Провадження № 2/761/4648/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Осаулова А.А.

при секретарі: Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Шевченківський районний відділ Державної міграційної служби України в м.Києві про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, та зняття з реєстраційного обліку, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ОСОБА_2, де просив суд визнати відповідачку такою, що втратила право на користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_2 та зняття останньої з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що він є співвласником вказаної квартири, але у цій квартирі залишається зареєстрованою онука Позивача - відповідач ОСОБА_2, яка не проживає в цій квартирі понад 10 років, а позивач не бажає сплачувати кошти за комунальні платежі за відповідача, яка у квартирі не проживає, тому позивач звернувся до суду із цим позовом про визнання відповідачки такою, що втратила право на користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку.

У судовому засіданні позивач підтримав позов та додатково зазначив, що після смерті у 2001 році його сина (батька відповідачки) - ОСОБА_3, невістка з онукою ще деякий час проживали в АДРЕСА_2, проте згодом переїхали до свахи за адресою: АДРЕСА_1, де проживають і на сьогоднішній день. Відповідачка уникає будь-якого спілкування, не приймає подарунків, не відповідає на телефоні дзвінки. Враховуючи викладене та не бажання позивача сплачувати надмірні комунальні послуги просив задовольнити позов.

Відповідачка у судовому засіданні підтвердила, що дійсно на даний час не проживає в квартирі позивача близько 10 років, а проживає в АДРЕСА_1, проте заперечувала проти задоволення позову, просила відмовити в повному обсязі.

Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, про час і місце судового розгляду оповіщався у встановленому законом порядку, про поважність причин неявки суд не повідомив.

Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, розглянувши подані документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є співвласником в рівних долях квартири номер АДРЕСА_2, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 17.06.1997р., видане згідно з розпорядженням №17622 (а.с. 7).

Після смерті сина позивача ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 18.09.2001 року, відкрилась спадщина у вигляді ? частини квартири АДРЕСА_2, що належала померлому на підставі Свідоцтва про право власності на житло.

Судом встановлено, ОСОБА_1 успадкував 1/20 частину квартири, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 01.02.2011 року посвідченого державним нотаріусом Третьої київської державної нотаріальної контори Марущак С.В., Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, Витягом про державну реєстрацію прав (а.с 8-10).

Відповідно до Довідки виданої КП «Центр коммунального сервісу» № 06/7-727 від 23 березня 2016р. в даній квартирі зареєстрований позивач разом з відповідачем по справі ОСОБА_2 (а.с. 6).

Відповідно до Акту від 25.03.2016р. обстеження сусідами вказаної квартири встановлено, що відповідач ОСОБА_2 під час обстеження була відсутня. (а.с. 13).

За таких обставин, наведені докази у справі вказують про не проживання відповідача у вказаній квартирі позивача та не перебування його у родинних відносинах із позивачем.

Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1 ст. 319 ЦК України), усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав (ч.3 ст. 319 ЦК України).

Частиною 1 статті 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і немає права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до статті 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Крім того, статтею 150 ЖК України, передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

З перелічених норм закону вбачається, що саме власнику квартири належить право користування та розпорядження своєю квартирою, а також поряд з ним мають право користування цією квартирою і члени його сім'ї. Право члена сім'ї власника квартири на користування квартирою існує лише до тих пір поки право власності на квартиру не припинене, а при втраті права власності членом сім'ї на квартиру, при відсутності відповідного договору з новим власником припиняється й право членів колишнього власника на користування цією квартирою.

Між тим, суд не вбачає законних підстав для задоволення вимог позивача щодо скасування реєстрації місця проживання відповідача шляхом зняття її з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_2, оскільки в розумінні норм статті 3 ЦПК України дана вимога є передчасною, так як права позивача в даному випадку не порушені, оскільки він до третьої особи із заявою про зняття з реєстрації відповідача не звертався та відмови не отримував, а наявність вказаного рішення суду є підставою для зняття з реєстраційного обліку відповідача в цій квартирі, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.

З врахуванням наведенного, оскільки на даний час позивач є співвласником квартири АДРЕСА_2, а зареєстрована в цій квартирі відповідачка ОСОБА_2 в ній не проживає, суд вважає, що позов про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування жилим приміщенням підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь позивача ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір у розмірі - 551,20 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 169, 179, 212 - 215, 217, 218, 223, 228, 294 ЦПК України; ст.ст.317, 383, 405 ЦК України, ст.ст.150 ЖК України, Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, а проживає за адресою: АДРЕСА_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_2.

В задоволенні іншої частини позовних вимог, - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі - 551 гривні 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: