У х в а л а

іменем україни

14 грудня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Кафідової О.В., Гримич М.К., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_7, Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖЕК-2617», третя особа - Дарницька районна у м. Києві державна адміністрація, про визначення порядку користування квартирою, зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_7 на рішення апеляційного суду м. Києва від 07 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, та ОСОБА_6 звернулися до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, вони та відповідач є співвласниками трикімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 104,7 кв. м. Кімнати в квартирі ізольовані.

Посилаючись на те, що між ними та відповідачем виникли суперечки з приводу порядку користування квартирою, просили встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1наступним чином: у їх спільне користування виділити ізольовані житлові кімнаті площею 17,4 кв. м та 26 кв. м та санвузол загальною площею 4,9 кв. м; у користування відповідача залишити ізольовану житлову кімнату площею 16,4 кв. м та санвузол площею 2,9 кв. м; у загальному користуванні залишити кухню площею 5 кв. м, коридор - 17 кв. м та балкон 15, 1 кв. м; зобов'язати відповідача розподілити особові рахунки на оплату житлово-комунальних послуг відповідно до встановленого порядку користування квартирою.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 22 березня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 07 липня 2016 року рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про встановлення порядку користування квартирою скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

Встановлено порядок користування квартирою АДРЕСА_1 наступним чином: виділено ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 у спільне користування ізольовану житлову кімнату площею 17, 4 кв. м, що зазначена в технічному паспорті на квартиру під № 4, ізольовану житлову кімнату площею 26 кв. м, що зазначена в технічному паспорті на квартиру під № 6; виділено ОСОБА_7 у користування ізольовану житлову кімнату площею 16, 4 кв. м, що зазначена в технічному паспорті на квартиру під № 3; залишено у загальному користування сторін санвузол загальною площею 2, 9 кв. м, що зазначений в технічному паспорті на квартиру під № 2, санвузол загальною площею 4, 9 кв. м, що зазначений в технічному паспорті на квартиру під № 5, кухню площею 5 кв. м, коридор площею 17 кв. м, балкон площею 15, 1 кв. м.

У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_7 просить скасуватиоскаржуване рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням апеляційним судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про встановлення порядку користування квартирою та ухвалюючи в цій частині нове рішення про часткове задоволення позову, апеляційний суд, встановивши фактичні обставини справи, обґрунтовано виходив із того, що встановлення саме такого порядку користування квартирою не призведе до суттєвого відхилення від розміру ідеальних часток співвласників та до порушення їх інтересів.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що рішення суду апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судове рішення без змін.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 07 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кафідова

М.К. Гримич

І.М. Фаловської