МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
06.12.2016 року Справа № 370/931/16-ц
Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Косенко А.В., при секретарі Гребінській Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт. Макарів Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Начальник відділу державної виконавчої служби Макарівського районного управління юстиції в Київській області, про зобовязання вчинити дії, -
ОСОБА_1, ОСОБА_2(далі позивачі) звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі-відповідач), третя особа Начальник відділу державної виконавчої служби Макарівського районного управління юстиції в Київській області, про зобовязання вчинити дії.
В обґрунтування позовних вимог позивачі посилалися на те, що 6 березня 2014 року позивачів при примусовому виконанні рішення по виконавчому провадженню ВП 370/476/13 про усунення перешкод у здійсненні права власності було виселено з квартири АДРЕСА_1. При цьому належне позивачам майно було описане та передане на відповідальне зберігання громадянці ОСОБА_3, яка письмово попереджена про кримінальну та матеріальну відповідальність за розтрату, відчуження, приховування чи підміну описаного майна. На даний час виконавче провадження завершене у звязку із його виконанням, проте передане майно на зберігання так і не повернуто. Тому просили суд зобовязати відповідача повернути їм належне майно, яке було передано на зберігання ОСОБА_3
В судове засідання позивач ОСОБА_1не зявився, хоча повідомлявся належним чином про день, час та місце розгляду справи.
В судове засідання позивач ОСОБА_2 не зявилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечила.
Відповідач в судове засідання не зявилась, причини неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у звязку з чим суд ухвалив заочно розглянути справу на підставі наявних у ній доказів.
Представник третьої особи у судове засідання не прибув.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.
Позивачі в позовній заяві посилались на те, що 6 березня 2014 року позивачів при примусовому виконанні рішення по виконавчому провадженню ВП 370/476/13 про усунення перешкод у здійсненні права власності було виселено з квартири АДРЕСА_1. При цьому належне позивачам майно було описане та передане на відповідальне зберігання громадянці ОСОБА_3, яка письмово попереджена про кримінальну та матеріальну відповідальність за розтрату, відчуження, приховування чи підміну описаного майна. На даний час виконавче провадження завершене у звязку із його виконанням, проте передане на зберігання відповідачу майно так і не повернуто позивачам. Позивачі письмово звертались до Відділу ДВС Макарівського РУЮ із заявою про вжиття всіх необхідних заходів з метою повернення їм належного майна, яке передане на зберігання відповідачу, проте отримали відмову з рекомендацією звернутися до правоохоронних органів, а ті в свою чергу також відмовили і рекомендували звернутись до виконавчої служби.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Проте, позивачі жодних доказів на підтвердження обставин на які вони посилались як на підставу своїх вимог суду не надали. Окрім того, у судові засідання 21.11.2016 р., 06.12.2016 р. позивачі не зявились. Від позивача ОСОБА_4 надійшла заява, в якій вона просила слухати справу у її відсутності, у звязку з неможливістю прибуття у судове засідання, проти заочного розгляду справи не заперечила. Проте причини свого не прибуття не повідомила та відповідних доказів його поважності суду не надала.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 15, 60, 223-226, 293 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Начальник відділу державної виконавчої служби Макарівського районного управління юстиції в Київській області, про зобовязання вчинити дії- залишити без задоволення.
Заочне рішення може бути переглянуте за заявою відповідача судом, що його ухвалив, протягом десяти днів з моменту отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ст.223 ЦПК України.
Заочне рішення суду набирає законної сили в загальному порядку відповідно до вимог ст. 223 ЦПК України.
Головуючий А.В. Косенко