Ухвала

Іменем України

Справа № 712/9194/16-ц

Провадження № 2/712/2158/16

28 грудня 2016 року м. Черкаси

Соснівський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючого /судді - ОСОБА_1

при секретарі - Шмагайло Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права на частку у спільному майні, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про припинення права на частку у спільному майні.

Представником відповідача ОСОБА_4 та відповідачкою ОСОБА_3 заявлено клопотання про закриття провадження в цій справі з підстав, визначених ч. 2 ст. 205 ЦПК України: наявність рішення суду, постановленого з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Клопотання обґрунтовують тим, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 лютого 2015 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права на частку у спільному майні задоволено повністю. Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 16 квітня 2015 року рішення Соснівського районного суду скасоване, в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 01 червня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, рішення апеляційного суду Черкаської області від 16 квітня 2015 року залишене в силі.

Вказують, що позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 в справі №712/14431/14ц і позовні вимоги, заявлені в теперішній час, є тотожними. Предмет позову - будинок по пров. Судовому 18/1, підстави позову, предмет позову та обґрунтування позовних вимог також не відрізняються, за виключенням ціни позову. Проте, ціна позову, складена на підставі оцінки фахівця з оцінки нерухомості, не є підставою або предметом позову, що виключає повторний розгляд судом того самого питання.

У судовому засіданні відповідачка ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 підтримали клопотання про закриття провадження у справі, оскільки спір між тими ж сторонами, про той же предмет та з тих же підстав вже вирішений судом.

Позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клоптання. Пояснили, що в даному випадку один із елементів предмету позову - грошова компенсація в сумі 975 450 грн. суттєво відрізняється від грошової компенсації в сумі 686 587 грн., заявленої під час розгляду попередньої справи. Ця відмінність полягає, зокрема у наданні інших доказів, якими обґрунтовуються зазначені суми. Крім того, звертаючись із новими позовними вимогами, на відміну від попередніх, позивачем зазначені нові фактичні обставини, тобто інша підставу позову, в тому числі доказуючи обставини щодо неможливості спільного користування майном позивачем будуть подані нові докази - матеріали перевірки за зверненнями у Соснівський РВ УМВС м. Черкаси, які не досліджувалися в справі №712/14431/14ц.

Заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що предметом розгляду є позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права власності відповідачки на ? частину житлового будинку та земельної ділянки, розташованої по провулку Судовому 18/1 у місті Черкаси та стягнення з позивача на користь відповідачки грошової компенсації в сумі 975 450 грн.

Правовим обґрунтуванням позову є ст.365 ЦК України відповідно до якої право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:

1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Зокрема, позивач вказує на неможливість спільного проживання, оскільки стосунки між сторонами є вкрай напруженими.

Разом з тим, рішенням апеляційного суду Черкаської області від 16 квітня 2015 року рішення Соснівського районного суду від 26.02.2015 року скасоване, в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено. Як вбачається зі змісту рішення апеляційного суду позивачем ставилося питання про припинення права власності ОСОБА_3 на ? частку житлового будинку та земельної ділянки, розташованих по пров.Судовому, 18/2 в місті Черкаси, стягнення грошової компенсації 502 987 грн. вартості частини житлового будинку та 183 600 грн. вартості частини земельної ділянки.

В обґрунтування вимог при вирішенні справи в апеляційній інстанції позивач вказує на неможливість спільного користування майном через недоброзичливі стосунки між сторонами, конфліктні ситуації між сторонами в справі.

Верховний Суд України в Постанові Пленуму №5 від 12.06.2009р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» розяснив (п.9), що суд визначає характер спірних правовідносин сторін, зміст їх правових вимог і матеріальний закон, що їх регулює, і яким належить керуватися при вирішенні спору.

Зокрема, у позивача суд повинен зясувати предмет позову (що конкретно вимагає позивач), підставу позову (чим він обґрунтовує свої вимоги) і зміст вимоги (який спосіб захисту свого права він обрав). Зясовується правильність обєднання кількох однорідних вимог, наявність у позивача інших вимог до відповідача, які можуть бути повязаними між собою, для вирішення питання про їх обєднання або розєднання (стаття 126 ЦПК). У відповідача суд зясовує суть заперечення проти позову та характер такого заперечення (процесуальний чи матеріально-правовий).

З урахуванням вимог і заперечень сторін, обставин, на які посилаються інші особи, які беруть участь у справі, а також норм права, які підлягають застосуванню, суд визначає факти, які необхідно встановити для вирішення спору, і які з них визнаються кожною стороною, а які підлягають доказуванню (предмет доказування; стаття 179 ЦПК).

Оскільки підставою позову є фактичні обставини, що наведені у заяві, то зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору.

Суд вважає, що позивач не був обмежений при розгляді справи №712/14431/14ц змінювати розмір грошової компенсації внаслідок зміни вартості будинку та не був обмежений в поданні доказів щодо неприязнених стосунків та конфлікту між сторонами та реалізації своїх прав, передбачених ст. 10, 60 ЦПК України, а тому відсутні підстави для подальшого провадження в справі, оскільки рішення з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав вже було прийняте апеляційним судом Черкаської області 16.04.2015 року (справа №22ц/793/886/15).

Отже, посилання представника позивача на різні підстави позову не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання.

Відповідно до абз.4 п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.06.2009р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» зупинення, закриття провадження у справі чи залишення заяви без розгляду (статті 201, 202, 205, 207 ЦПК) при проведенні попереднього судового засідання відповідає вимогам ЦПК.

На підставі викладеного та керуючись п. 2 ч. 1 ст. 205, 206, 293 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Закрити провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права на частку у спільному майні.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-ятиденний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Головуючий Т.Є.Троян