АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач-Чобіток А.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого -Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В., Соколової В.В.

при секретарі - Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 05 листопада 2016 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ПАТ «Енергобанк» пред»явив позов до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки - АДРЕСА_1 в рахунок погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №20743 від 03.10.2007 року, яка станом на 02.06.2014 року становить 4 644 405,05 грн..

Не погоджуючись з тією обставиною,що у нього існувала заборгованість по кредиту станом на 29.12.2010 року,про що стверджує позивач, та відсутність у нього спеціальних знань та кваліфікації в галузі економіки, щоб перевірити дійсність вказаної обставини,позивач просив призначити по справі судову -економічну експертизу.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2016 року по справі призначено судово-економічну експертизу і на вирішення експерта поставлені наступні запитання:

Чи відповідає наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості позичальника (по сплаті процентів за кредит, та погашення основаної суми кредиту,пені,штрафу) перед ПАТ «Енергобанк» умовам кредитного договору №20743 від 03.10.2007 року та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту?

Чи існувала прострочена заборгованість у відповідача перед позивачем станом на 29.12.2010 року, якщо так , то яка сума (по тілу кредиту,відсоткам,штрафу,пені) та коли виникла?

Чи змінилася кінцева дата повернення кредиту ,визначена в додатковій угоді до договору про надання споживчого кредиту №20743 від 03.10.2007 року,а саме:2 жовтня 2012 року шляхом віднесення 29.12.2010 року суми кредиту на рахунок НОМЕР_1-простороченої заборгованості за кредитами на поточні потреби що надані фізичним особам?

Провадження в справі зупинено.

В апеляційній скарзі представник позивача подав апеляційну скаргу,в якій просить скасувати ухвалу в частині зупинення провадження в справі та направити справу для продовження розгляду до того ж суду. Зазначає, що необхідність в проведенні такої експертизи по справі відсутня,оскільки позивачем наданні розрахунки стосовно заборгованості позивача за вказаним кредитним договором, предметом спору не є стягнення заборгованості по цьому договору, в зв»язку з чим підстав для зупинення провадження в справі, як це передбачено ст.202 ЦПК України немає.

Вислухавши доповідь судді , пояснення представника позивача, доводи апеляційної скарги , обставини справи , колегія суддів приходить до наступного.

Встановлено, що 03.10.2007 року між сторонами у справі був укладений договір про надання споживчого кредиту № 20743.

ПАТ «Енергобанк» пред»явив даний позов, в якому просив в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 звернути стягнення на предмет іпотеки .

З даними позовними вимогами ПАТ «Енергобанк» звернувся до суду 23.07.2014 року. Після скасування заочного рішення у даній справі 12.04.2016 року, яке було ухвалено 23.01.2015 року, фактично по суті справа не розглядалась.

При цьому відповідачем подано заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності.

В судовому засіданні , яке відбулось 05.10.2016 року , представник відповідача заявив клопотання про призначення судової економічної експертизи , мотивуючи тим, що банк скористався правом на повернення кредиту достроково шляхом віднесення 29.12.2010 року суми кредиту на рахунок НОМЕР_1-простороченої заборгованості за кредитами на поточні потреби , що надані фізичним особам, чим змінив кінцеву дату виконання основного зобов»язання з 02.10.2012 року на 29.12.2010 року. Отже право вимоги у позивача по погашенню кредиту при обчисленні загального строку позовної давності від дати 29.12.2010 року закінчується 29.12.2013 року. .

Тобто, до заявлення даного клопотання, після скасування заочного рішення суду справа знаходилась у провадженні суду майже шість місяців, а враховуючи дату подання позову - більше двох років .

Зазначаючи про те, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, судом призначено судово-економічну експертизу з переліком вищевказаних питань , а провадження у справі зупинено.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 202 ЦПК України, суд може за заявою особи, яка бере участь у справі, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках призначення судом експертизи.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об'єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів-одного місяця.

У даній справі , суть спірних правовідносин полягає у виконанні сторонами умов укладеного правочину, а позиція відповідача зводиться до пропуску позивачем строку позовної давності.

Проте , вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд не вказав у чому полягає передбачена законом об»єктивна неможливість розгляду зазначеної справи, з огляду на позицію відповідача щодо пропуску строку позивачем позовної давності, що є правовим питанням , вирішення якого віднесено законом до компетенції суду.

Отже, суд першої інстанції зупинив провадження у справі з порушенням пункту 4 частини першої статті 201 ЦПК України та всупереч принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи без врахування пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» .

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвалу суду неможна визнати законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню з направленням питання на новий розгляд .

Керуючись ст.ст. 303,304,307,312-315,319 ЦПК України,колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» задовольнити частково .

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 05 листопада 2016 року скасувати, питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий : Судді: