Справа № 183/4402/16
№ 2/183/2406/16
08 грудня 2016 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Городецького Д.І.
секретаря Макаренко А.О..
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області , треті особи Новомосковська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом,
02 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області , треті особи Новомосковська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом.
В обґрунтування своїх вимог позивач ОСОБА_1 посилався на те, що 26 лютого 2015 року померла його мати ОСОБА_3.
За життя, 18.12.2001 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори, відповідно до якого заповідала йому, ОСОБА_1 та його дружині ОСОБА_2 в рівних долях все належне їй майно.
ОСОБА_3 була власником жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, провулок Мануїльського № 49.
Позивач ОСОБА_1 зазначив в заяві, що він своєчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, ОСОБА_2 не зверталася з заявою про прийняття спадщини, але, постановою нотаріуса Новомосковської державної нотаріальної контори від 08.07.2016 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після ОСОБА_3, померлої 26 лютого 2015 року, оскільки ним не надані правовстановлюючі документи на житловий будинок.
В звязку з наведеним. в позовній заяві ОСОБА_1 просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, провулок Мануїльського № 49, в порядку спадкування за заповітом після матері - ОСОБА_3, померлої 26 лютого 2015 року.
В судове засідання позивача ОСОБА_1 не зявився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Представник відповідача - Новомосковської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, в звязку з чим, судом проведений заочний розгляд справи.
Представник третьої особа Новомосковської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився.
Третя особа - ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася.
Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до наступного.
Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 16 червня 1971 року, ОСОБА_4 придбала жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, провулок Мануїльського № 49.
Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, виданого повторно 14 грудня 1985 року Пятихатським районним відділом ЗАГС Дніпропетровської області, у 1944 році ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_5, актовий запис № 169-В-68.
Після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 присвоєне прізвище ОСОБА_5.
Встановлено, що 26 лютого 2015 року померла мати позивача ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть.
За життя, 18.12.2001 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори, відповідно до якого заповідала позивачу ОСОБА_1 та його дружині ОСОБА_2 в рівних долях все належне їй майно.
Згідно спадкової справи, з заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_3, померлої 26 лютого 2015 року звернувся син спадкодавця ОСОБА_1.
Оскільки ОСОБА_2 у встановлений законодавством шестимісячний строк не зверталася з заявою про прийняття спадщини, вона вважається такою, що не прийняла спадщину.
Встановлено, що постановою нотаріуса Новомосковської державної нотаріальної контори від 08.07.2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після ОСОБА_3, померлої 26 лютого 2015 року, оскільки ним не надані правовстановлюючі документи на житловий будинок.
Встановлено, що право власності ОСОБА_3 на жилий будинок не було зареєстровано.
В той же час, у відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом.
На підставі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
У відповідності до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.
Оскільки позивач є спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину, відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину обумовлена тим, що за життя, спадкодавець не зареєстрував право власності на нерухоме майна, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спірне нерухоме майно, оскільки право власності спадкодавця встановлена та підтверджується іншими доказами, дослідженими судом.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, провулок Мануїльського № 49, який складається з: жилого будинку літ.А жилою площею 25,8 кв.м., загальною площею 33,7 кв.м.; сіней літа; сараю літ.Б; вбиральні літ.В; погрібу літ.Г; літньої кухні-сараю літ.Д; прибудови літ.д; колодязя - №1; огорожі - №2; колодязя - №3, в порядку спадкування за заповітом після матері - ОСОБА_3, померлої 26 лютого 2015 року.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Д.І. Городецький.