УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у забезпеченні позову

"13" грудня 2016 р.

Суддя Київського районного суду м. Харкова Золотарьова Л.І., розглянувши заяву позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

28.11.2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить: визнати право власності за нею на 1/2 житлового будинку літ. - «Ж-2», житловою площею 80,7 м.кв. загальною площею 228,3 кв. м., з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: м, Харків, провулок Гагаріна, 11; визнати право власності за нею на 1/2 автомобіля «RENAULT KOLEOS» 2008 року випуску, д/н НОМЕР_1, номер шасі (кузова, рами) VF1VY0C0VUC270257; стягнути з ОСОБА_2 на її користь 35 000 грн., як компенсація вартості внеску частки до уставного фонду ТОВ «Аркодан»;

Позивачем також подано заяву, у якій просив вжити заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту на автомобіль «Renault Koleos» 2008 року випуску, д/н НОМЕР_1. В обґрунтування заяви посилається на те, що відповідач не має намірів ділити майно або компенсувати його вартість, намагається його продати, тому невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду про поділ майна.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява представника відповідача про забезпечення позову не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов та вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Позивач просить забезпечити позов шляхом арешту автомобілю.

Однак, такий спосіб забезпечення позову перешкоджатиме відповідачеві використовувати транспортний засіб та експлуатувати його.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 N9, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 152 ЦПК України), однак накладення арешту на автомобіль в даному випадку не є співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Таким чином, підстави для забезпечення позову відсутні, тому заява позивача задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя -