УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., Коротуна В.М., Попович О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Другої синельниківської державної нотаріальної контори про визнання неправомірною відмову у вчиненні нотаріальних дій та зобов'язання вчинити нотаріальну дію, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, у якому просив визнати неправомірними дії державного нотаріуса МельниковаО.Ж. в частині відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на все спадкове майно та зобов'язати державного нотаріуса МельниковаО.Ж. видати свідоцтво про право на спадщину за законом.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 лютого 2016 року вищевказану позовну заяву визнано неподаною та повернуто заявнику з підстав, передбачених ч. 2 ст. 121 ЦПК України.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 лютого 2016 року залишено без змін.

Не погоджуючись із вказаними ухвалами, ОСОБА_4 подав касаційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, просить скасувати ухвали суду першої та апеляційної інстанцій і повернути справу до суду першої інстанції для вирішення питання про прийняття позовної заяви.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції, залишаючи без змін ухвалу суду першої інстанції про визнання неподаною та повернення позовної заяви позивачеві, на підставі належним чином оцінених доказів, наявних у справі (ст. 212 ЦПК України), виходивз того, що ухвалу суду про залишення позовної заяви без руху від 25 грудня 2015 року було направлено у встановленому законом порядку за вказаною у позовній заяві ОСОБА_4 адресою, яку ним отримано 14 січня 2016 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 7) та не спростовано позивачем, проте протягом п'яти днів з дня отримання її копії заявником недоліки позовної заяви (доплата судового збору) не усунуто, у зв'язку з чим місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для повернення позовної заяви відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України.

При цьому судом першої інстанції було роз'яснено позивачу, що відповідно до ч. 5 ст. 121 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних ухвал та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

В.М. Коротун

О.В. Попович