Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Гримич М.К., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - Перша полтавська державна нотаріальна контора, про визнання заповіту нікчемним за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 23 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 7 липня 2016 року,

встановила:

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її дід ОСОБА_6 За життя, а саме 15 липня 2010 року останній склав заповіт на користь ОСОБА_5 У встановлений законом строк вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті свого дядька ОСОБА_7 У подальшому їй стало відомо, що її дід мав вади зору. Вважала, що підписуючи заповіт дід не міг бачити і самостійно прочитати заповіт, що зобов'язувало б нотаріуса запросити для посвідчення та підписання заповіту не менш як двох свідків, що зроблено не було.

Ураховуючи наведене, просила визнати заповіт, складений 15 липня 2010 року ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5, нікчемним.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 23 травня

2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 7 липня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено. Скасовано заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 30 квітня 2015 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалені в справі судові рішення, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суди вірно застосували положення ст. ст. 203,1247,1248,1253 ЦК України, на підставі наданих сторонами доказів, яким дана належна оцінку відповідно до ст. 212 ЦПК України, правильно виходили із відсутності правових підстав для визнання оспореного заповіту нікчемним.

Так, судами встановлено, що підпис в заповіті належить особисто заповідачу ОСОБА_6, зміст заповіту ним самостійно прочитаний, заповіт відповідає формі та порядку його посвідчення нотаріусом. Разом із тим, позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що при укладенні заповіту волевиявлення заповідача не було вільним та не відповідало його внутрішній волі.

Рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи, доводи касаційної скарги на висновки суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 23 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 7 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

М.К.Гримич

І.М.Фаловська