АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/2371/16-ц Номер провадження 22-ц/786/3231/16Головуючий у 1-й інстанції Цибізова С. А. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Хіль Л.М.,

Суддів: Гальонкіна С.А., Кузнєцової О.Ю.,

За участю секретаря: Колодюк О.П.,

За участю: представника позивача ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 03 листопада 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» про стягнення грошових коштів,-

В С Т А Н О В И Л А :

В червні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовною заявою до ПАТ «Фідобанк», прохаючи стягнути з відповідача на його користь належні йому грошові кошти у сумі 145061 грн. 25 коп.

В обґрунтування позову зазначив, що 15 травня 2008 року він звернувся до Полтавського відділення ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПУАТ «Фідобанк» з дорученням перерахувати кошти у сумі 145061,25 грн. до ТОВ «Ауді-Центр «Полтава». Грошові кошти в указаній сумі він надав до каси банку, що підтверджується дублікатом квитанції № 3731/183845, отриману 22 вересня 2015 року і листом за підписом виконуючого обов`язки начальника Кременчуцького відділення № 2 ПУАТ «Фідобанк», отриманим 28.09.2015 року. Проте зазначених грошових коштів Банк до автосалону не перерахував, а тому, він змушений звернутись до суду та вимагати повернення коштів з відповідача.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 03 листопада 2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ПАТ «Фідобанк» про стягнення 145061 грн. 25 коп. відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, прохав його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції не було враховано того, що після надання ним 15 травня 2008 року грошових коштів до каси банку, йому у порушення п. 24.7 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», не надав жодного документу, який би свідчив про прийняття від нього вказаних коштів, тільки 22 вересня 2015 року він отримав дублікат квитанції №3731/183845, з якого вбачається, що відповідач дійсно отримав від нього 145061,25 грн.

Вказав, що враховуючи наявність факту передачі банку грошових коштів, він уклав з автосалоном новий договір купівлі-продажу автомобіля, отримав рахунок на оплату і відповідним листом від 04 травня 2016 року направив їх до Кременчуцького відділення № 2 ПУАТ «Фідобанк» з проханням перерахувати його кошти до автосалону. Проте, відповідач в порушення вимог Закону України «Про захист прав споживачів» вказане доручення про перерахування коштів не виконав та жодної інформації щодо проведення банківських операцій не надав.

Вказав, що порушення судом норм матеріального та процесуального права полягає у невірному визначенні грошових коштів у розмірі 145061,25 грн. як кредитних коштів для перерахування до автосалону та, що вказані кошти були перераховані до автосалону за їх призначенням.

Апелянт зазначив, що окрім кредитного договору, що був наданий представником відповідача, інших належних та допустимих доказів того, що надані кошти є кредитним, відповідачем надано не було. Дублікат квитанції № 3731/183845 від 22 вересня 2015 року не містить жодного посилання на те, що вказані у ньому грошові кошти будь-яким чином відносяться до кредитних коштів. Натомість, ним надано довідки з автосалону у яких вказано, що автомобіль придбав він сам. Таким чином, власний автомобіль він передав в заставу банку для отримання кредитних коштів.

Апелянт також вважає недоведеним те, що архівна довідка доводить, що серед утилізованих документів були меморіальні ордери, які б свідчили про перерахування банком кредитних грошових коштів та взагалі вважає кредитний договір, про який зазначає відповідач, фіктивним.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши пояснення учасників процесу, дійшла до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з нормою п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно з дублікатом квитанції № 3731/183845 від 15.05.2008 року, виданого 22 вересня 2015р ОСОБА_3 перерахував на користь ТОВ Ауді-Центр-Полтава 145061,25грн. Банк платника АТ «Ерсте Банк», Банк отримувача Полт.обл. ФАКБ «Укрсоцбанк» м.Полтава. Призначення платежу: ОСОБА_3 За авто Skoda Oktavia А5 Elegance 2.0TDI 3г.рах.№D-00000035 від 08.01.2008року. Аналогічні реквізити вказані у заяві на переказ готівки № 3731/183845 від 15.05.2008 року (а.с. 5, 37-38, 94).

Відповідно до наданої відповідачем копії платіжного доручення №3731/183845 платник: Полтава ЦВ/ін. платежі фіз ос, банк платника АТ «Ерсте Банк» , 15.05.2008 року о 14:45 було одержано банком 145061,25грн , призначення платежу: ОСОБА_3 За авто Skoda Oktavia А5 Elegance 2.0TDI 3г.рах.№D-00000035 від 08.01.2008року та 15.05.2008 року о 15:04 проведено Банком (а.с. 73).

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 16 вересня 2011 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 14 грудня 2011 року, було встановлено, що з метою виконання умов кредитного договору позивачем 15.05.2008 року з позичкового рахунку № 220358442 відповідача ОСОБА_3 було перераховано на його поточний рахунок грошові кошти в розмірі 28725,00 доларів США, які 15.05.2008 року з каси позивача готівкою отримав ОСОБА_3, що підтверджується заявою на видачу готівки № 3731/181579 від 15 травня 2008 року (зворот а.с. 43).

Згідно з нормою ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що наюрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до Архівної довідки ПУАТ «Фідобанк» касові та меморіальні документи за період з 01.01.2008 по 31.12.2008 р. «Центрального» відділення у м.Полтава «Ересте банк» були виділені та знищені згідно з Актом №1 від 24.06.2016 року (а.с. 90-92).

Згідно з нормою ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до норми ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Згідно з нормою ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

У пункті 11 Постанови пленуму Верховного Суду України за № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що у мотивувальній частині рішення суду слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовуються вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції з врахуванням вищевказаних норм процесуального права зроблено правильні висновки про те, що з копії-довідки рахунка серії ЦБР№105235 виданої ОСОБА_3 з приводу того, що йому продано та видано автомобіль Skoda Oktavia А5 Elegance вбачається відсутність відомостей про сплату грошових коштів за автомобіль та зроблено позначку «кредит». Одержання кредиту позивачем у розмірі 145061,25 грн. на покупку автомобіля та придбання автомобіля в кредит підтверджується копією кредитного договору №014/3731/5/15303 від 15.05.2008 року, випискою з особового рахунку ОСОБА_3 та копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Skoda Oktavia А5 Elegance виданого на ім`я позивача із зазначенням в особливих відмітках дов.рах. (розстрочка) ЦБР №105235 від 13.05.2008 кредит ВАТ «Ерсте Банк».

Колегія суддів погоджується і з висновком суду першої інстанції про те, що факт здійснення оплати після видачі автомобіля, сам по собі не свідчить про ненадходження спірних коштів на рахунок отримувача.

Щодо твердження апелянта про навмисне ненадання відповідачем меморіального ордера до суду та недоведеність архівною довідкою факту знищення вказаного меморіального ордера, колегія суддів дійшла до переконання про необґрунтованість вказаного доводу, вважає його таким, що не підтверджується жодними належними та допустимими доказами у розумінні ст.ст. 57-59 ЦПК України, натомість, в тексті Архівної довідки ПУАТ «Фідобанк» не йдеться про вибірковість знищення касових та меморіальних документів за період з 01.01.2008 року по 31.12.2008 року згідно з Актом №1 від 24.06.2016 року.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла до висновку, що висновки місцевого суду зроблені на підставі повного, всебічного та об'єктивного дослідження наданих сторонами доказів, доводів та заперечень сторін, яким судом дана відповідна правова оцінка. Розгляд справи проведений з дотриманням принципу змагальності та диспозитивності, а оцінка доказів проведена відповідно до норм ст. 212 ЦПК України.

Апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростовували висновки суду першої інстанції. Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів, незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального і процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303 ч. 1, 304, 307 ч. 1 п.1, 308 ч.1, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 03 листопада 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий: Л.М. Хіль

Судді: С.А. Гальонкін

ОСОБА_4

З оригіналом згідно: ОСОБА_1