Провадження № 2-р/522/88/16
УХВАЛА

13 грудня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі Шеян І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі заяву ОСОБА_1 про розяснення рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2013 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів та додаткових витрат, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та додаткових витрат, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів та додаткових витрат, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та додаткових витрат.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 13 червня 2014 року, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково, зменшено розмір аліментів, визначених ухвалою Приморського районного суду м. Одеси про затвердження мирової угоди від 08 квітня 2011 року по справі №2-5793/10 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_4 та ОСОБА_5; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти у розмірі 400, 00 грн., до 08 березня 2022 року; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно аліменти у розмірі 400, 00 грн. на час навчання на денній формі навчання на Полтавському факультеті Національної юридичної академії ім.. ОСОБА_6, але не більш, ніж до досягнення нею 23 років; змінено додаткові витрати ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 шляхом звільнення від додаткових витрат, визначених ухвалою Приморського районного суду м. Одеси про затвердження мирової угоди від 08 квітня 2011 року по справі №2-5793/10 в частинах: зобовязання виплачувати ? вартості навчання доньки ОСОБА_4 на контрактній формі навчання в Національній юридичній академії ім.. ОСОБА_6, у термін та в обсязі, визначеному контрактом; зобовязання виплачувати ? вартості навчання доньки ОСОБА_5 в Одеській загальноосвітній школі №121 у сумі 65, 00 грн.; зобовязання виплачувати ОСОБА_3 ? вартості витрат на ліки для доньки ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Також задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1, збільшено розмір додаткових витрат на ОСОБА_5 та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на відвідання ОСОБА_5 секції карате у Дитячій громадській організації «Дитячий центр «Мауглі» у розмірі 150, 00 грн. щомісячно на період відвідання дитиною зазначеної секції.

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_1 про розяснення вищевказаного рішення, в якій просить суд у резолютивній частині рішення вказати, що додаткові витрати на утримання доньки у вигляді вартості навчання в Одеській загальноосвітній школі №121 в сумі 65, 00 грн. підлягають стягненню на її користь.

Сторони у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Заявниця подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про розяснення рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2013 року не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 13 червня 2014 року, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково, зменшено розмір аліментів, визначених ухвалою Приморського районного суду м. Одеси про затвердження мирової угоди від 08 квітня 2011 року по справі №2-5793/10 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_4 та ОСОБА_5; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти у розмірі 400, 00 грн., до 08 березня 2022 року; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно аліменти у розмірі 400, 00 грн. на час навчання на денній формі навчання на Полтавському факультеті Національної юридичної академії ім.. ОСОБА_6, але не більш, ніж до досягнення нею 23 років; змінено додаткові витрати ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 шляхом звільнення від додаткових витрат, визначених ухвалою Приморського районного суду м. Одеси про затвердження мирової угоди від 08 квітня 2011 року по справі №2-5793/10 в частинах: зобовязання виплачувати ? вартості навчання доньки ОСОБА_4 на контрактній формі навчання в Національній юридичній академії ім.. ОСОБА_6, у термін та в обсязі, визначеному контрактом; зобовязання виплачувати ? вартості навчання доньки ОСОБА_5 в Одеській загальноосвітній школі №121 у сумі 65, 00 грн.; зобовязання виплачувати ОСОБА_3 ? вартості витрат на ліки для доньки ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Також задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1, збільшено розмір додаткових витрат на ОСОБА_5 та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на відвідання ОСОБА_5 секції карате у Дитячій громадській організації «Дитячий центр «Мауглі» у розмірі 150, 00 грн. щомісячно на період відвідання дитиною зазначеної секції.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Зазначена стаття наводить на висновок, що роз'ясненим може бути рішення суду у разі, якщо без такого роз'яснення її неможливо виконати. Тому механізм, визначений цією статтею, не може використовуватись, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє мотивації судового рішення. Мотиви рішення суду не можуть бути розяснені, оскільки це потягне за собою зміну змісту рішення, а саме його мотивувальної частини, що буде суперечити ст. 221 ЦПК України. У цьому випадку, неясність чи помилковість мотивів може слугувати лише підставою для подання апеляційної скарги, в тому числі й на мотиви прийняття рішення.

До того ж, відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

У дійсній заяві про розяснення рішення суду ОСОБА_1 просить у резолютивній частині рішення вказати, що додаткові витрати на утримання доньки у вигляді вартості навчання в Одеській загальноосвітній школі №121 в сумі 65, 00 грн. підлягають стягненню на її користь.

Однак, як вбачається з резолютивної частини рішення суду, суд вирішив змінити додаткові витрати ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_5 шляхом звільнення його від додаткових витрат у вигляді вартості навчання доньки в Одеській загальноосвітній школі №121 в сумі 65, 00 грн.

Крім того, з мотивувальної частини рішення вбачається, що суд звільнив ОСОБА_2 від вищевказаних додаткових витрат, оскільки ОСОБА_1 не надала до суду підтвердження того, що навчання в цій школі є платним і вона сплачує на нього кошти.

Тому, суд вважає, що по дійсній цивільній справі чітко викладена правова позиція суду та підстави, з яких діяв суд. Рішення суду обґрунтоване належними нормами закону, які регулюють спірні правовідносини та є зрозумілим, а тому підстави для його роз'яснення відсутні.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається процесуальним законом. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Тому, враховуючи наведене, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про розяснення рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2013 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів та додаткових витрат, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та додаткових витрат, не підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», ст.ст. 1, 10, 221, 209, 210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про розяснення рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2013 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів та додаткових витрат, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та додаткових витрат, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Свячена Ю.Б.