Провадження № 2/344/4567/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

15 грудня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою №3 в будинку №52 по вул. Галицькій в м.Івано-Франківську, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою №3 в будинку №52 по вул. Галицькій в м.Івано-Франківську. Позовну заяву мотивувала тим, що вона, відповідно до рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 15.12.2009 року №641 є основним квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1. В даній квартирі зареєстровані та проживають позивачка та члени її сімї.

Відповідач, є батьком позивачки, проживав за даною адресою з 1974 року. Стосунки відповідача з родиною були неприязні. Це все стало наслідком зловживань відповідачем спиртними напитками протягом тривалого часу. На цьому грунті виникали постійні сварки та скандали. У 2003 році відповідач зібрав свої речі і у добровільному порядку залишив спірну квартиру. Куди саме він їде не повідомив. Зтого часу жодних стосунків відповідач з родиною не підтримує, по даний час у квартирі не появлявся, особистих його речей немає. Відповідач вибув із спірної квартири та до цього часу з реєстрації не знявся. Реєстрація відповідача перешкоджає позивачці здійсненню права на вільне користування і розпорядження майном та унеможливлює оформлення субсидії по оплаті за комунальні послуги. Вирішити питання в позасудовому порядку не можливо.

Представники позивачки в судовому засіданні 19.10.2016 року позовні вимоги підтримали, просили позов задоволити в повному обсязі. В судове засідання, призначене на 15.12.2016 року представник позивачки не зявилась, попередньо подала до суду заяву, відповідно до якої просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду (а.с. 23).

12.09.2016 року до суду надійшла довідка Адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Івано-Франківській області, з якої вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.12).

Однак, представники позивачки суду повідомили, що відповідач по місцю реєстрації не проживає, фактичне його місцепроживання їм та позивачці не відоме.

Відповідно до ч.9 ст. 74 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення в пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи.

На виконання вищезазначеної статті судом було повідомлено відповідача про час та місце розгляду справи через оголошення в пресі, проте, відповідач в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 24, 25).

З урахуванням думки представників позивачки та положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Беручи до уваги пояснення представників позивачки, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права користування нерухомим майном внаслідок чого ОСОБА_1 позивається про його відновлення, шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Відповідно до довідки про склад сімї від 05.08.2016 року позивачка є уповноваженим власником(основним квартиронаймачем) квартири АДРЕСА_2. У вказаній квартирі з 25.01.1974 року зареєстрований відповідач ОСОБА_2(батько) (а.с.6).

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у вищезгаданій квартирі однак, з березня 2003 року у ній фактично не проживає.

Факт не проживання ОСОБА_2 у даній квартирі підтверджується поясненнями позивачки, свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, які надали суду письмові заяви, в яких повідомили, що вони є сусідами позивачки, відповідач ОСОБА_2 АДРЕСА_3 не проживає більше 12 років. Адреса його перебування невідома (а.с. 26, 27).

Позивачка вказує, що реєстрація ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_2, який, насправді там не проживає, не надає коштів на утримання домоволодіння, перешкоджає здійсненню нею права на вільне користування і розпоряджання майном. Крім цього, його реєстрація за вказаною адресою є перешкодою для оформлення субсидії по оплаті за комунальні послуги.

Як вбачається зі змісту ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК Україн на сторін покладено обов'язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, тобто твердженнях, які самі по собі потребують доведення.

Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців

Оскільки, відповідач не проживає у вищевказаній квартирі понад строки встановлені законодавством, не несе витрати по її утриманню, а тому його слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позов є обгрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 71, 163 ЖК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 74 ЦПК України, керуючись ст.ст. 213-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою №3 в будинку №52 по вул. Галицькій в м.Івано-Франківську - задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування жилим приміщенням - квартирою №3 в будинку №52 по вул. Галицькій в м.Івано-Франківську.

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Пастернак І.А.