Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2016 року Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

головуючої судді Сарай А.І.

при секретарі Струтинська Н.Ю.

розглянувши відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2 до Пацканівської сільської ради про визнання права власності у порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, звернулася в суд з позовом до Пацканівської сільської ради про визнання права власності у порядку спадкування.

В позові зазначає, що її спадкодавець померла мати ОСОБА_3 побудувала будинок № 86 у с. Пацканьово Ужгородського району Закарпатської області, однак правовстановлюючих документів на цю нерухомість не оформила за життя. Тому, постановою приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу ОСОБА_4 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.09.2016 р. № 74/02-31 їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок. Будинок був побудований її матірю ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1) у 1958 році, у відповідності до законодавства чинного на той час. Її матірю 06.03.2001 р. було складено заповіт на її користь ОСОБА_1. 03.02.2016 р. її мати ОСОБА_3 помирає. У звязку з тим, що на момент смерті її матері ОСОБА_3 вони проживали разом, вона звернулася до приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу ОСОБА_4 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, який розташований за адресою: с. Пацканьово, будинок № 86 Ужгородського району, Закарпатської області та 18.07.2016 р. отримала витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі спадкової справи за № 59242361. Інших спадкоємців, які б мали право на обовязкову частку у спадковому майні немає. Таким чином вона прийняла спадщину за заповітом, в результаті чого набула спадкові права на будинок у цілому. У звязку з тим, що її спадкодавцем не було оформлено правовстановлюючих документів на будинок за собою, у неї відсутні правові підстави для отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку.

Просить визнати за нею ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за заповітом на будинок № 86 у с. Пацканьово Ужгородського району Закарпатської області.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, так як її представник ОСОБА_2 подав до суду письмове клопотання відповідно до якого просить позов задовольнити в повному обсязі та розглянути справу без їхньої участі.

Представник Пацканівської сільської ради в судове засідання не зявився, так як відповідно до надісланої до суду письмової заяви виконавчий комітет Пацканівської сільської ради просить розглянути справу без участі представника сільської ради, сільська рада повністю визнає заявлені позивачкою вимоги і не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення її позову.

Враховуючи, що сторони у судове засідання не зявилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 03.02.2016 р. померла мати позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_3 (а.с. 18).

Випискою з погосподарської книги виданою Пацканівською сільською радою № 233/02-05 від 17.10.2016 р. стверджується, що житловий будинок з погосподарського обліку: книга № 1, сторінка № 106, та житловий будинок закінченого будівництва у 1958 році, зареєстрований за ОСОБА_3, житловому будинку присвоєно поштову адресу: Ужгородський район, с. Пацканьово, 86 (а.с. 9).

Згідно Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 р., яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 р. № 56, Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 р. № 7/5 і зареєстрованого в Мінюсті 18.02.2002 р. за № 157/6445 (з подальшими змінами), до 2002 року державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася цими підзаконними нормативними актами.

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01.07.2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Отже, у судовому засіданні, встановлено, що будинок № 86 в с. Пацканьово Ужгородського району у відповідності до діючого на той час законодавства належав ОСОБА_3 на праві приватної власності.

Факт родинних відносин позивачки із спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про народження, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с. 13, 14).

19.07.2016 р. на імя позивачки виготовлено технічний паспорт на житловий будинок № 86 в с. Пацканьово, загальною площею 54.4 кв.м., житловою площею 33.9 кв.м. та допоміжною площею 20.5 кв.м. (а.с. 21-24).

Із звіту вартості про оцінку житлового будинку, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Пацканьово, 86, оціночна (ринкова) вартість будинку становить 64862 грн. (а.с. 6, 7).

Відповідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

У відповідності до ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно заповіту ОСОБА_3 від 06.03.2001 р., остання зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, яке буде належати їй на день смерті заповіла доньці ОСОБА_1 (а.с. 12).

Даний заповіт не замінений і не відмінений.

19.09.2016 р. позивачка звернулася до приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу ОСОБА_4 про прийняття спадщини із заявою.

Згідно положень ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

20.09.2016 р. приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу ОСОБА_4 було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: с. Пацканьово, будинок № 86, Ужгородського району Закарпатської області, який належав на праві власності ОСОБА_3, яка померла 03.02.2016 р., оскільки спадкоємцем не подано правовстановлюючих документів про належність житлового будинку спадкодавцеві (а.с. 8).

Отже, виходячи з наведеного, позивачка позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на успадкований житловий будинок у нотаріальному порядку.

Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 р. свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За таких обставин, враховуючи, що будинок був зареєстрований у погосподарській книзі за спадкодавцем, що на момент його будівництва прирівнювалося до його реєстрації, ОСОБА_1 являється спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_3, цивільна правоздатність якої припинилася, прийняла спадщину шляхом подання заяви у нотаріальну контору, в померлої відсутні правовстановлюючі документи на належний їй житловий будинок, які б дозволяли нотаріусу видати свідоцтво про спадщину, що перешкоджає позивачці оформити право власності на спадкове нерухоме майно через нотаріальну контору, то суд вважає за можливе позов задовольнити та визнати за позивачкою право власності на будинок.

Судові витрати слід покласти на позивачку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 1216, 1217, 1223, 1297 ЦК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) право власності у порядку спадкування за заповітом на будинок № 86 у с. Пацканьово Ужгородського району Закарпатської області.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча Сарай А.І.