Справа № 603/637/16-ц
Провадження №2/603/289/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2016 р. Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Гудкової Ю. Г.

за участі секретаря Б»єлі Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Монастириська справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 06.08.2009 року помер його брат ОСОБА_3. Після його смерті відкрилася спадщина на: земельну ділянку площею 0,3169 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0235, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ТР №016450; земельну ділянку площею 0,6374 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:1656, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ТР №006147. Дане спадкове майно прийняла мати позивача ОСОБА_4, яка померла 14.04.2010 року, нотаріально не оформивши своїх спадкових прав. Після смерті матері відкрилась спадщина на вказане майно, яку прийняв позивач, нотаріальною конторою заведено спадкову справу, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено у зв»язку з тим, що спадкодавець нотаріально не оформила своїх спадкових прав та існують розбіжності в актових записах з приводу її по батькові, а саме у свідоцтві про народження позивача мати записана як «Шеленко Євфросинія Юріївна», а у свідоцтві про смерть «Шеленко Євфросинія Георгіївна».

Просить визнати за ним право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті матері, в порядку спадкування за законом.

Позивач ОСОБА_1, представник позивача адвокат ОСОБА_5 у судове засідання не з»явилися, звернувшись в суд із заявою про розгляд справи у їхній відсутності, позов підтримали.

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада Монастириського району Тернопільської області не забезпечили в судове засідання явку представника, однак подали суду заяву, в якій просять розглядати справу за відсутності їхнього представника, проти позову не заперечили.

Судом встановлено такі обставини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії V-УР №0860912 від 17.11.1964 року батьками позивача ОСОБА_1 були: ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 23.11.2016 року встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, а саме, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_4, яка померла 14.04.2010 року.

Рішення набрало законної сили та є чинним.

Згідно витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованих 25.10.2016 року Відділом держгеокадастру у Монастириському районі Тернопільської області, ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на землю серії ТР №006147 від 11.08.2004 року належали: земельна ділянка площею 0,6374 га, розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:1656; на підставі державного акту на право власності на землю серії ТР №016450 від 11.08.2004 року земельна ділянка площею 0,3169 га, розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0235.

Дане також підтверджується ксерокопіями державних актів на право власності на землю серії ТР №006147 від 11.08.2004 року, серії ТР №016450 від 11.08.2004 року.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ИД №085743, виданого 06.08.2009 року ОСОБА_2 сільською радою Монастириського району Тернопільської області, ОСОБА_3 помер 06.08.2009 року в с. Міжгір»я Монастириського району Тернопільської області.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема на: земельну ділянку площею 0,3169 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0235, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ТР №016450; земельну ділянку площею 0,6374 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:1656, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ТР №006147.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що дане спадкове майно прийняла ОСОБА_4 (матір померлого 06.08.2009 року ОСОБА_3М.), оскільки проживала із спадкодавцем на час його смерті, що вбачається зі змісту довідки №856, виданої 05.10.2016 року виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, проте нотаріально не оформила своїх спадкових прав.

Як убачається зі змісту інформаційної відповіді приватного нотаріуса Монастириського районного нотаріального округу №454/01-16 від 23.11.2016 року, після смерті 06.08.2009 року ОСОБА_3 спадкова справа не заводилась.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ИД №098404, виданого 15.04.2010 року ОСОБА_2 сільською радою Монастириського району Тернопільської області, ОСОБА_4 померла 14.04.2010 року в с. Міжгір»я Монастириського району Тернопільської області.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме на: земельну ділянку площею 0,3169 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0235, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ТР №016450; земельну ділянку площею 0,6374 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:1656, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ТР №006147.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.ст.1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як убачається з витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі, 13.09.2016 року приватним нотаріусом Монастириського районного нотаріального округу ОСОБА_8 заведено спадкову справу №150 до майна померлої ОСОБА_4

Дані щодо видачі свідоцтв про право на спадщину відсутні.

Зі змісту інформаційного листа приватного нотаріуса Монастириського районного нотаріального округу ОСОБА_8 №455/01-16 від 23.11.2016 року убачається, після смерті 14.04.2010 року ОСОБА_4, 13.09.2016 року на підставі рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 29.06.2016 року (справа №603/334/16-ц, провадження №2/603/150/2016) за заявою ОСОБА_1 заведена спадкова справа №150.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом першої черги, відмови від прийняття спадщини не заявляв, у зв»язку з тим, що спадкодавець нотаріально не оформила своїх спадкових прав та розбіжністю у актових записах з приводу зазначення по батькові спадкодавця, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини за законом (інформаційний лист приватного нотаріуса Монастириського районного нотаріального округу ОСОБА_8 №415/02-14 від 12.10.2016 року).

Відповідно до п.г ч.1 ст.81 та ст. 131 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки також на підставі прийняття спадщини.

Як вбачається зі ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, його відсутність не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває право власності на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод не заборонених законом.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що спадкодавцю ОСОБА_4 належали: земельна ділянка площею 0,3169 га, розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0235, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ТР №016450; земельна ділянка площею 0,6374 га, розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:1656, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ТР №006147, позивач є спадкоємцем за законом першої черги, спадщину прийняв, а тому позов підлягає до задоволення шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на вищевказане спадкове майно, в порядку спадкування за законом після померлої 14.04.2010 року ОСОБА_4

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215, 292, 294 ЦПК України, ст.ст. 328, 1217, 1218, 1223, 1225, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 81, 131 ЗК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме на:

- земельну ділянку площею 0,3169 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0235, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ТР №016450;

- земельну ділянку площею 0,6374 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:1656, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ТР №006147, в порядку спадкування за законом після померлої 14.04.2010 року ОСОБА_4

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області.Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя: ОСОБА_9

Копія з оригіналом вірна.

Суддя Монастириського районного

суду Тернопільської області ОСОБА_9