Справа № 463/4011/15 Головуючий у 1 інстанції: Лакомська Ж.І.
Провадження № 22-ц/783/2053/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 М. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Шандри М.М.

суддів: Струс Л.Б., Шумської Н.Л.

з участю секретаря Бадівської О.О.

та з участю ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 21 грудня 2015 року у справі за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа Личаківський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням суду в задоволенні заяви ОСОБА_3, заінтересована особа Личаківський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про визнання фізичної особи безвісно відсутньою відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі покликається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, невідповідність фактичним обставинам справи. Вказує, що починаючи з 2005 року місце перебування Лао Чі Йонга невідоме, а заходи розшуку за зверненнями заявника до Личаківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області не допомогли встановити місце його перебування. Крім того, з метою встановити місце перебування Лао Чі Йонга він звертався у серпні 2015 року до посольства ОСОБА_4 в Україні, однак жодної відповіді не отримав. З огляду на ці обставини, Лао Чі Йонг має бути визнаний безвісно відсутнім, адже місце його перебування невідоме вже більше як 6 місяців. Майно, що залишене ним, а саме помешкання потребує постійного догляду, а такий догляд він здійснює, оплачує за власні кошти комунальні послуги. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог та задовольнити заяву про визнання Лао Чі Йонга безвісно відсутнім.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст. 57 ЦПК України).

У відповідності до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення таким вимогам відповідає.

Як убачається із матеріалів справи, згідно договору купівлі-продажу від 04 грудня 2001 року посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 зареєстрованого в реєстрі за №4126 (а.с.4-5) громадянин ОСОБА_4 Лао Чі Йонг придбав у гр. ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_1. Дана квартира зареєстрована за Лао Чі Йонгом, згідно реєстраційного посвідчення від 06 грудня 2001 року серії КММ №066582 (а.с.6). В договорі купівлі-продажу №4126 від 04 грудня 2001 року зазначено, що ОСОБА_5 Чі Йонг є громадянином ОСОБА_4 та проживає у м. Львові тимчасово.

Згідно листа начальника Личаківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ЛМУ ГУМВС України у Львівській області від 20.05.2015 року №70/6897 (а.с.3) заява ОСОБА_3 з проханням розшукати Лао Чі Йонга розглянута у Личаківському РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області. Розгляд даних матеріалів припинено у зв»язку з відсутністю складу злочину.

Відповідно до ст. 43 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

Згідно ст. 20 Закону України «Про міжнародне приватне право» підстави та правові наслідки визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою регулюються останнім з відомих особистих законів цієї особи.

Згідно ст. 16 Закону України «Про міжнародне приватне право» особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є.

Відповідно до ст. 25 «Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах», по справах про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення померлою і по справах про встановлення факту смерті компетентні установи юстиції Договірної Сторони, громадянином якої особа була в той час, коли вона за останніми даними була жива, а у відношенні інших осіб установи юстиції за останнім місцем проживання особи. Установи юстиції кожної з Договірних Сторін можуть визнати громадянином іншої Договірної Сторони й іншу особу, що проживає на її території, безвісно відсутньою або померлою, а також встановити факт її смерті за клопотанням проживаючих на її території зацікавлених осіб, права й інтереси яких засновані на законодавстві цієї Договірної Сторони. При розгляді справ про визнання безвісно відсутнім або оголошенні померлим і справ про встановлення факту смерті установи юстиції Договірних Сторін застосовують законодавство своєї держави.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що виходячи зі змісту статті 43 Цивільного кодексу України, тільки іноземці, які постійно проживають на території України (іммігранти), можуть бути визнані в Україні безвісно відсутніми. Громадянин ОСОБА_4 Лао Чі Йонг на території України мешкав не постійно, тому застосування до нього законодавства України є не можливим.

Враховуючи вище викладене відсутні підстави для визнання Лао Чі Йонга громадянина ОСОБА_4 безвісно відсутнім.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, судом правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ч.1 п.1 ст.314, ст.315, ст.317, ст.319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 21 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий М.М. Шандра

Судді: Л.Б. Струс

ОСОБА_7