Справа № 638/8442/16-ц
Провадження № 2/638/3533/16
19 грудня 2016 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді Шишкіна О.В.,
за участі секретаря Голуб Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді Дзержинського району міста Харкова, третя особа: ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації і відшкодування моральної шкоди,
Позивач звернувся до суду позовом до відповідача, яким просив зобовязати Центр соціальних служб для сімї, дітей та молоді Дзержинського району міста Харкова спростувати поширену недостовірну інформацію та стягнути з останнього моральну шкоду у розмірі одна гривня. Перед відкриттям провадження у справі позов був уточнений. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначено, що відповідач в особі директора ОСОБА_2 шляхом направлення листа за місцем роботи позивача поширив про нього недостовірну інформацію щодо вчинення насильства з боку позивача стосовно його малолітньої доньки та громадянки ОСОБА_3 Позивач вказує, що поширення недостовірної інформації та доведення її до відома роботодавця і колег призвело до приниження його честі, гідності та ділової репутації, у звязку з чим ОСОБА_1 завдано моральну шкоду.
Позивач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявився. Представником позивача подано заяву про розгляд справи за відсутності позивача, в якій представник підтримала позовні вимоги, викладені в уточненій позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Уповноважений представник відповідача у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову до суду не надходило.
Третя особа належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляд справи, в судове засідання не зявилась, про причини неявки суд не повідомлено.
Враховуючи викладене, суд розглядає справу в заочному порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України технічна фіксація судового процесу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
14.09.2015 директором ЦСССДМ Дзержинського району міста Харкова ОСОБА_2 направлено лист за місцем роботи позивача, адресований ректору Харківського державного університету харчування та торгівлі.
У даному листі зазначено наступне: «у липні 2015 року від Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації до комітету у справах сімї, молоді та спорту по Дзержинському району Департаменту у справах сімї, молоді та спорту Харківської міської ради надійшла інформація про факт вчинення насильства з боку гр. ОСОБА_1, який працює на кафедрі технологій харчування Вашого навчального закладу, стосовно його малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.»
З акту зясування обставин вчинення насильства в сімї від 21.08.2015 за підписом директора ЦСССДМ Дзержинського району міста Харкова вбачається, що під час обстеження родини ОСОБА_5 встановлено, що прояву насильства з боку ОСОБА_1 стосовно його малолітньої доньки ОСОБА_4 не було.
Тобто, на момент направлення листа до Харківського державного університету харчування та торгівлі заявнику було відомо, що інформація щодо вчинення насильства не підтверджена та є неправдивою.
Також у листі директором ЦСССДМ Дзержинського району міста Харкова вказано: «18.07.2015р. ОСОБА_1, знаходячись біля будинку № 105-Б по вул. Клочківській, де мешкає гр. ОСОБА_6, ображати її мати - гр. ОСОБА_7, вживає нецензурну лексику та застосовуючи стосовно неї фізичне насильство, наніс 61-річній жінці тілесні ушкодження, унаслідок чого у гр. ОСОБА_7 залишилися гематоми. На підставі цього до Дзержинського РВ ХМУ МВС України в Харківській області гр. ОСОБА_7 подана заява.»
З постанови про закриття кримінального провадження від 17.10.2015 вбачається, що кримінальне провадження за заявою ОСОБА_3 закрите у звязку з відсутністю в події складу кримінального правопорушення. Органом досудового розслідування не встановлено особу, яка зі слів потерпілої спричинила їй тілесні ушкодження, відсутні свідки та очевидці, а тому відсутні підстави вважати, що тілесні ушкодження були спричинені невстановленою особою, а не внаслідок інших обставин.
Більше того, відносно позивача відсутній обвинувальний вирок суду.
Таким чином, зазначена в листі інформація щодо дій позивача відносно громадянки ОСОБА_3 є недостовірною.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, ст.ст. 6,7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року особа вважається невинуватою у вчиненні злочину доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
З огляду на зміст направленого відповідачем листа, він направлений з метою висловлення прохання до роботодавця позивача здійснити стосовно гр. ОСОБА_1 заходи, які будуть спрямовані на поліпшення відносин між ним та гр. ОСОБА_8
При цьому, більшість зазначеної інформації у зверненні взагалі не стосуються взаємовідносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 У ректора Харківського державного університету харчування і торгівлі, як роботодавця позивача, відсутні правові підстави для втручання в особисті відносини працівників. Суд не вбачає будь-якої професійної та іншої необхідності направлення листа такого характеру з боку відповідача за місцем роботи позивача. У звязку з цим суд приймає до уваги твердження позивача відносно того, що реальною метою направлення даного листа слугувало саме приниження честі, гідності та ділової репутації ОСОБА_1
У відповідності до п. 15 постанови Пленуму Верховного суд України від 27.02.2009 №1 недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).
Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.
Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 277 ЦК України, п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 відповідачем у випадку поширення інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обовязків, зокрема при підписанні характеристики тощо, є юридична особа, в якій вона працює. Враховуючи, що розгляд справи може вплинути на права та обовязки цієї особи, остання може бути залучена до участі у справі в порядку, передбаченому ст. 36 ЦПК України.
Із роз'яснень, викладених в п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 вбачається, відповідно до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевіряти таку інформацію та надавати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації.
Однак, направлення листа з боку відповідача з місцем роботи позивача не є реалізацією права, передбаченого ст. 40 Конституції України, так як ректор Харківського державного університету харчування та торгівлі не уповноважений розглядати відповідні звернення та в нього відсутня компетенція вирішувати такі спори. Більше того, університет не є органом державної влади та органом місцевого самоврядування.
Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.
Інформація, поширена відповідачем, є фактичним твердженням, оскільки викладені чіткі обставини, із зазначенням конкретних відомостей, без будь-якої критики або коментування.
Згідно положень п. 15 постанови Пленуму Верховного суду України № 1 від 27.02.1009 лише наявність юридичного складу правопорушення може бути підставою для задоволення позову про захист гідності, честі чи ділової репутації. Його утворює сукупність таких обставин:
1)поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб;
2)поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача;
3)поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності;
4)поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.
Поширена в листі інформація є неправдивою, оскільки відносно ОСОБА_1 відсутній обвинувальний вирок суду щодо вчинення останнім протиправних, злочинних дій ні щодо ОСОБА_4, ні щодо ОСОБА_3 Більше того, на момент поширення інформації відповідачу було відомо про її недостовірність. Інформація, викладена у листі безпосередньо стосується позивача. Внаслідок поширення недостовірної інформації позивач зазнав значних моральних страждань та психологічного дискомфорту, був вимушений постійно виправдовуватись перед колегами, в певній мірі втратив свій діловий авторитет.
Тобто, у діях відповідача вбачаються всі елементи юридичного складу правопорушення.
Суд приймає до уваги той факт, що 13.10.2015 позивач висловив прохання до відповідача добровільно спростувати поширену недостовірну інформацію, проте останній безпідставно відмовив у такому спростуванні.
Відповідно до ст. 32 Конституції України передбачено судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї.
У відповідності до Конституції України та ч.1 ст.270 ЦК України фізична особа, окрім іншого, має право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі.
Згідно з ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюєтьсяособою, яка поширила інформацію, незалежно від її вини. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.
Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. У ч. 2 ст. 23 ЦК України зазначено, що моральна шкода полягає, окрім іншого, у приниженні честі, гідності та ділової репутації фізичної особи.
У відповідності до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи орган державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.
Згідно положень ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків.
ОСОБА_1 доктор технічних наук, професор кафедри технології харчування, завідувач лабораторії реологічних досліджень, член спеціалізованої вченої ради К 64.088.03, Лауреат державної премії України в галузі науки і техніки.
За результатами досліджень ОСОБА_1 опубліковано більше 100 наукових праць, під його керівництвом захищено 4 дисертаційних роботи на здобуття наукового ступеня кандидата технічних наук за спеціальністю 05.18.16 - технологія продуктів харчування.
ОСОБА_1 був у складі творчого колективу авторів роботи, яка здобула Державну премію України в галузі науки і техніки (Указ ОСОБА_9 України №329/2012 від 18.05.2012) натему «Інноваційні технології виробництва харчової продукції нового покоління масового споживання». За його участі спроектовано та побудовано дві фабрики-кухні - ТОВ «Тайфун-2000» та ТОВ «Чигринов», він є безпосереднім учасником формування виробничої структури та виробничого менеджменту харчопереробних підприємств корпорації «ГРУПА-ТАЙФУН», де сьогодні працюють понад 300 робітників.
ОСОБА_1 - володар ОСОБА_9 України для обдарованої молоді(Розпорядження ОСОБА_9 України від 16.12.2009 №263/2009-рп), володар Диплому стипендіата в галузі науки імені ОСОБА_10 (з технічних наук, 2011 рік).
Позивач нагороджений Почесною грамотою Харківської обласної державної адміністрації(Розпорядження Харківської державної адміністрації №409 від 07.07.2012) за сумлінну працю, активну громадську діяльність, вагомий особистий внесок у вирішення питань реалізації державної молодіжної політики та з нагоди Дня молоді. Також позивач нагороджений Почесною грамотою Харківської обласної державної адміністрації та Харківської обласної ради (Розпорядження № 37/18 від 11.11.2014) та Грамотою Харківської обласної ради(Розпорядження Харківської обласної ради №62-н від 03.07.2013)за вагомий особистий внесок у реалізацію державної політики з питань сімї, дітей, жінок та молоді, активну громадську діяльність, професіоналізм, відданість справі та з нагоди Дня молоді.
ОСОБА_1 має багато подяк від Спілки підприємців Харківської області, Асоціації спортивного танцю України, адміністрації Дергачівського територіального центру соціального обслуговування пенсіонерів та одиноких непрацездатних громадян, відділу культури і туризму Дергачівської районної державної адміністрації за активну громадську діяльність та допомогу соціально незабезпеченим верствам населення.
Окрім наукової діяльності, позивач протягом останніх років приймав активну участь у роботі, спрямованій на запобігання негативним проявам та формування здорового способу життя у дитячому та молодіжному середовищі, брав участь в організації та проведенні щорічних акцій «Анти наркотик», «Життя без тютюну», «Анти СНІД», «Збереження репродуктивного здоровя молоді» тощо. Займався підготовкою волонтерів, які працювали у Харківській області під час проведення «ЄВРО 2012».
ОСОБА_1 постійно зростає в професійній діяльності, приймає участь у суспільних заходах, має активну громадську позицію, плідно працює в напрямку реалізації державної молодіжної політики на волонтерських засадах, демонструє високий рівень професіоналізму та цілеспрямованість в досягненні поставленої мети.
У звязку з тим, що позивач постійно турбується про рівень життя дітей, сприяє ефективній реалізації державної політики з питань дітей поширення інформації щодо застосування останнім насильства стосовно його малолітньої доньки значно підриває його авторитет.
Враховуючи високе соціальне положення ОСОБА_1, поширення такої недостовірної інформації змусило останнього виправдовуватись та доводити свою порядність і законослухняність.
Відповідач, поширивши неправдиву інформацію, спричинив позивачу значні моральні та душевні страждання і, як наслідок, психологічний дискомфорт, порушення сну, погіршення відносин ОСОБА_1 з колегами, студентами та людьми, з якими останній співпрацює у різних сферах життя.
Таким чином, поширена відповідачем інформація є завідомо недостовірною, негативною, принижує честь та гідність позивача, завдає шкоди його діловій репутації.
Згідно ст.ст. 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканість своєї ділової репутації. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими, фізична особа має право на недоторканість своєї ділової репутації. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі, ділової репутації.
Відповідно до ст. 13 Закону України «Про соціальну роботу з сімями, дітьми та молоддю» відповідач, як субєкт такої соціальної роботи, зобовязаний поважати гідність громадян, не допускати негуманних та дискримінаційних дій.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 19, 28, 32, 68 Конституції України, ст.ст.16, 270, 275, 277, 297, 299 ЦК України, ст. 88, 209 212-215 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного суду України від 27.02.2009 року №1, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто за заявою відповідача, оформленою у відповідності до вимог ст.229 ЦПК України, яка подається ним у 10-денний строк з моменту отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Дзержинський районний суд м. Харкова.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: суддя