АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
Справа № 22-ц/796/3883/2016 Головуючий в 1 інстанції - Супрун Г.Б.
Доповідач - Заришняк Г.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розглядуцивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Андрієнко А.М., Мараєвої Н.Є.

при секретарі - Гарматюк О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду міста Києва цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 15 січня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє також в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, до ОСОБА_1, 3-тя особа: Комунальне підприємство «Куренівське Подільського району м. Києва», про визначення порядку користування жилим приміщенням та усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, 3-тя особа: Комунальне підприємство «Куренівське Подільського району м. Києва», про усунення перешкод в користуванні частиною квартири, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивачі звернулися в суд з позовом до ОСОБА_1, 3-тя особа: КП «Куренівське Подільського району м. Києва», про визначення порядку користування жилим приміщенням та усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням.

В обґрунтування позову зазначали, що спірна трикімнатна квартира АДРЕСА_1 була отримана згідно обмінного ордеру № 398/60 від 13.08.1969р. ОСОБА_6 на сім'ю із чотирьох чоловік: матір, ОСОБА_1, його сестру ОСОБА_2, а також ОСОБА_7 - матір ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 р.

Власником особового рахунку була ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, після її смерті особовий рахунок не був переоформлений на інших членів сім'ї наймача.

Сторони є зареєстрованими в спірній квартирі.

Позивачі погоджуються, щоб наймачем спірної квартири замість померлої ОСОБА_6 стала ОСОБА_4, однак відповідач заперечує проти оформлення особового рахунку на останню. За відсутності такої згоди дане питання має бути вирішене судом.

Згідно з планом, спірна квартира складається з трьох кімнат житловою площею 42,9 кв.м, у тому числі: перша кімната 20 кв.м, друга кімната 12,9 кв.м, третя кімната 10,0 кв.м; кухні площею 6,6 кв.м, ванної кімнати площею 1,9 кв.м, вбиральні 0,9 кв.м, коридору 5,2 кв.м, вбудованої шафи 1,9 кв.м. Квартира обладнана балконом -2,6 кв.м. Загальна площа квартири складає 59,4 кв.м.

Спірна квартира не приватизована.

Позивачі вказували, що між ними та відповідачем склались неприязні стосунки з приводу користування спірною квартирою. Відповідач систематично порушує правила співжиття та добросусідства, що має негативний вплив на всіх мешканців квартири. Профілактичні бесіди правоохоронних органів не змінюють ситуацію на краще. Відповідач палить в квартирі, заводить сварки, нецензурно висловлюється, не піклується про чистоту.

Через таку поведінку відповідача та відсутність взаємної згоди у питанні користування жилим приміщенням, умови проживання є вкрай несприятливими. Позивачі разом з дітьми змушені були тіснитись в кімнаті площею 20,0 кв. м при тому, що відповідач проживає в кімнаті площею 10,0 кв. м, а кімнату площею 12,9 кв. м він завалив різним мотлохом, виламав двері та не дозволяє їм обладнати цю кімнату.

Житлова кімната площею 20,0 кв.м є прохідною.

В зв'язку з постійними конфліктами, які виникають між мешканцями квартири з приводу користування житловим приміщенням, враховуючи той факт, що в квартирі зареєстровано 5 осіб, які не є членами однієї сім'ї, і користування прохідною кімнатою неможливе, виникла необхідність встановити гіпсокартонну перегородку в прохідній кімнаті площею 20,0 кв.м. В результаті утворилась ізольована кімната площею 13,3 кв.м і коридор площею 6,6 кв.м для спільного користування.

Таким чином, після перепланування (встановлення гіпсокартонної перегородки) квартира складається з трьох ізольованих житлових кімнат площею 13,3 кв.м, 9,9 кв. м та 12,9 кв.м, що підтверджується технічним паспортом від 17.03.2015р.

Позивачі вважають, що оптимальним може бути такий порядок користування квартирою, при якому кімнатою площею 13,3 кв.м будуть користуватись ОСОБА_4 та її малолітня донька ОСОБА_5, кімнатою площею 9,9 кв.м буде користуватись ОСОБА_1, а кімнатою площею 12,9 кв.м разом з прилеглим до неї балконом - ОСОБА_2 та її донька ОСОБА_3 Кухня, ванна кімната, вбиральня та коридори мають залишатись в спільному користуванні сторін.

Посилаючись на викладене, просили задовольнити позов.

Заперечуючи проти позову, відповідач подав зустрічну позовну заяву в якій просив суд усунути перешкоди в користуванні спірною квартирою, зобов'язати ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за власний рахунок привести у попередній стан кімнату площею 20 кв.м. шляхом демонтажу гіпсокартонної стіни (перегородки) відповідно до проекту забудови, протягом тридцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 15 січня 2016 року позовні вимоги первісного позову задоволені.

Встановлений наступний порядок користування квартирою АДРЕСА_1: виділено в користування ОСОБА_4 та її доньці ОСОБА_5 кімнату площею 13,3 кв.м; виділено в користування ОСОБА_2 та її доньці ОСОБА_3 кімнату площею 12,9 кв.м.; виділено в користування ОСОБА_1 кімнату площею 9,9 кв.м.

Змінено договір найму жилого приміщення, а саме: квартири АДРЕСА_1, визнавши ОСОБА_4 наймачем цієї квартири замість померлої ОСОБА_6

Зобов'язано ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в користуванні квартирою АДРЕСА_1.

В задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, 3-тя особа: КП «Куренівське Подільського району м. Києва», про усунення перешкод в користуванні частиною квартири - відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні основного позову відмовити, зустрічний позов задовольнити.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його представник підтримали апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Позивачі за первісним позовом: ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє також в інтересах неповнолітньої доньки, представник ОСОБА_2 проти апеляційної скарги заперечували, вважаючи рішення суду законним.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що квартира АДРЕСА_1 була надана на підставі ордеру, виданого 13.08.1959 р. на ім'я ОСОБА_6, на сім'ю в складі чотирьох осіб: на неї, сина ОСОБА_1, дочку ОСОБА_1, матір ОСОБА_7 ( а.с.5).

У 1975 році ОСОБА_7 померла, у 2009 році померла ОСОБА_6 Наймачем до цього часу рахується ОСОБА_6

На даний час в квартирі зареєстровано 5 осіб : відповідач ОСОБА_1, позивачка ОСОБА_2 , її дочки ОСОБА_4 та ОСОБА_3, малолітня ОСОБА_5, що підтверджується довідкою Форми №3, виданої КП «Куренівське Подільського району міста Києва» ( а.с.6). Спірна квартира не приватизована.

Судом встановлено, що після смерті у 2009 році ОСОБА_6 раніше укладений договір найму жилого приміщення не переукладений з будь-ким з повнолітніх осіб, зареєстрованих у спірній квартирі, оскільки тривалий час сторони не можуть дійти взаємної згоди щодо користування квартирою та оформлення договору найму.

ОСОБА_1 не бажає, щоб наймачем квартири була його племінниця - позивачка ОСОБА_4, в той же час і сам особисто не виявляє бажання і не ставить вимог про визнання його наймачем спірного жилого приміщення. Позивачі ж погоджуються, щоб наймачем квартири стала ОСОБА_4

Відповідно до вимог ст.106 ЖК України повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача.

Як видно з листа заступника голови Подільської районної в м.Києві державної адміністрації від 09.04.2012р., що для переоформлення особового рахунку на квартиру до відділу обліку та розподілу житлової площі необхідно було надати, зокрема, згоду всіх членів родини. Проте відповідач ОСОБА_1 такої згоди не надає, що і стало підставою звернення позивачів до суду з даним позовом.

У відповідності з поверховим планом спірна квартира має житлову площу 42,9 кв.м., загальну площу 59,4 кв.м й складається з 3-х кімнат площею: 20 кв.м, 12,9 кв.м., 10,0 кв.м., одна з яких - площею 20 кв.м є прохідною. Квартира має кухню 6,6 кв.м, ванну кімнату 1,9 кв.м, вбиральню 0,9 кв.м, коридор 5,2 кв.м, вбудовану шафу 1,9 кв.м та балкон 2, 6 кв.м., вихід на який розміщений в кімнаті площею 12, 9 кв.м.

Матеріалами справи та поясненнями сторін у судовому засіданні підтверджується, що за життя власника особового рахунку ОСОБА_6 у 2006 році у великій кімнаті площею 20,0 кв.м. спірної квартири встановлена перегородка, після чого житлова площа вказаної кімнати зменшилась до 13,3 кв.м, проте кімната стала ізольованою, а не прохідною, та утворився коридор площею 6,6 кв.м, по якому забезпечений вільний окремий прохід до кімнати 10,0 кв.м., в якій мешкає відповідач ОСОБА_1

Згідно зі ст. 100 ЖК України, в редакції Закону 1983 р., що діяв на час встановлення перегородки, переобладнання і перепланування жилого будинку і жилого приміщення провадяться з метою підвищення їх благоустрою і перетворення комунальних квартир в окремі квартири на сім'ю. Переобладнання і перепланування жилого приміщення допускаються за згодою наймача, членів сім'ї, які проживають разом з ним, та наймодавця і з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.

У разі відмови наймодавця, наймача або членів його сім'ї у згоді на переобладнання чи перепланування жилого приміщення спір може бути вирішено в судовому порядку, якщо на переобладнання чи перепланування є дозвіл виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.

Наймач, який допустив самовільне переобладнання чи перепланування жилого або підсобного приміщення, зобов'язаний за свій рахунок привести приміщення у попередній стан.

Як видно з матеріалів справи та пояснень сторін, переобладнання і перепланування спірного жилого приміщення були виконані без згоди позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1, наймодавця та у відсутність дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів, чим порушено права ОСОБА_1, як особи, котра має право на користування спірною квартирою.

Відповідно до вимог ст.256 ЦК України позовна давність-це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлена позовна давність тривалістю у три роки.

Згідно з ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Оскільки спірна перегородка була встановлена ще за життя та за згодою бувшого наймача ОСОБА_6, ОСОБА_1 знав про порушення його права, проте жодних претензій чи вимог про знесення перегородки з 2006р. не заявляв, а лише у серпні 2015 р. подав зустрічний позов про усунення перешкод у користуванні частиною квартири шляхом зобов'язання вчинити дії.

За таких обставин суду першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що ОСОБА_1 пропустив строк позовної давності без поважних причин, а тому порушене право позивача за зустрічним позовом не підлягає захисту.

З огляду на викладене, суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зобов'язання відповідачів за свій рахунок привести кімнату площею 20 кв.м у попередній стан шляхом демонтажу встановленої гіпсокартонної стіни за пропуском строку позовної давності, про застосування якого просили позивачки (а.с.141-142).

Окрім того, згідно зі ст.100 ЖК України, в редакції Закону України №191-УІІ від 12.02.2015р., виконання наймачем робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребують отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення в експлуатацію не потребується.

Виконання робіт, визначених частиною першою цієї статті, внаслідок яких змінюється площа, кількість чи склад приміщень у будинках державного чи громадського житлового фонду, допускається за письмовою згодою наймодавця (орендодавця), якщо інше не передбачено договором найму (оренди).

Листом за №86-КК-П від 09.06.2015 р. КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м.Києва», як балансоутримувач будинку АДРЕСА_1, надало згоду на перепланування спірної квартири.

Згідно зі ст. 816 ЦК України особи, які проживають разом з наймачем, набувають рівних з наймачем прав та обов»язків щодо користування житлом. Порядок користування житлом наймачем та особами, які постійно проживають разом з ним, визначається за домовленістю між ними, а у разі спору - встановлюється за рішенням суду.

Судом встановлено, що між сторонами склались вкрай неприязнені стосунки, виникають постійні сварки щодо порядку користування квартирою. В кімнаті площею 9,9 кв.м. ( 10,0 кв.м. ) проживає відповідач ОСОБА_1, кімнату площею 13, 3 кв.м. (бувшу площею 20,0 кв.м.) займають позивачі, кімната 12.9 кв.м., яку займала бувший наймач ОСОБА_6, є вільною. В цій кімнаті 12,9 кв.м. відповідач зніс двері, а також демонтував диван позивачів. Як видно з пояснень ОСОБА_1, таким чином він постійно користується балконом для куріння, а тому не бажає, щоб кімната замикалась чи хтось її займав. Отже, відповідач перешкоджає у користуванні цією кімнатою. Спільне користування всіх приміщень квартири є неможливим, оскільки сторони не є членами однієї сім'ї.

Із технічних паспортів квартири вбачається, що доля кожного із сторін в житловій площі до перепланування спірної квартири становила 8,58 кв.м ( 42,9 :5 = 8,58 ), після встановлення перегородки - 7,22 кв.м (36.1:5= 7,22 ).

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 постійно, з моменту заселення в квартиру, проживає в кімнаті 9,9 кв.м (10,0), площа якої не зменшилась після переобладнання жилого приміщення.

За таких обставин, суд правильно визначив порядок користування квартирою, виділивши в користування: ОСОБА_4 та її доньці ОСОБА_5 кімнату площею 13,3 кв.м; ОСОБА_2 та її доньці ОСОБА_3 - кімнату площею 12,9 кв.м.; а також в користування ОСОБА_1 - кімнату площею 9,9 кв.м.

При даному порядку користування квартирою житлові права ОСОБА_1 не порушені.

Та обставина, що суд першої інстанції не ухвалив рішення в частині вимог первісного позову про залишення в спільному користуванні сторін кухні, ванної кімнати, вбиральні та коридору, не є підставою для скасування законного й обґрунтованого рішення і підлягає усуненню судом першої інстанції шляхом постановлення додаткового рішення.

Згідно з вимогами ст.ст.10, 60 ЦПК України, розгляд і вирішення цивільних справ у судах проводиться на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

ОСОБА_1 не надано суду належних й переконливих доказів на підтвердження того, що позивачами за первісним позовом чиняться йому перешкоди в користування спірною квартирою, тому його вимоги щодо усунення перешкоди в користуванні спірною квартирою не підлягають задоволенню.

Суд першої інстанції повно та всебічно з»ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку й прийшов до правильного висновку про доведеність первісного позову, обґрунтовано задовольнивши позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє також в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, та про відсутність підстав для задоволення зустрічного позову ОСОБА_1

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права й не може бути скасованим з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 15 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: