що згідно промірів які здійснили члени комісії, відстань між будівлею її магазина та торгівельним павільйоном встановленим на земельній ділянці ОСОБА_3 становить 70 см., та ця відстань загороджена металевою хвірткою з навісним замком. ОСОБА_4 міською радою у вказаному акті було заборонено ФОП ОСОБА_6 проводити підприємницьку діяльність до усунення порушень за зобовязано забезпечити вільний доступ між її, ОСОБА_1 будівлею та незаконно встановленим торгівельним павільйоном. Пізніше в наслідок неодноразових письмових звернень їй, ОСОБА_1 стало відомо що у незаконно встановленому на земельній ділянці ОСОБА_3 торгівельному павільйоні, ФОП ОСОБА_6 підприємницьку діяльність вже не здійснює, а замість неї таку підприємницьку діяльність здійснює ОСОБА_2, при цьому порушення на які неодноразово вказувала ОСОБА_4 міська рада за результатами перевірки до цього часу не було усунуто, а тому позивачка звернулася до суду за захистом своїх прав.

У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_7 позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі, посилаючись на обставини, зазначені в позові.

Представник відповідача ОСОБА_2 за довіреністю ОСОБА_8 у судове засідання не зявилася, надала суду письмові заперечення проти позову, в яких просила відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (а.с.50-53).

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав та заперечував проти їх задоволення.

Представник третьої особи ОСОБА_4 міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області за довіреністю ОСОБА_9 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, надала суду письмові заперечення проти позову, в яких просила відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (а.с.29-31).

Представник Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області за довіреністю ОСОБА_10 надала суду заяву про розгляд справи без участі їх представника за наявними в матеріалах справи документами (а.с.134).

Вислухавши пояснення сторін, повно та всебічно вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтею 153 ЗК України передбачено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

ОСОБА_11 з ст. ст. 143, 146, 149 ЗК України вилучення (викуп) та припинення права користування або права власності на земельну ділянку чи її частину за відсутності на це згоди землекористувача або власника може здійснюватись виключно в судовому порядку.

ОСОБА_11 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що на підставі рішення Виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 21 квітня 1999 року № 91, між ОСОБА_4 міською радою в особі ОСОБА_12 по дорученню від 13.05.1999 року та ОСОБА_3 було укладено договір оренди земельної ділянки № 3 від 18 травня 1999 року (а.с.54-58). Відповідно до умов вищезазначеного Договору, в оренду передана земельна ділянка, розташована за адресою: вул. Шосейна і Залізнична, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області. Строк дії договору, передбачений пунктом 2.2 Договору, 5 років починаючи з дня реєстрації. Договір № 3 від 18 травня 1999 року зареєстрований у Дніпропетровському районному відділі земельних ресурсів, про що в книзі реєстрації договорів оренди землі вчинено запис №3 від 18 травня 1999 року.

Пунктом 2.1. Договору оренди, визначено, що мета використання земельної ділянки є встановлення кіосків по реалізації товарів народного споживання. Орендарю надається право зводити будівлі та споруди, проводити поліпшення стану земельної ділянки з метою ефективного користування нею за обраним видом використання.

Рішенням виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради Дніпропетровського району № 39 від 18 лютого 2004 року «Про присвоєння поштової адреси земельним ділянкам по вул. Шосейна», присвоєно земельним ділянкам, які перебувають в оренді ОСОБА_3, згідно договору оренди земельної ділянки №3 від 18.05.1999 р., а саме: земельній ділянці, площею 11,72 кв.м., яка розташована на розі вул. Шосейна та Залізнична, присвоєно поштову адресу: м. Підгородне, вул. Шосейна, 138 «т»; земельній ділянці, площею 30,00 кв.м., яка розташована на вул. Шосейна, присвоєно поштову адресу: м. Підгородне, вул. Шосейна, 136 «т» (а.с.59).

Рішенням ОСОБА_4 міської ради Дніпропетровського району XVII сесії XXIV скликання від 02 квітня 2004 року «Про продовження терміну дії договору оренди земельної ділянки № 3 від 18.05.1999 р.» вирішено продовжити термін дії договору оренди земельної ділянки № 3 від 18.05.1999 року за адресою: м. Підгородне, вугол вулиць Шосейна і Залізнична, вул. Шосейна площею 41,72 кв.м., передбаченої для встановлення кіосків по реалізації товарів народного споживання терміном на 49 років ОСОБА_3 (а.с.60).

Угодою № 28/1 про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 18 травня 1999 року від 10 травня 2004 року на підставі рішення ОСОБА_4 міської ради Дніпропетровського району XVII сесії XXIV скликання від 02 квітня 2004 року «Про продовження терміну дії договору оренди земельної ділянки № 3 від 18.05.1999 р.» в абзаці першому п.2.2 Термін договору речення «Договір укладається на термін 5 років, починаючи від дати його реєстрації, викладено в наступній редакції: «Договір укладається на термін 49 років починаючи з дня його реєстрації» (а.с.61).

Статтею 125 ЗК України передбачено, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації, а також, як передбачено частиною 3 вказаної норми, приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі, одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації.

18 серпня 2011 року Рішенням виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради Дніпропетровського району № 427 «Про надання дозволу на встановлення малої архітектурної форми (кіоску) ПП ОСОБА_5 - надано дозвіл на встановлення малої архітектурної форми (кіоску) загальною площею 30 кв.м., на земельній ділянці, яка знаходиться у користування згідно договору оренди по вул. Шосейна, 136-т (а.с.62). 05 квітня 2014 року КП «Архітектурне бюро» Дніпропетровського району було затверджено Ескіз намірів розташування тимчасової споруди по вул. Шосейна, 136-т у м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, шифр: 05.14/2.1 - 136-т (а.с.63-74).

14 листопада 2014 року ОСОБА_4 міською радою Дніпропетровської області Дніпропетровського району, ОСОБА_5 було видане Погодження щодо розміщення обєкту торгівлі продуктами харчування та товарами народного вжитку, за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, вул.Шосейна, 136-т (а.с.75). Після чого, відповідно до Договору № 21/11-1 від 21 листопада 2014 року укладеним між ПП «Земельний ресурс» та ОСОБА_3, було розроблено технічну документацію, щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) (а.с.76-99).

Так, листом Дніпропетровської районної державної адміністрації Відділ містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства, будівництва та інфраструктури від 19 грудня 2014 року вих. № 904-11/14 ОСОБА_3 повідомлено про розгляд технічної документації щодо встановлення земельних ділянок в натурі (на місцевості) для встановлення кіосків по реалізації товарів народного споживання та погоджено розташування тимчасових споруд, а після присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам отримати паспорти прив'язки тимчасової споруди (а.с.100). Так, 29 грудня 2014 року ФОП ОСОБА_2 отримано паспорт прив'язки розміщення тимчасової споруди по вул. Шосейна, 136-т в м. Підгородне, Дніпропетровський район, Дніпропетровської області (а.с.101-104).

Рішенням ОСОБА_4 міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області зобов'язано ОСОБА_3 отримати ОСОБА_5 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за адресою: м. Підгородне, вул. Шосейна, 136-т. ОСОБА_11 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 22.12.2014 року, номер витягу НВ-014, відомості про обмеження користування земельною ділянкою не зареєстровані (а.с.105).

Рішенням ОСОБА_4 міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 29 січня 2015 року «Про скасування рішення виконавчого комітету від 18.06.2014 року «Про надання погодження на встановлення тимчасової споруди для проведення підприємницької діяльності», розглянувши заяву ОСОБА_6, вирішено скасувати рішення виконавчого комітету № 194 від 18.06.2014 року «Про надання дозволу на встановлення тимчасової споруди для проведення підприємницької діяльності». Отже, посилання ОСОБА_1 в своїй позовній заяві на невиконання приписів ОСОБА_4 обстеження земельної ділянки від 16.12.2014 року та 02.10.2014 року є безпідставними, оскільки рішення виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради Дніпропетровського району № 194 від 18.06.2014 року скасоване, ОСОБА_6 не здійснює підприємницьку діяльність за адресою спірної земельної ділянки, що належить ОСОБА_3

26 березня 2015 року рішенням виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради Дніпропетровського району № 82 «Про надання погодження на встановлення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності» вирішено: надати погодження ФОП ОСОБА_3 на встановлення тимчасової споруди для продовження підприємницької діяльності, по вул. Шосейна 138-т м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області (відповідно до ескізу намірів розташування тимчасової споруди, виготовленого ТОВ «Архирозвиток» 2015 року (а.с.110-119) та зобов'язано ОСОБА_3 замовити паспорт прив'язки. Зазначене рішення ОСОБА_4 міської ради Дніпропетровського району винесене самостійно та погодження із суміжними землекористувачами не потребує.

Так, 08 квітня 2015 року ОСОБА_3 отримав паспорт прив'язки розміщення тимчасової споруди по вул. Шосейна, 136-т, м. Підгородне, Дніпропетровський район, Дніпропетровської області (а.с.120-124).

Рішенням ОСОБА_4 міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 28 серпня 2015 року «Про надання погодження на передачу земельних ділянок в суборенду» вирішено: надати погодження ФОП ОСОБА_13 на передачу в суборенду ФОП ОСОБА_5 земельні ділянки за адресою: м. Підгородне, вул. Шосейна 136-т та вул. Шосейна 138-т, без зміни цільового призначення земельної ділянки (а.с.125). ОСОБА_11 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 03.12.2015 року зазначено, що земельна ділянка розташована за адресою: Дніпропетровська область Дніпропетровський район м. Підгородне, 136-т належить ОСОБА_2 на підставі договору суборенди, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 б/н від 18.09.2015 року (а.с.126).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 06 лютого 2016 року суміжна земельна ділянка, розташована за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпропетровський район, м. Підгородне, 138-в, належить на підставі договору дарування від 03 лютого 2016 року ОСОБА_6 для ведення особистого селянського господарства (а.с.127). Судом встановлено, що жодних скарг з боку ОСОБА_6 щодо неправомірного розташування тимчасової споруди ОСОБА_2 не надходило.

Відповідно до частини 3 п.3.25* ДБН360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» затвердженого наказом Держкомістобудування № 44 від 17.04.1992 р., для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок.

Позивачка в своєму позові вказує, що 12 вересня 2014 року на земельній ділянці ОСОБА_3 незаконно встановив торгівельний павільйон, таке твердження не має жодного підтвердження, оскільки Договір оренди земельної ділянки укладений 18.05.1999 року, а згідно п. 2.1. Договору метою використання земельної ділянки встановлено «для встановлення кіосків по реалізації народного споживання».

Відповідно до акту обстеження земельної ділянки, складеного 02.10.2014 року погоджувальною комісією міської ради встановлено, що біля магазину «У ОСОБА_1» (власниця позивачка ОСОБА_1М.) понад 10 років велась підприємницька діяльність приватним підприємцем та був встановлений торгівельний павільйон. Заяви чи скарги від мешканців м. Підгородне стосовно проходу між торгівельним павільйоном та підземним переходом до виконкому міської ради не надходили. Також комісією перевірено та встановлено, що торгівельний павільйон відновлено в межах старого. Окрім цього, в своїх письмових запереченнях на позов представник ОСОБА_4 міської ради зазначила, що підземний пішохідний перехід є складовою частиною автомобільної дороги державного значення та знаходиться на балансі Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області (третьої особи) та з моменту укладення Договору оренди земельної ділянки та встановлення торгівельного павільйону (кіоску) до виконкому міської ради будь-які звернення, скарги стосовно його незаконного встановлення не надходили.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 звертався до Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області, з питанням щодо отримання погодження на розташування кіоску в притул до підземного переходу, однак своїм листом Служба автомобільних доріг у Дніпропетровській області № 1-11/248 від 01 лютого 2016 року проінформували, що на виконання наказу Міністерства інфраструктури від 16.11.2012 року за № 688 «Про визнання таким, що втратив чинність, наказ Державної служби автомобільних доріг України від 29 вересня 2005 року № 414 « Про затвердження порядку видачі дозволів на розміщення, будівництво, реконструкцію та функціонування об'єктів на землях дорожнього господарства та згод і погоджень на об'єкти зовнішньої реклами вздовж автомобільних доріг загального користування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.10.2005 року № 1266/11546 (із змінами)», розгляд та видача документів дозвільного характеру Державним агентством автомобільних доріг України (та його територіальними підрозділами) - призупинено (а.с.130).

До того ж, судом встановлено, що торгівельний кіоск ОСОБА_2 розташований впритул до підземного переходу на перехресті вулиць Шосейної та Залізничної, а отже технічна можливість здвинути кіоск, ще на 30 см., відсутня. Підземний пішохідний перехід з моменту розташування торгівельного кіоску є не функціонуючим, зі сторони вул. Залізнична встановлено огорожа, що підтверджується ОСОБА_4 міської ради від 18.08.2015 року, отже розташування кіоску впритул до не функціонуючого підземного пішохідного переходу жодним чином не спричиняє жодних незручностей для інших мешканців міста.

Що стосується позовних вимог позивачки про визнання недійсним рішення виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради від 17.12.2008 року № 247, суд прийшов до наступного.

Статтею 103 ЗК України встановлено, що власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

В частині 2 ст. 144 Конституції України зазначено, що рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Частиною 9 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Представником позивачки у судовому засіданні не надано жодних доказів, за яких може бути скасовано рішення виконавчого комітету № 247 від 17.12.2008 року «Про надання дозволу на розміщення МАФ та торгівельного павільйону ПП Зібарєву ОСОБА_14», та не довів в чому саме полягає невідповідність даного рішення вимогам законодавства України.

З вищевказаних документів вбачається, що право користування земельною ділянкою та право на провадження підприємницької діяльності у відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 виникло раніше за ОСОБА_1 До того ж, розташування і погодження розташування торгівельного кіоска ОСОБА_3, відбулося раніше, ніж ОСОБА_1

Статтею 386 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

ОСОБА_11 з ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 60 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Отже, в результаті дослідження у судовому засіданні документації, суд встановив, що користувачі земельною ділянкою ОСОБА_3 та ОСОБА_2, жодним чином не порушують права власника суміжної земельної ділянки ОСОБА_1, що підтверджується відповідними документами наявними в матеріалах справи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що на момент розгляду справи, позивачкою не надано належних та допустимих доказів у розумінні ст. 57-60 ЦПК України, на підтвердження того, яким чином відповідачі порушують її права як землекористувача суміжної земельної ділянки. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивачки задоволенню не підлягають.

ОСОБА_11 ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

ОСОБА_11 ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

У зв'язку з відмовою у задоволенні позову не підлягають відшкодуванню понесені позивачкою судові витрати згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 55 Конституції України, ст. 391 ЦК України, ст. 125, 143, 146, 149, 153 ЗК України, ст. 3, 10, 57-61, 79, 88, 169, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 міська рада Дніпропетровського району Дніпропетровської області, Служба автомобільних доріг у Дніпропетровській області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу споруд, визнання недійсними рішення та погодження відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Озерянська Ж.М.