АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Перепелюк Л. М.

суддів: Винту Ю.М., Кулянди М.І.

секретар Герман Я.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Путильського районного суду Чернівецької області від 04 серпня 2014 року за поданням відділу державної виконавчої служби Путильського районного управління юстиції Чернівецької області про тимчасове обмеження особі (боржника)у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобов'язань, -

встановила:

Старший Державний виконавець Путильського РУЮ звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань.

Посилався на те, що у ВДВС Путильського РУЮ на виконанні перебуває виконавчий лист №2/721/265/2013, виданий 25.11.2013 року Путильським районним судом Чернівецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 87006 грн 06коп.

11.04.2014 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття провадження, яку надіслано боржнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення;

14.07.2014 року державним виконавцем винесено постанову про оголошення розшуку автомобілів, що належать на праві власності ОСОБА_1

Просив суд обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, громадянину України.

№22-ц/794/588/16 Головуючий у 1 інстанції Дідух Д.В. Категорія 81 Доповідач Перепелюк Л.М.

Ухвалою Путильського районного суду Чернівецької області від 04 серпня 2014 року подання задоволено частково.

Встановлено боржнику ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, громадянину України, мешканцю АДРЕСА_1 - тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до виконання ним зобов'язань по виконавчому провадженню ВП № 42956870, що перебуває на виконанні у відділу державної виконавчої служби Путильського районного управління юстиції Чернівецької області.

На дану ухвалу ОСОБА_1. подав апеляційну скаргу.

Апелянт вважає, що судом винесено необґрунтовану і незаконну ухвалу, якою порушено його права та законні інтереси.

Просить ухвалу Путильського районного суду Чернівецької області від 04 серпня 2014 року скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні подання старшого державного виконавця Путильського РУЮ про тимчасове обмеження його права виїзду за межі України.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції прийшов до неправильного висновку щодо необхідності задоволення подання відділу державної виконавчої Путильського районного управління юстиції про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1

Задовольняючи подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що боржник ухиляється від добровільного виконання рішення суду.

Проте, погодитися з таким висновком не можна, оскільки суд першої інстанції зробив його з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Так, згідно частини 1 статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Пунктом 2 статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року, № 3857-XII громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Відповідно до пункту 18 частини 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, № 606-XIV державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Статтею 377-1 ЦПК України визначено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

П.5 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» передбачено, що для тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон необхідна не тільки наявність невиконаних зобов'язань, але і ухилення від їх виконання.

Згідно ч.ч. 2,3 ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен є вільним залишати свою країну, на здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Тобто, забезпечення майнових прав не може здійснюватись шляхом обмеження основоположних свобод.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Путильського районного управління юстиції перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2/721/265/2013, виданого 25.11.2013 року Путильським районним судом Чернівецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 87006 грн 06коп.

Суд першої інстанції, задовольняючи подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, не з'ясував усі обставини, необхідні для правильного вирішення справи, тобто, чи доведено ВДВС Путивльського РУЮ факт ухилення боржника від виконання зобов'язань.

При цьому, суд І-ї інстанції, задовольняючи подання і, тимчасово обмеживши ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, не звернув уваги на те, що в поданні не зазначені та не надані суду першої інстанції докази на підтвердження факту ухилення ОСОБА_1 від виконання свого зобов'язання як боржника.

Висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 добровільно рішення суду не виконує, не приймає ніяких дій до погашення заборгованості за виконавчим документом, не є таким, що може бути підставою для застосування обмеження до ОСОБА_1 Факту ухилення ОСОБА_1 від виконання судового рішення, як того вимагає п.18 ч. 3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», ВДВС Путильського районного УЮ не доведено, а судом не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду І інстанції не відповідає нормам процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 307,312 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, задовольнити

Ухвалу Путильського районного суду Чернівецької області від 04 серпня 2014 року скасувати.

Відмовити в задоволенні подання відділу державної виконавчої служби Путильського районного управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язань.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: