У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Закропивного О.В.,

Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, стягнення інфляційних втрат за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою її представником - ОСОБА_5, на рішення апеляційного суду Харківської області від 25 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_3звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 24 жовтня 2014 року ОСОБА_4, керуючи автомобілем «MAZДА СХ-7», номерний знак НОМЕР_1, по вул. Єлізарова у м. Харкові, не виконала вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого допустила зіткнення з належним йому автомобілем «ВМW 528і», номерний знак НОМЕР_2, внаслідок чого його автомобілю завдано технічні пошкодження, а йому моральної шкоди.

Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 2 грудня 2014 року ОСОБА_4 визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вартість відновлювального ремонтуавтомобіля становить 94 112 грн 59 коп., з яких 49 тис. грн йому відшкодовано страховою компанією, в якій була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_3, уточнивши позовні вимоги, на підставі ст. ст. 23, 625, 1166, 1167, 1187, 1194 ЦК України просив суд стягнути з ОСОБА_4 на його користь різницю між фактичним розміром матеріальної шкоди та страховою виплатою в розмірі 45 112 грн. 59 коп., інфляційні втрати за період з 15 січня 2015 року до 19 січня 2016 року у розмірі 19 539 грн 61 коп., 15 тис. грн на відшкодування моральної шкоди та судові витрати.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 4 лютого 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 23 458 грн 16 коп. на відшкодування майнової шкоди, 5 тис. грн на відшкодування моральної шкоди, витрати на правову допомогу в розмірі 4 600 грн, 234 грн 58 коп. та 121 грн 80 коп. на відшкодування сплаченого судового збору. У решті позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 25 травня 2016 року рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог про відшкодування майнової шкоди та стягнення судового збору в розмірі 234 грн 58 коп. скасовано. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 45 112 грн 59 коп. на відшкодування майнової шкоди та судові витрати в розмірі 451 грн 12 коп. У решті - рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 в особі представника - ОСОБА_5, просить оскаржуване рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права й порушення норм процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом, чинності.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що різниця між фактичним розміром майнової шкоди та виплаченою позивачу страховою виплатою становить 23 458 грн 16 коп., яку відповідач зобов'язана сплатити. При визначенні розміру майнової шкоди суд виходив із визначеної автотоварознавчою експертизою суми - 72 458 грн16 коп., за мінусом розміру страхового відшкодування та з урахуванням строку випуску та пробігу автомобіля.

Такі висновки суду першої інстанції є правильними, відповідають матеріалам справи й вимогам закону.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відшкодування майнової шкоди та стягнення судового збору та збільшуючи їх розмір відшкодування, апеляційний суд виходив із різниці між фактичним розміром відновлювального ремонту автомобіля та страховою виплатою.

Проте погодитись із таким висновком апеляційного суду не можна.

Судами попередніх інстанцій установлено, що 28 жовтня 2014 року ОСОБА_4, керуючи автомобілем «MAZДА СХ-7», номерний знак НОМЕР_1, по вул. Єлізарова у м. Харкові, не виконала вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем «ВМW 528і», номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого зазначені автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 2 грудня 2014 рокувинною у у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, визнано ОСОБА_4, яку притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове майно, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У п. 24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз'яснено, що відповідно до ст. 1194 ЦКУкраїни особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи від 14 грудня 2015 року № 9741 розмір матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди власнику автомобіля «ВМW 528і», номерний знак НОМЕР_2, (вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу замінюваних деталей і втрати товарної вартості) складає 72 458 грн 16 коп. Вартість відновлювального ремонту цього автомобіля складає 91 027 грн.

За змістом п. 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Міністерством юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Отже, при визначенні розміру майнової шкоди районний суд, правильно взявши до у ваги висновок судової автотоварознавчої експертизи від 14 грудня 2015 року № 9741, виходив із урахування фізичного зносу замінюваних деталей і втрати товарної вартості.

Відповідно до ст. 339 ЦПК України, установивши, що апеляційним судом було скасовано судове рішення, ухвалене згідно із законом, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану її представником - ОСОБА_5, задовольнити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 25 травня 2016 року скасувати, рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 4 лютого 2016 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В.Закропивний

С.Ф.Хопта

С.П.Штелик