Провадження № 2/127/6703/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2016 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Іщук Т.П.,

при секретарі Пєскову Є.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 районної державної адміністрації Вінницької області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Агрономічної сільської ради ОСОБА_3 районну Вінницької області, про визнання незаконним та скасування розпорядження про приватизацію житла, свідоцтва про право власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 районної державної адміністрації Вінницької області про визнання незаконним та скасування розпорядження голови ОСОБА_3 районної державної адміністрації від 24.12.2004 року №1178 та свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1, виданого на імя ОСОБА_2. Свої вимоги мотивувала тим, що під час приватизації квартири не було враховано, що на дану квартиру був виданий ордер на 3 осіб ( позивачка, відповідач та їх донька) та вони з донькою з 20.07.2004 року зареєстровані та проживають в даній квартирі, однак квартира під час проведення приватизації приватизована лише відповідачем у справі ОСОБА_2 Вважаючи своє право порушеним, позивач і звернулася до суду з цим позовом.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області 11.11.2016 року (без винесення окремого процесуального документа) до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів залучена Агрономічна сільська рада Вінницького району Вінницької області.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, та просила їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 районної державної адміністрації Вінницької області у судове засідання не зявилася, однак до суду подала заяву, відповідно до якої просила розгляд справи провести у відсутність представника відповідача, не заперечувала щодо задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, відповідно до якої просив розгляд справи провести у його відсутність, при розгляді справи покладався на думку суду.

Представник третьої особи Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області в судове засідання не зявився, також подав заяву та просив розгляд справи провести без участі їх представника, при вирішенні справи поклався на думку суду. При цьому повідомив про неможливість надати документи на підставі яких в 2004 році була видана довідка про склад сімї ОСОБА_2, які мешкають в квартирі АДРЕСА_2.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані положеннями Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Судом встановлено, що п.2.4 розпорядження голови ОСОБА_3 районної державної адміністрації Вінницької області від 24.12.2004 року №1178 «Про приватизацію державного житлового фонду в районі» дозволено приватизувати квартиру АДРЕСА_3, що складається з 3-х кімнат, загальною площею 66,8 кв.м., та передано її у приватну власність ОСОБА_2.

На підставі вказаного розпорядження ОСОБА_3 районною державною адміністрацією Вінницької області видане Свідоцтво на право власності на житло від 24.12.2004 року щодо права власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_4, зареєстроване КП «ВООБТІ» 06.02.2005 року за реєстровим № 15/570.

Відповідно до ст.ст. 5,8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду одержують громадяни, які постійно проживають в цих квартирах; передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку.

Згідно із ч. 2 ст. 64 Житлового кодексу Української РСР до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затвердженого наказом Державного комітету України по житлово - комунальному господарству від 15.09.1992 року №56, виданого на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 06.10.1992 року №572 «Про механізм впровадження Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (чинного на момент приватизації житла), передача займаних квартир (будинків) здійснюється в приватну (для одиноких наймачів) та у спільну (сумісну або часткову) власність за письмовою згодою всіх повнолітніх (віком від 18 і більше років) членів сімї з обовязковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку). До членів сімї наймача включається лише громадяни, які постійно мешкають у квартирі ( будинку) разом з наймачем або за яким зберігається право на житло.

Громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сімї на умовах найму квартиру (одноквартирний будинок), звертається в орган приватизації або до створеного ним підприємства по оформленню, де одержує бланк заяви. При оформленні заяви на приватизацію квартири (будинку) громадянин бере на підприємстві, що обслуговує житловий будинок, довідку про склад сімї та займані приміщення. У довідці вказуються члени сімї наймача, які прописані та мешкають разом з ним, а також тимчасово відсутні особи, за якими зберігається право на житло.

Як слідує з матеріалів справи, 20.12.2004 року відповідач ОСОБА_2 звернувся з відповідною заявою до ОСОБА_3 районної державної адміністрації Вінницької області, надавши довідку про склад сімї наймача квартири АДРЕСА_5, видану Агрономічною сільською радою Вінницького району. Відповідно до цієї довідки в даній квартирі мешкає лише ОСОБА_2 Однак, як слідує з відміток про зареєстроване місце проживання, які містяться в паспортах позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, останні з 20.07.2004 року також зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (нині відповідно до постанови Верховної Ради України «Про зміну і встановлення меж міста Вінниці та Вінницького району Вінницької області» від 13.05.2015 року №401-УІІІ та рішення ОСОБА_3 міської ради від 30.07.2015 року №1663 «Про доповнення переліку назв вулиць, проспектів, бульварів, провулків, площ м. Вінниці - АДРЕСА_6). При цьому, як слідує з копії Свідоцтва про укладення шлюбу Серії І-ОЛ №254305, виданого 06.08.1994 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі з 06.08.1994 року. Однак, як слідує з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1, будучи членом сімї, своєї згоди на приватизацію квартири АДРЕСА_2 не надавала. При цьому судом не встановлено, що позивачка не мешкала постійно в цій квартирі чи втратила своє право на користування нею. Доказів щодо цього суду не надано.

Згідно із ч. 3 ст. 9 ЖК УРСР ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Виходячи з аналізу змісту Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» у поєднанні з нормами ст. ст. 1, 6, 9, 61 ЖК УРСР, ст. 29 ЦК України місцем постійного проживання особи є жиле приміщення, в якому особа постійно проживає, має передбачені ст. 64 ЖК України права користування цим приміщенням, а відтак і право на приватизацію разом з іншими членами сімї.

Таким чином, позивач по справі на момент приватизації квартири була зареєстрована та постійно мешкала в ній, своє право на квартиру не втратила, мала право на приватизацію квартири, однак її право є порушеним.

Відповідно до ч. 11 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом.

Відповідно до ст.21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує права або інтереси.

Оскільки при приватизації житла вказане вище не враховано, оспорюваний акт протирічить ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ним порушені права позивачки, суд приходить до висновку про визнання його незаконним та скасування, однак не в цілому акту, а лише положення того пункту, який порушує права позивачки, а саме п.2.4.

Зважаючи на задоволення вимоги в частині скасування п.2.4 розпорядження голови ОСОБА_3 районної державної адміністрації Вінницької області підлягає задоволенню і вимога про скасування свідоцтва про право власності, оскільки є похідною.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст.16, 21 ЦК України, ст. ст. 9, 64 ЖК УРСР, ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215,218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати п. 2.4. розпорядження голови ОСОБА_3 районної державної адміністрації від 24 грудня 2004 року №1178 «Про приватизацію державного житлового фонду в районі» щодо безоплатної передачі у власність ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_7 (нині в м. Вінниці) та скасувати Свідоцтво на право власності на житло - квартиру АДРЕСА_8, видане 24 грудня 2004 року ОСОБА_3 районною державною адміністрацією на імя ОСОБА_2.

В решті вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: