Справа № 225/4820/15-ц
Провадження № 2/185/814/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06 грудня 2016 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гаврилова В.А.,

при секретарі судового засідання Чичман І.В.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Український бізнес банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Укрбізнесбанк" ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом та просив стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором у сумі 267 771, 60 євро. Мотивував позов тим, що 07.03.2008 року між АК «Український бізнес банк» та ОСОБА_3О був укладений кредитний договір. ОСОБА_3 було надано у користування 400 000 євро до 06.12.2018 року зі сплатою 6 процентів річних. ОСОБА_3 свої обовязки по поверненню кредиту не виконав. Оригінал кредитного договору втрачено у звязку з проведенням АТО. Доказом надання кредиту є виписки по рахунку та роздруківка з автоматизованої банківської системи.

В судове засідання представник позивача не зявився, просив суд розглянути справу без його участі. У письмових поясненнях визнав факт повернення відповідачем частини коштів. Вважає, що отримані від відповідача гроші були направлені на погашення заборгованостей за основним боргом, процентів , комісій в порядку передбаченому кредитним договором і тому у відповідача є непогашений борг.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали. Пояснили, що всі отримані гроші відповідачем були повернуті. Надані позивачем докази укладання кредитного договору є неналежними. Вважають , що договір , на який посилається позивач має бути визнаний нікчемним. Позовних вимог про визнання договору нікчемним суду не заявлено.

Суд вислухавши учасників судового засідання, дослідивши докази по справі приходить до такого.

07.03.2008 року між АК «Український бізнес банк» та ОСОБА_3О був укладений кредитний договір на суму 400000 євро. Вказаний факт відповідачем визнаний.

Відповідач визнав факт отримання від позивача 400000 євро.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Належних доказів укладення кредитного договору на заявлених позивачем умовах з обовязком сплати основного боргу 263 269,36 євро, сплатою 6% річних, що становить - 4 502 євро суду не надано.

Позивач посилається в позові на те, що кредит відповідачу був наданий під 6 процентів річних.

Згідно з наданою суду довідкою про розмір заборгованості з відповідачем був укладений договір з процентною ставкою 14,5% річних.

Вказане протиріччя не дає можливості без оригіналу договору визначити умови за якими було укладено договір.

Надані виписки по рахунку та роздруківка з автоматизованої банківської системи судом не можуть бути визнані належними доказами та того за якою процентною ставкою, був укладений договір з відповідачем.

Відповідач повернув позивачу 470 226,98 євро та 229 402,84 гривень. Вказаний факт визнаний позивачем та підтверджується копіями квитанцій, та розрахунків. В наданих відповідачем копіях квитанцій та розрахунків є дані про сплату процентів та комісії , що є доказом укладання між сторонами саме кредитного договору.

Посилання позивача на те,що при отриманні грошей від відповідача банк розподіляв плату у відповідності до вимог договору як плату за основним боргом, проценти, комісію і вказане свідчить про наявність заборгованості суд не приймає до уваги оскільки вказані розрахунки не підтверджені договором, в якому ці умови передбачені.

Позивачем у якості доказів укладання договору були надані суду копії кредитного договору №Р358/ф, додаток до кредитного договору від 07.03.2008 рок, копія договору іпотеки. Судом вказані копії не можуть бути прийняті як докази оскільки вони не завірені, їх якість дає можливість тільки припускати про наявність факту отримання кредиту відповідачем та його умови.

В наданій копії кредитного договору йдеться про кредит у сумі 400000 євро зі ставкою 14,5 процентів, що свідчить про іншу ставку ніж та на яку позивач посилається у позові і дає висновки вважати ,що це інший договір ніж той на який позивач посилається у позові.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Викладене приводить суд до висновку про те,що відсутність договору дає можливість тільки припускати про умови кредитного договору між сторонами та виключає можливість перевірки правильності нарахування сум , які на думку позивача підлягають стягненню з відповідача.

Викладене приводить суд до висновку про те, що у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідач у звязку з відсутністю договору вважає, що вказаний договір не було укладено в встановлений законом спосіб, а саме в письмовій формі та має вважатись нікчемним та вимагає застосувати вимоги передбачені ст.1057-1 ЦК України, а саме визначити суму, яка має бути повернена кредитодавцю.

Статтею 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Статтею 1057-1 ЦК України встановлено,що у разі визнання недійсним кредитного договору суд за заявою сторони в обов'язковому порядку застосовує наслідки недійсності правочину, передбачені частиною першою статті 216 цього Кодексу, та визначає грошову суму, яка має бути повернута кредитодавцю.

Статтею 3 ЦПК України передбачено,що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідач оспорює укладання кредитного договору в письмовій формі та заявляє про нікчемність договору. За наявності спору про укладання договору у письмовій формі відповідач у встановленому порядку позов про це суду не подав, що виключає можливість суду встановлювати вказаний факт та прийти до висновку про нікчемність кредитного договору та визначити суму яка підлягає поверненню кредитодавцю.

Таким чином суд приходить до висновку ,що вимоги відповідача підлягають залишенню без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 1055, 1057-1 ЦК України, ст.ст. 60, 209-215 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову Публічного акціонерного товариства "Український бізнес банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Укрбізнесбанк" ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 267 771, 60 євро - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_4