Справа № 323/3457/16-ц
21.12.2016 року м. Оріхів
Оріхівський районний суд Запорізької області у складі судді Плечищевої О.В. при секретарі Свириденко О.С., за участю адвоката ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за невиконане зобов"язання, -
Відповідач зобов"язалася виконати взяте на себе зобов"язання, а саме повернути зазначену суму грошових коштів до 01.11.2016 року. Проте, в зазначений час ОСОБА_3 не виконала зобов"язання і гроші на вимогу позивача не повернула, обіцяючи виконати його.
Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У відповідності до ст.509 ЦК України, зобов"язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу і є правовідношенням, в якому одна сторона (боржник) зобов"язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку.
Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.
На підставі ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов"язання.
Крім того, згідно ст.526 ЦК України, зобов"язання має виконуватись належним чином.
Представник позивача в судовому засіданні на позовних вимогах позивача наполягає, прохає їх задовольнити в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання повторно не зявилася, про час та місце судового засідання була повідомлена своєчасно, у встановлений законодавством спосіб, судовою повісткою з повідомленням, заяву про розгляд справи за її відсутності не надавала.
Звертаючи увагу, що відповідач не зявилася, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
На підставі чого судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, про що представник позивача не заперечує.
Суд, заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, дійшов до переконання про наявність підстав для задоволення позову з наступних підстав.
Факт отримання відповідачем зазначених грошових коштів, стверджується власноручно написаною 24.07.2016 року ОСОБА_3 розпискою.(а.с.6).
Зазначена розписка відповідає вимогам ч. 2 ст. 1047 ЦК України, і також слугує доказом укладення договору позики.
Відповідно до досягнутої домовленості відповідач повинна була повернути грошові кошти до 01.11.2016 року.
Грошових коштів отриманих від позивача відповідач на теперішній час не повернула.
У відповідності до ст. 509 ЦК України, зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК і є право відношення, в якому одна сторона зобовязана вчинити на користь другої сторони певні послуги, а інша сплатити вартість отриманих послуг.
Згідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.
На підставі ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Крім того, згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення на його користь суми боргу, підлягають задоволенню, оскільки згідно ч.2 ст.1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей, а в судовому засіданні факт передачі грошей знайшов підтвердження, зважаючи на пояснення представника позивача та розписки, оригінал якої також був досліджений в судовому засіданні.
Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
У відповідності з вимогами ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача суд стягує понесені нею витрати зі сплати судового збору при подачі позову в розмірі 551,20 грн, оскільки ці витрати підтверджені документально квитанцією №QS75978401 від 04.11.2016 року.
Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу.
Відповідно до ч.1,2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомог. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.
Частиною 1 ст.88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові
витрати, тому судові витрати пов"язані з правовою допомогою в розмірі 760,00 грн. згідно акту виконаних робіт від 04.11.2016 року та квитанції до прибуткового касового ордеру від 04.11.2016 року слід стягнути з відповідача на користь позивача.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 10, 60, 79, 84, 88, 212, 215, 218, 224-227 ЦПК України, ст.ст.509, 526, 530, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд, -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за невиконане зобов"язання задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя: О.В. Плечищева