ухвала

іменем україни

05 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Гримич М.К., Ступак О.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом прокурора Енергодарської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Управління Держземагентства у м. Енергодарі Запорізької області до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про відшкодування шкоди, за касаційною скаргою заступника прокурора Запорізької області Кермана Дениса Юрійовича на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року прокурор Енергодарської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Управління Держземагентства у м. Енергодарі Запорізької області звернувся до суду з позовом, обґрунтовуючи який вказав, що діями ОСОБА_4 - колишнього начальника відділу Держземагентства у м. Енергодарі Запорізької області, які полягали у незаконному звільненні працівника ОСОБА_6, Управлінню Держземагентства у м. Енергодарі Запорізької області завдано матеріальну шкоду в розмірі 4 873 грн 78 коп., отриманих нею як допомогу по безробіттю упродовж часу з 14 липня 2013 року по 07 березня 2014 року та стягнутих з Управління Держземагентства у м. Енергодарі Запорізької області на користь Кам'янсько-Дніпровського районного центру зайнятості.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просить позов задовольнити та стягнути з відповідача 4 873 грн 78 коп. матеріальної шкоди, заподіяної незаконним звільненням працівника.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2016 року, відмовлено у задоволенні позовних вимог прокурора Енергодарської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Управління Держземагентства у м. Енергодарі Запорізької області до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_6, про відшкодування шкоди.

У касаційній скарзі заступник прокурора Запорізької області Керман Д.Ю. просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на підставі наказу від 08 травня 2013 року № 31 начальником відділу Держземагентства у м. Енергодарі Запорізької області ОСОБА_4 звільнено із займаної посади головного спеціаліста сектору державного земельного кадастру відділу Держземагентства у м. Енергодарі Запорізької області ОСОБА_6, у зв'язку з виявленням невідповідності займаній посаді.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2014 року вищезазначений наказ про звільнення визнано протиправним та скасовано, поновлено ОСОБА_6 на раніше займаній посаді, з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

На підставі постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2013 року відділом Держземагентства у м. Енергодарі Запорізької області у період з березня по квітень 2014 року виплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу ОСОБА_6 у сумі 25 316 грн 19 коп.

Разом з тим, Кам'янсько-Дніпровським районним центром зайнятості 16 травня 2013 року ОСОБА_6 було надано статус безробітної та виплачено упродовж часу з 09 червня 2013 року по 07 березня 2014 року допомогу по безробіттю на загальну суму 4 873 грн 78 коп.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 14 липня 2014 року з відділу Держземагентства у м. Енергодарі Запорізької області на користь Кам'янсько-Дніпровського районного центру зайнятості стягнуто суму виплаченої ОСОБА_6 матеріальної допомоги по безробіттю у розмірі 4 873 грн 78 коп.

03 червня 2015 року відділом Держземагентства у м. Енергодарі Запорізької області на користь Кам'янсько-Дніпровського районного центру зайнятості здійснено вищезазначену виплату у розмірі 4873 грн 78 коп.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що ст. 237 КЗпП встановлено вичерпний перелік підстав покладення на службову особу, винну в незаконному звільненні працівника, обов'язку покрити шкоду, завдану підприємству, установі, організації, до якого виплата допомоги по безробіттю не входить.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, про те, що судами першої та апеляційної інстанцій у спірних правовідносинах про відшкодування шкоди не розмежовано сферу застосування положень ст. 1191 ЦК України та ст. 237 КЗпП України при визначенні підстав для її стягнення, є безпідставними та не спростовують висновків судів про те, що до спірних правовідносин застосовуються норми трудового законодавства.

З огляду на вищевикладене, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу заступника прокурора Запорізької області Кермана Дениса Юрійовича відхилити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко М.К. Гримич О.В. Ступак