У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Дьоміна О.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 липня

2016 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 16 серпня

2016 року в справі за скаргою ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Сазонова Дмитра Костянтиновича по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У травні ОСОБА_2 звернулася до суду з зазначеною скаргою, обґрунтовуючи її тим, що головним державним виконавцем Сазоновим Д.К. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 50867549 від

19 квітня 2016 року, заява про відкриття якого, на її думку, підписана особою, яка не була на це уповноважена.

Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження, в тому числі з заявою про відкриття виконавчого провадження, підписаною представником

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» ОСОБА_8, вважає що вищевказана заява була підписана особою, яка не має на це повноважень, оскільки підписана представником, а не головним юрисконсультом (м. Миколаїв) Управління проблемних кредитів Одеської обласної дирекції департаменту проблемних кредитів ОСОБА_8 Крім того, з довіреності доданої до заяви про відкриття виконавчого провадження вбачається, що заступник Голови Правління банку ОСОБА_9, що діє на підставі Статуту Банку та в особі заступника Голови Правління ОСОБА_10 уповноважують головного юрисконсульта (м. Миколаїв) Управління проблемних кредитів Одеської обласної дирекції департаменту проблемних кредитів ОСОБА_8 на представництво інтересів банку, проте не підтверджують свої повноваження на видачу такої довіреності.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 липня

2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 16 серпня 2016 року, в задоволенні вимог скарги відмовлено.

Не погодившись із вищезазначеними судовими рішеннями, ОСОБА_2 звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просила скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, вірно керувався положеннями ст.ст. 25, 19 Закону України «Про виконавче провадження» та обґрунтованого виходив із того, що спірна довіреність посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та повноваження осіб, якими була видана довіреність, перевірено нотаріусом. Крім того, повноваження ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які видали довіреність на ім'я ОСОБА_8, підтверджені витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців і Статутом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», які надані при розгляді справи в апеляційній інстанції.

Враховуючи, що на час відкриття провадження були відсутні підстави для відмови у його відкритті, державний виконавець правомірно виніс постанову про відкриття провадження, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли вірного висновку про відмовив у задоволенні скарги.

Доводи, на які посилається представник заявника у своїй касаційній скарзі, висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 липня 2016 року та ухвали апеляційного суду Миколаївської області від 16 серпня

2016 року і доданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваних судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Сазонова Дмитра Костянтиновича по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва

від 20 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області

від 16 серпня 2016 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ О.О.Дьоміна