№ 336/5578/16-ц
пр.№2/336/2880/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2016 року м. Запоріжжя Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Суркової В.П.,

при секретарі Прохоровій А.О.,

з участю представника

позивача ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2. ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя.

В позові зазначив, що з 11 серпня. 2006 року перебуває у шлюбі з відповідачкою. Спільних дітей від шлюбу не мають. За час шлюбу подружжя придбали наступне майно: пластикові вікна у кількості 4 штук вартістю 6 000 грн., газовий котел вартістю 6 000 грн., газову колонку вартістю 1 200 грн., шафу-купе малу вартістю 5 000 грн., шафу-купе велику дзеркальну вартістю 10 000 грн., кутовий диван вартістю 8 000 грн., кондиціонер «Osaka 12» вартістю 4 000 грн., телевізор «ВВК» вартістю 2000 грн., газову плиту вартістю 1 500 грн., мікрохвильову піч «Samsung» вартістю 1 000 грн., комплект кухонних меблів вартістю 8 000 грн., стабілізатор напруги вартістю 3 000 грн., холодильник «Samsung» «Вольконтроль» вартістю 5 000 грн., шафу-купе вартістю. 3 000 грн., комплект стіл та тумба вартістю 1 400 грн., пенал для ванної кімнати вартістю 500 грн., а також побудували за спільні кошти фундамент під гараж вартістю 12 000 грн., підвал, будівництво кого не завершене вартістю 10 000 грн., вигрібну яму у кількості 2 штук вартістю 8 000 грн., паркан разом з фундаментом вартістю 9 000 грн., крівлю (дах) на прибудові вартістю 12 000 грн., всього на загальну суму 116 600 грн.

У звязку з відсутністю домовленості з відповідачкою щодо поділу майна, просив поділити його наступним чином: виділити йому: шафу-купе малу вартістю 5 000 грн., кондиціонер «Osaka 12» вартістю 4 000 грн., телевізор «ВВК» вартістю 2000 грн., холодильник «Samsung» «Вольконтроль» вартістю 5 000 грн., мікрохвильову піч «Samsung» вартістю 1 000 грн., стабілізатор напруги вартістю 3 000 грн., шафу-купе велику дзеркальну вартістю 10 000 грн., кутовий диван вартістю 8 000 грн. на загальну суму 38 000 грн., виділити відповідачу наступне майно: пластикові вікна у кількості 4 штук вартістю 6 000 грн., газовий котел вартістю 6 000 грн., газову колонку вартістю 1 200 грн., газову плиту вартістю 1 500 грн., комплект кухонних меблів вартістю 8 000 грн., комплект стіл та тумба вартістю 1 400 грн., шафу-купе вартістю. 3 000 грн., пенал для ванної кімнати вартістю 500 грн., фундамент під гараж вартістю 12 000 грн., підвал, будівництво кого не завершене 10 000 грн., вигрібну яму вартістю у кількості 2 штук вартістю 8 000 грн., паркан разом з фундаментом вартістю 9 000 грн., крівлю (дах) на прибудові вартістю 12 000 грн. на загальну суму 78 600 грн. Стягнути з відповідача на його користь компенсацію вартості частки у спільному сумісному майні, яке є неподільним в розмірі 20 000 грн.

У судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_1 підтримали позов з підстав, викладених у позові. При цьому позивач пояснив, що докази на підтвердження наявності та вартості придбаного під час шлюбу майна, у нього відсутні. Всі документи знаходяться у відповідача, яка їх утримує у себе. У 2008 році він за власні кошти, отримані від підприємницької діяльності, придбав автомобіль ВАЗ 21043-20 2008 року випуску для ведення своєї підприємницької діяльності., тому вважає, що автомобіль не є обєктом спільної сумісної власності подружжя. За час шлюбу виникли боргові зобовязання, але їх загальна сума складає 25100 доларів США, а не 11500 доларів США, як зазначає ОСОБА_5 В рахунок погашення боргів ОСОБА_5 дійсно сплатила 11500 доларів США, що дорівнює половині зазначеного боргу.

Відповідач позов не визнала, предявила зустрічний позов, в якому зазначила, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.09.2016 року шлюб між ними розірвано. За період шлюбу придбали наступне майно: пласкопанельний телевізор LG вартістю 10 898 грн., який знаходиться у ній, автомобіль ВАЗ 21043-20, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1 вартістю 4233 доларів США, що еквівалентно 109211,40 грн., який знаходиться у відповідача.

Також за час шлюбу були укладені наступні договори позики: 24.04.2013 року на суму 2100 доларів США, строк повернення до 01.12.2013 року; 14.02.2013 року на суму 3000 доларів США, строк повернення до 01.09.2013 року, з яких подружжям було повернуто 600 доларів США. Залишок за цим договором складає 2400 доларів США.; 24.06.2013 року на суму 6000 доларів США, строк повернення до 24.06.2014 року; 21.03.2014 року на суму 2000 доларів США, строк повернення до 25.04.2014 року, з яких подружжям було повернуто 1000 доларів США. Залишок за цим договором складає 1000 доларів США, тобто на загальну суму 11500 доларів США. На неодноразові вимоги кредитора вона була вимушена особисто сплатити борг у повному обсязі, що підтверджується розпискою від 02.08.2016 року.

Посилаючись на зазначені обставини, просила поділити майно наступним чином: виділити їй пласкопанельний телевізор LG вартістю 10 898 грн., стягнути з ОСОБА_4 на її користь ? частину сплачених нею боргів в розмірі 142485 грн., 54605,70 грн. вартості ? частини автомобіля ВАЗ 21043-20 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1 за вирахуванням ? частини пласкопанельного телевізора LG в розмірі 5449 грн., всього стягнути з відповідача на її користь 191641,70 грн. та понесені судові витрати.

В судовому засіданні позивач за зустрічним позовом та її представники підтримали позовні вимоги При цьому позивач ОСОБА_5 пояснила, що меблі, яку просить поділити відповідач, зробив він сам, так він є фізичною особою-підприємцем і займається виготовленням меблів, а останнє майно, крім телевізора LG та автомобіля ВАЗ, було придбано нею ще до укладення шлюбу.

Відповідач ОСОБА_4 зустрічний позовом не визнав, наполягає на задоволенні первісного позову.

Заслухавши пояснення сторін, доводи їх представників, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що первісний позов задоволенню не підлягає , зустрічний позов підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав.

Судом встановлено, що з 11.08.2006 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.09.2016 року (а.с. 2). За час перебування у шлюбі подружжя придбали пласко панельний телевізор ТВ 37-42 LG 42 LW575S вартістю 10 898 грн., що підтверджується видатковою накладною № ЧZPJ-0053 від 24.03.2012 року (а.с. 31) та автомобіль ВАЗ 21043-20, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 вартістю 4233 доларів США, що еквівалентно 109211,40 грн., який зареєстрований на імя відповідача ОСОБА_4, що підтверджується повідомленням Регіонального сервісного центру в Запорізькій області № 31/8-3590 від 29.11.2016 року.

Відповідно до ст. 60, ч.ч. 2, 4 ст. 65 СК України майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо.) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута під час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сімї, створює обовязки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сімї.

Статтею 69 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу, а відповідно до ч. 1 ст. 70 СК при поділі майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка рівні, якщо інше не визначене домовленістю між ними або шлюбним договором.

У п. п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» розяснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст. ст. 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати, незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобовязаннями, що виникли в інтересах сімї (ч. 4 ст. 65 СК України).

Як вбачається з матеріалів справи, 24.04.2013 року ОСОБА_4 взяв в борг у ОСОБА_6 грошові кошти в розмірі 2100 доларів США, які зобовязався повернути в строк до 01.12.2013 року (а.с. 26); 14.02.2013 року він же взяв в борг у ОСОБА_6 грошові кошти в розмірі 3000 доларів США, які зобовязався повернути в строк до 01.09.2013 року, з яких було повернуто 600 доларів США. Залишок за цим договором складає 2400 доларів США (а.с. 27); 24.06.2013 року він же взяв в борг у ОСОБА_7 грошові кошти в розмірі 6000 доларів США, які зобовязався повернути в строк до 24.06.2014 року (а.с. 28).; 21.03.2014 року він же взяв в борг у ОСОБА_6 грошові кошти в розмірі 2000 доларів США, які зобовязався повернути в строк до 25.04.2014 року, з яких було повернуто 1000 доларів США. Залишок за цим договором складає 1000 доларів США (а.с. 29), тобто на загальну суму 11500 доларів США.

Згідно розписки від 02.08.2016 року, оригінал якої був досліджений судом, ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_5 в рахунок погашення боргових зобовязань грошові кошти в розмірі 284970 грн., що еквівалентно 11500 доларам США (а.с. 30).

Оскільки одержані за розписками грошові кошти в розмірі 11500 доларів США використані в інтересах сімї, вони є обєктом спільної сумісної власності подружжя і підлягають розподілу між подружжя.

За приписами ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи те, жодних доказів на підтвердження обсягу спільно нажитого подружжя майна, наявність його на час припинення спільного ведення господарства джерело і час його придбання, ОСОБА_4 суду не надав, суд приходить до висновку про недоведеність заявленого ним позову.

Також ОСОБА_4 не доведено те, що автомобіль ВАЗ 21043-20 придбаний ним за особисті кошти.

Проте вимоги зустрічного позову доведені належними та допустимими доказами, тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 54 605,70 грн. вартість ? частини автомобіля ВАЗ 21043-20, 142 485 грн. ? частина сплаченої позивачкою боргу за вирахуванням ? частини пласкопанельного телевізору LG, у розмірі 5449 грн., всього 191 641,70 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст. ст. 60, 61, 63, 65, 68-71 СК України, ст. ст. 3, 10, 11, 57-61, 88, 208, 209, 212-215, 294 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні первісного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_5 задовольнити.

Поділити спільне майно та борги подружжя:

Виділити ОСОБА_5 пласкопанельний телевізор LG вартістю 10898 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь ОСОБА_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 142485 гривень, сплачених в рахунок погашення заборгованості за договорами позики від 24.04.2013 року, 14.02.2013 року, 24.06.2013 року, 21.03.2014 року, 54605 гривень 70 копійок вартості ? частини автомобіля марки ВАЗ 21043-20 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1, обєм двигуна 1451 куб.см. за вирахуванням вартості ? частини пласкопанельного телевізору LG у розмірі 5449 гривень, всього 191641 грн. 70 коп.

.Стягнути з ОСОБА_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на корить ОСОБА_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 судовий збір в розмірі 1970 грн. 92 коп.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.П. Суркова