ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/7168/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2016 р. суддя Дарницького районного суду м.Києва Вовк Є.І., розглянувши матеріали за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, присвоєння іншого прізвища дитині, присвоєння прізвища позивачу,

Встановив:

Позивач звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з вказаним позовом до відповідача.

Вказану заяву було подано без додержання вимог, викладених у ст.119 ЦПК України, а саме: відсутнє обгрунтування і зазначення доказів щодо присвоєння іншого прізвища дитині, а також ця вимога конкретно не викладена у прохальній частині позову (щодо змісту позовних вимог);не надано платіжних документів щодо сплати судового збору у повному обсязі, який згідно зі ст.4 Закону України "Про судовий збір" встановлено у розмірі 551 грн. 20 коп. за позовну вимогу немайнового характеру.

Згідно з ухвалою Дарницького районного суду м. Києва вищевказаний позов було залишено без руху з наданням строку позивачу для виправлення недоліків - п'ять днів.

Копію вказаної ухвали позивач отримала 08 грудня 2016 року (про що вказала у заяві про усунення недоліків від 09 грудня 2016 року), проте вказані недоліки були усунуті.

Так, позивач подала вказана звернення від 09 грудня 2016 року щодо усунення недоліків, до якого було долучено копію квитанції, згідно з якою було сплачено судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп.

Проте, відповідно до п.13 Постанови ПЛЕНУМУ ВИЩОГО СПЕЦІАЛІЗОВАНОГО СУДУ УКРАЇНИ З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ від 17.10.2014 року №10 - якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою), проте позивачем судовий збір сплачено лише в загальній сумі 551 грн. 20 коп. - без врахування вказаного змісту ухвали про усунення недоліків, викладеного з відповідним посиланням на положення ст.4 Закону України "Про судовий збір" щодо розміру судового збору, а також без врахування, що розмір сплати встановлено 551 грн. 20 коп. за кожну з вищевказаних позовних вимог немайнового характеру, які згідно з безпосереднім змістом вищевказаного позову є окремими.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючі п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв'язку з наведеним, вказані висновки не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

При цьому з положень ч.2 ст.121 ЦПК України вбачається: якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду; інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до положень ч.5 ст.121 ЦПК України - повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, вважаю, що відповідно до ст.121 ЦПК України заяву належить повернути.

Керуючись ст.121 ЦПК України,

Ухвалив:

Повернути позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя: