Справа № 496/3971/15-ц
Провадження № 2/496/162/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2016 року Біляївський районний суд

Одеської області

у складі: головуючого судді - Трушиної О.І.

при секретарі - Поцелуйко К.Ю.

з участю адвоката - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», приватного нотаріуса Біляївського районного нотаріального округу ОСОБА_4 про розірвання кредитного договору, зняття заборони на відчуження майна та за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з позовом, уточнивши який (т.1 а.с. 98-99), просять розірвати кредитний договір від 21.06.2007 року № 185/07ф у звязку з ліквідацією юридичної особи, зобовязати приватного нотаріуса Біляївського районного нотаріального округу ОСОБА_4 зняти заборону відчуження нерухомого майна, а саме: житлового будинку, розташованого в с. Усатове по вул. Теплична, 65-А Біляївського району Одеської області, земельної ділянки площею 0,130 га, кадастровий номер :02:003:0255, розташованої за цією ж адресою та зобовязати її провести державну реєстрацію призупинення обмеження відчуження іпотечного нерухомого майна.

Свої вимоги мотивують тим, що 21.06.2007 року між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ОСОБА_3 був укладений договір кредитної лінії № 185/07ф від 21.06.2007 року, згідно з умовами якого останньому були надані грошові кошти у вигляді відзивної невідновлювальної кредитної лінії з лімітом в сумі 95000 доларів США, цільове використання кредиту для проведення ремонту будинку зі сплатою 14% річних терміном сплати по 20.06.2017 року. З метою забезпечення своєчасного та повного виконання зобовязання по вказаному кредитному договору, 26.07.2007 року між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ОСОБА_2 був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрованого в реєстрі за № 1243, згідно з умовами якого іпотекодавцем - ОСОБА_2 передано в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 159,70 кв. м., який розташований в с. Усатове по вул. Теплична, 65-А Біляївського району Одеської області, розташований на земельній ділянці площею 0,130 га, а також земельну ділянку за цією ж адресою, кадастровий номер :02:003:0255 площею 0,130 га, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку. Вважають, що їх права порушені, оскільки існує заборона відчуження цього майна, крім того, 20.03.2015 року розпочата процедура ліквідації ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» і вони позбавлені можливості здійснювати сплату заборгованості за користування кредитом, у звязку з чим звернулися до суду з позовом.

ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ОСОБА_5 у свою чергу звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, уточнивши який (а.с. 125), просить в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором № 185/07ф від 21.06.2007 року в розмірі 4366250,05 грн. звернути стягнення на нерухоме майно, яке є предметом іпотечного договору від 26.07.2007 року, який укладений між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстроване в реєстрі за № 1243, а саме: житловий будинок загальною площею 159,70 кв.м., розташований за адресою: с. Усатове вул. Теплична, 65-А Біляївського району Одеської області, а також земельну ділянку площею 0,130 га, яка надана для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку, шляхом набуття права власності ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» на предмет іпотеки: житловий будинок загальною площею 159,70 кв.м., розташований за вищевказаною адресою за вартістю 1438000 грн., визначеною оцінювачем у звіті про експертну незалежну оцінку майна, а також на земельну ділянку площею 0,130 га, яка надана для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку за вартістю 401000 грн., визначеною оцінювачем у звіті про експертну незалежну оцінку майна.

Свої вимоги мотивує тим, що 21.06.2007 року між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ОСОБА_3 був укладений договір кредитної лінії № 185/07ф від 21.06.2007 року, згідно з умовами якого останньому були надані грошові кошти у вигляді відзивної не відновлювальної кредитної лінії з лімітом в сумі 95000 доларів США, цільове використання кредиту для проведення ремонту будинку зі сплатою 14% річних терміном сплати по 20.06.2017 року. Загальна сума заборгованості за кредитним договором складає 4366250,05 грн. в забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_3 за вказаним кредитним договором 26.07.2007 року між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ОСОБА_2, яка є майновим поручителем ОСОБА_3, був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрованого в реєстрі за № 1243. Відповідно до умов вказаного іпотечного договору, ОСОБА_2 передано в іпотеку банку наступне нерухоме майно: житловий будинок загальною площею 159,70 кв.м., розташований за адресою: с. Усатове вул. Теплична, 65-А Біляївського району Одеської області, а також земельна ділянка площею 0,130 га, яка надана для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку, що належить їй на праві приватної власності. Відповідно до іпотечного договору, на вказане майно було накладено заборону відчуження нерухомого майна. ОСОБА_3 належним чином не виконував свої зобовязання за договором кредитної лінії № 185/07ф від 21.06.2007 року, а тому вважає, що у ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» виникло право звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, у звязку з чим звернувся до суду з позовом.

Представник позивача за первісним позовом ОСОБА_2 ОСОБА_1 у судовому засіданні на первісній позовній заяві наполягав, позов ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» не визнав і пояснив, що у теперішній час банк знаходиться у стані ліквідації, а тому кошти на погашення кредитного договору у жодному з відділень банку не приймаються, відділення зачинені. Крім того, вважає, що для звернення до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки банком пропущено строк позовної давності, крім того, кредитний договір був укладений з ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», а позов про звернення стягнення на предмет іпотеки пред»явлений ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», тобто не підтверджені повноваження. Також посилається на ту обставину, що станом на теперішній час у банку відсутня ліцензія на право прийняття коштів для погашення кредитного договору.

ОСОБА_3 до судового засідання не з»явився, але від нього надійшла заява, в якій він вказав, що на задоволенні позову наполягає і просить справу розглянути без його участі.

Представник ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» до судового засідання не з»явився, але від нього надійшла заява, в якій він вказав, що на задоволенні позову до ОСОБА_2 наполягає і просить справу розглянути без його участі.

Приватний нотаріус Біляївського районного нотаріального округу ОСОБА_4 до судового засідання не з»явилася, хоча була повідомлена належним чином, повідомлення про причини неявки від неї не надходили.

Вислухавши пояснення представника ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позовна заява ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не підлягає задоволенню, а позовна заява ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, 21 червня 2007 року між ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ОСОБА_3 був укладений договір кредитної лінії № 185/07ф (т.1 а. с. 16-23), згідно якого банк надав позичальнику грошові кошти у вигляді відзивної не відновлювальної кредитної лінії з лімітом в сумі 95000,00 доларів США, що еквівалентно на момент укладання договору- 479750,00 грн. за курсом НБУ, з річною ставкою за користування кредитом 14 %, з кінцевою датою повернення - 20 червня 2017 року. Цільове використання кредиту є ремонт будинку.

Відповідно до п. 3.3.3 кредитного договору позичальник зобовязується щомісячно повертати частини кредитних коштів, згідно з умовами, визначеними п.2.5.1 цього договору, не пізніше визначеного п.1.3 договору терміну повернути банку всю суму наданих кредитних коштів, сплачувати проценти за користування кредитними коштами, сплачувати кошти, передбачені п.п.1.4.1, 2.3 цього договору, а також на вимогу банку сплачувати можливі штраф і пеню.

Стаття 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Так, додатковою угодою №01 від 21.06.2007 року до кредитного договору № 185/07ф від 21.06.2007 визначено, що позичальник має здійснювати погашення кредиту щомісячно, не пізніше останнього робочого дня поточного місяця (т.2 а. с. 11)

В забезпечення виконання зобовязань позичальника за вказаним договором між банком та ОСОБА_2, яка являється майновим поручителем позичальника кредиту, укладений іпотечний договір від 26.07.2007 року ( т. 1 а. с.24-25), посвідчений нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу ОСОБА_4 за зареєстровано в реєстрі за № 1243. Відповідно до умов вказаного іпотечного договору, передано в іпотеку наступне майно: житловий будинок загальною площею 159,70 кв. м, розташоване за адресою Одеська область Біляївський район с. Усатове вул. Теплична, 65 а, а також земельна ділянка площею 0,130 га, надана для будівництва та обслуговування житлового будинку за цією ж адресою.

Цього ж дня приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу ОСОБА_4 на підставі ст. 73 Закону України «Про нотаріат» у зв»язку з посвідченням іпотечного договору накладена заборона на відчуження майна, зазначеного в договорі іпотеки, що належить ОСОБА_2, до припинення чи розірвання зазначеного договору.

Відповідач за первісним договором свої зобовязання за договором виконав, надавши ОСОБА_3 кредит. Останній у свою чергу у встановлений кредитним договором термін свої зобовязання не виконав не погасив кредит, що призвело до виникнення перед установою банку заборгованості. З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 185/07ф вбачається, що загальна заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором становить 4366250,05 грн., а саме: заборгованість за тілом та відсотками кредиту 3973608,37 грн.; штраф/пеня за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка) 392641,68 грн. Останній платіж позивачем ОСОБА_3 здійснено 17.04.2009 року (т. 3 а. с. 34-36).

Представник ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що останній платіж за кредитним договором був внесений роки 2-3 тому, оскільки банк знаходиться у стані ліквідації і всі відділення банку закриті.

Відповідно до п. 7.1 іпотечного договору іпотеко держатель набуває право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки у випадку, якщо у момент настання строку (терміну) виконання зобов»язань, вони не будуть виконані (виконані належним чином) та у випадку, якщо інформація або документи, надані іпотекодавцем при укладенні цього договору, виявляються недостовірними та/або недійсними, у випадку невиконання та/або неналежного виконання зобов»язань за кредитним договором, а також у інших випадках, передбачених кредитним договором, цим договором та чинним законодавством України.

Згідно звітів з додатками про незалежну оцінку майна - домоволодіння, що складається з житлового будинку, загальною площею 159,7 кв. м, що знаходиться за адресою : Одеська область Біляївський район с. Усатове вул. Теплична, 65 а, розташований на земельній ділянці площею 0,13 га, кадастровий номер :02:003:0255, що призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, яка належить ОСОБА_2, вартість майна становить 1438000,00 грн. та 401000,00 грн. відповідно (т.1 а. с. 130-207)

Відповідно до п. п. 38, 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», у випадку якщо іпотекодержатель не реалізував способів позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, шляхом укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачав би передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки у рахунок виконання основного зобов'язання (стаття 37 Закону України «Про іпотеку»), він має право звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до статті 39 цього Закону, а не з позовом про визнання права власності на нерухоме майно. Наявність договору про позасудове врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки не позбавляє іпотекодержателя права звернення стягнення на предмет іпотеки в судовому порядку.

У ст. 509 ЦК України закріплено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 526 ЦК України вказує, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Враховуючи викладене, суд вважає, що оскільки ОСОБА_3 не виконує належним чином взяті на себе зобов»язання, у зв»язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 4366250,05 грн., є підстави для задоволення позову ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Натомість, на думку суду, відсутні підстави для задоволення позову ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про розірвання кредитного договору, зобов»язання приватного нотаріуса Біляївського районного нотаріального округу ОСОБА_4 зняти заборону відчуження нерухомого майна і здійснити державну реєстрацію, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

ОСОБА_2 не надано жодного доказу на підтвердження тієї обставини, що банком істотно порушено умови договору, внаслідок чого через завдану шкоду вона позбавлена того, на що розраховувала при укладенні договору.

В позовній заяві ОСОБА_2 просить зобовязати приватного нотаріуса Біляївського районного нотаріального округу ОСОБА_4 зняти заборону відчуження нерухомого майна, а саме: житлового будинку, розташованого в с. Усатове по вул. Теплична, 65-А Біляївського району Одеської області, земельної ділянки площею 0,130 га, кадастровий номер :02:003:0255, розташованої за цією ж адресою та зобовязати її провести державну реєстрацію призупинення обмеження відчуження іпотечного нерухомого майна. З наведеного вбачається, що вона фактично просить припинити іпотеку.

Стаття 17 ЗУ «Про іпотеку» чітко визначає підстави припинення іпотеки. Іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії

іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Оскільки зобов»язання за кредитним договором не виконано (наявна заборгованість у розмірі 4366250,05 грн.), строк дії іпотечного договору не припинено, вимоги про визнання недійсним договору іпотеки позивачкою не заявлялися, а саме: у зв»язку з відсутністю жодної підстави для припинення іпотеки, виключається будь-яка можливість зняття заборони на відчуження майна нотаріусом і зобовязати її провести державну реєстрацію призупинення обмеження відчуження іпотечного нерухомого майна.

Посилання позивачки за первісним позовом на Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» як на підставу позову суд до уваги не приймає, оскільки відповідно до вказаного Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є обєктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно.

Верховний Суд України підтвердив постановою від 10.06.2015 р. у справі № 6-333цс15 можливість стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки, незважаючи на чинний Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 р. № 1304-VII. У правовій позиції ВСУ визначив, що мораторій є відстроченням виконання зобов'язання, а не звільненням від його виконання. Відтак мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, установлений Законом «Про мораторій», не позбавляє кредитора права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у разі невиконання боржником зобовязань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника) зазначене майно. Рішення судів про звернення стягнення на предмет іпотеки, ухвалені до та після прийняття Закону «Про мораторій», залишаються в силі, а їх виконання зупиняється до вдосконалення механізму, передбаченого ст. 3 Закону «Про мораторій». Окрім того, згідно із п. 4 Закону «Про мораторій» протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

Посилання представника позивачки на ту обставину, що зобов»язання за вказаним кредитним договором припинено у зв»язку з ліквідацією юридичної особи ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», суд до уваги не приймає, виходячи з наступного.

Згідно ст. 609 ЦК України зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Відповідно до постанови Правління Національного Банку України від 19.03.2015 року №188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 року № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_5 (т. 2 а. с. 19). Остаточно ПАТ «ВіЕйБі Банк» на час винесення рішення не ліквідовано.

З листа Національного банку України від 17.06.2015 року № 20-06007/41558 вбачається, що розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ОСОБА_5 строком з 20.03.2015 року по 19.03.2016 року (т.1 а.с. 26).

З наведеного вбачається, що юридична особа, а саме: ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» не ліквідована.

Також представник позивачки посилається на ту обставину, що кредитний договір був укладений з ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», а з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки звернувся ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк».

Але, статутом ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» визначено, що у звязку з набуттям чинності Законом України «Про акціонерні товариства», з метою проведення установчих документів банку у відповідність з чинним законодавством України, Рішеннями загальних зборів ОСОБА_6 (протокол № 48 від 28.04.2010 року) найменування банку змінене на Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський ОСОБА_6» (ПАТ ОСОБА_7), а статут викладено в новій редакції, що була погоджена 14.05.2010 року Національним банком України. Зміна найменування банку жодним чином не скасовує та не змінює прав та зобовязань банку, набутих у будь-яких, в тому числі, триваючих правовідносинах з моменту його створення та до моменту зміни найменування, а Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський ОСОБА_6» є повним правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_6» за такими правами та зобовязаннями ( т. 3 а. с. 1-33).

Крім того, посилання представника позивача про пропуск банком строку позовної давності і порушення прав позивачки протягом восьми років, яка не могла розпорядитися належним їй майном, суд до уваги також не приймає, оскільки вони є необґрунтованими.

Враховуючи викладене, суд не знаходить законних підстав для задоволення позову ОСОБА_2 та ОСОБА_8

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1378 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 257, 258, 267, 509, 525, 526, 527, 530, 533-534, 536, 546, 553, 554, 572, 576, 589, 590, 592, 609, 611, 612, 1050, 1054 Цивільного Кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», приватного нотаріуса Біляївського районного нотаріального округу ОСОБА_4 про розірвання кредитного договору, зобов»язання приватного нотаріуса Біляївського районного нотаріального округу ОСОБА_4 зняти заборону відчуження нерухомого майна і здійснити державну реєстрацію - залишити без задоволення.

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити.

В рахунок часткового погашення заборгованості у розмірі 4366250,05 грн. за кредитним договором № 185/07ф від 21.06.2007 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» і ОСОБА_3, звернути стягнення на нерухоме майно, яке є предметом іпотечного договору, який укладений 26 липня 2007 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» і ОСОБА_2, посвідченого приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрованого в реєстрі за № 1243, а саме: житловий будинок загальною площею 159,70 кв.м. по вул. Теплична, 65-А в с. Усатове Біляївського району Одеської області та земельну ділянку площею 0,130 га, яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташованої по вул. Теплична, 65-А в с. Усатове Біляївського району Одеської області шляхом набуття права власності Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» на предмет іпотеки: житловий будинок загальною площею 159,70 кв.м. по вул. Теплична, 65-А в с. Усатове Біляївського району Одеської області за вартістю 1438000 грн., визначеною оцінювачем у звіті про експертну незалежну оцінку майна, а також земельну ділянку площею 0,130 га, цільове призначення - будівництво та обслуговування житлового будинку, розташовану по вул. Теплична, 65-А в с. Усатове Біляївського району Одеської області, за вартістю 401000 грн., визначеною оцінювачем в звіті про експертну незалежну грошову оцінку майна.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1378 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення, через Біляївський районний суд.

Суддя Біляївського райсуду

Одеської області: ОСОБА_9