Справа № 638/4575/16-ц
Провадження № 2/638/2785/16
30.09.2016 року Дзержинський районний суд м. Харкова
у складі головуючого судді Хайкіна В.М.
при секретарі Шептуха В.М.
з участю судового розпорядника ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, про зняття арешту,-
Представник позивача Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» у судове засідання не зявився, надавши до суду заяву з проханням слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити, не заперечує проти постановлення заочного рішення.
Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином та своєчасно, про що свідчать поштові документи та матеріали справи, причину неявки суду не повідомили, заперечень проти позову не надали.
Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, причини неявки визнані судом неповажними, і тому неявка відповідачів не може бути перешкодою для заочного розгляду судом справи, що відповідає положенням частини 1 статті 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши доводи представника позивача та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
19.10.2009 року Дзержинським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_3 в тому числі і на заставне майно банку; арешт накладено згідно постанови б/н від 25.09.2009 року та внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження реєстраційний номер обтяжень №915994 від 19.10.2009 року.
12.02.2010 року Дзержинським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_3 в тому числі і на заставне майно банку; арешт накладено згідно постанови б/н від 12.02.2010 року та внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження реєстраційний номер обтяжень №9535044 від 18.02.2010 року.
12.02.2010 року Дзержинським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_3 в тому числі і на заставне майно банку; арешт накладено згідно постанови б/н від 12.02.2010 року та внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження реєстраційний номер обтяжень №9535075 від 18.02.2010 року.
18.02.2010 року Дзержинським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_3 в тому числі і на заставне майно банку; арешт накладено згідно постанови б/н від 12.02.2010 року та внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження реєстраційний номер обтяжень №9535085 від 18.02.2010 року.
26.10.2010 року Жовтневим відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_3 в тому числі і на заставне майно банку; арешт накладено згідно постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №221178715 від 26.10.2010 року та внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження реєстраційний номер обтяжень №10415052 від 27.10.2010 року.
25.03.2011 року Дзержинським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_3 в тому числі і на заставне майно банку; арешт накладено згідно постанови про відкриття виконавчого провадження б/н від 25.03.2011 року та внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження реєстраційний номер обтяжень №10991902 від 25.03.2011 року.
19.03.2012 року Дзержинським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_3 в тому числі і на заставне майно банку; арешт накладено згідно постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №31730995 від 19.03.2012 року та внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження реєстраційний номер обтяжень №12286342 від 19.03.2012 року.
Відповідно до частини 3 статті 54 Закону України «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.
Згідно вимог статті 16 Закону України «Про заставу»,право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору.
Статтею 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що якщо інше не встановлено цим законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження.
Право застави у позивача - Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» виникло 29.04.2008 року, у звязку з укладенням договору іпотеки (а. с. 14-18), постанови державних виконавців були винесені опісля цього, а саме 19.10.2009 року, 18.02.2010 року, 18.02.2010 року, 18.02.2010 року, 27.10.2010 року, 25.03.2011 року, 19.03.2012 року, позивач є обтяжувачем з вищим пріоритетом та має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження, що підтверджує також інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта ОСОБА_3 №49058132 від 04.12.2015 року (а. с. 19-23).
Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до статті 1 протоколу №11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
У відповідності до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22.12.1995 року, приватна власність громадян, як одна з рівноправних форм власності охороняється законом, її захист здійснюється судом, шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами: про виключення майна з опису.
Згідно з пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.08.76 року (із змінами) «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, установленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, які ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним.
Відповідно до статті 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.
Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відновлення становища, яке існувало до порушення.
За положенням статті 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.
У відповідності із пунктом 1 частини 2 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили.
Відповідно до частини 2, 3 статті 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до частини 1, 3, 4 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
Відповідно до частини 1 статті 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.
Відповідно до частини 4 статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до вимог частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Оскільки провадження в частині позовних вимог до відповідачів - Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції закрито, судові витрати з них стягненню не підлягають.
Керуючись ст. 3, 10, 11, 60, 88, п. 1 ч. 1 ст. 205, 209, 212, 214-215, 224 - 226 ЦПК України, 15, 16 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-
Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, про зняття арешту задовольнити частково.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі у 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: