16.12.2016 Справа № 363/1201/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2016 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1,
при секретарі позивача представника позивача відповідача представника відповідача третьої особи -ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_5, ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вишгород цивільну справу за позовом ОСОБА_3, яка також діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_8 до ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_7, Служба у справах дітей та сім`ї Вишгородської районної адміністрації Київської області про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності на частку у квартирі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до Вишгородського районного суду Київської області із позовом до ОСОБА_5, треті особи ОСОБА_7, Служба у справах дітей та сім`ї Вишгородської районної державної адміністрації Київської області про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності на частку квартири. В обґрунтування свого позову вказала, що вона є власницею 1/3 частини квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Крім неї, по 1/3 частині квартири належить її сину ОСОБА_7 та колишньому чоловіку ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на житло. У вищевказаній квартирі зареєстровані ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_3 та неповнолітній ОСОБА_8. ОСОБА_3 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі з вересня 1992 року по жовтень 2014 року, який рішенням Вишгородського районного суду Київської області було розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_5 у зазначеній вище квартирі не проживає та його особисті речі в квартирі відсутні, незважаючи на це, він протягом усього часу, починаючи з 2014 року зловживає тим, що він є власником 1/3 частини вищевказаної квартири, приходить до квартири в стані алкогольного спяніння, вчиняє психологічний тиск на неї та неповнолітнього сина ОСОБА_8, а також на ОСОБА_7, провокує на бійки, погрожує фізичною розправою, виражається нецензурною лайкою та принижує честі і гідність їхньої родини. Через таку поведінку, правоохоронні органи неодноразово проводили бесіди з ОСОБА_5 та притягували його до адміністративної відповідальності. Така агресивна поведінка дуже негативно впливає на неповнолітнього ОСОБА_8, який став дуже замкнутий, закритий до спілкування, зявилось почуття тривоги та страху. Отже проживання з ОСОБА_5 в одній квартирі не можливо, оскільки він не контролює свої дії або навмисно шкодить здоровю та життю родині. Разом із цим, позивачка володіє ? частиною квартири, яка розташована за адресою: Київська область, м. Вишгород, пр.-т. ШевченкаАДРЕСА_2, а інша ? частина зазначеної квартири належить ОСОБА_5 на підставі рішення Вишгородського районного суду Київської області. Однак відповідач не поспішає реєструвати за собою право власності на свою ? частину квартири, оскільки намагається уникнути розголошення інформації про наявність у нього іншого житла, хоча постійно користується вказаною квартирою та має вільний доступ до неї. Оскільки, на даний час, неможливо виділити в натурі 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_3, оскільки її площа є незначною, та технічно не можливо виділити ? частину квартири за адресою: Київська область, м. Вишгород, пр.-т. Шевченка, 6-А, кв. 7, позивачка звернулась до суду та просить, припинити право спільної власності ОСОБА_5 на 1/3 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3. Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/3 частину квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3. Припинити право спільної власності ОСОБА_3 на ? частину квартири розташованої за адресою: Київська область, м. Вишгород, пр.-т. ШевченкаАДРЕСА_2 та визнати за ОСОБА_5 право власності на ? частину квартири розташованої за адресою: Київська область, м. Вишгород, пр.-т. ШевченкаАДРЕСА_2.

У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити.

Відповідач та його представник у судовому засідання, відмовились від раніше поданого зустрічного позову, позовні вимоги визнали та просили їх задовольнити.

Третя особа ОСОБА_7, у судовому засідання позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Вишгородської районної державної адміністрації Київської області у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, відповідача та його представника, третьої особи ОСОБА_7, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У ст.10 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що рішенням вишгородського районного суду Київської області від 29.10.2014р. шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_5 було розірвано (а. с. 12-13).

Згідно з свідоцтвом про зміну імені від 17.02.2016р., ОСОБА_9 змінила прізвище на ОСОБА_3 (а. с. 10).

Відповідно до рішення Вишгородського районного суду Київської області від 14.08.2015р. було виключено з актового запису про народження ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 за № 285 від 04.12.2007р. відомості про батька дитини ОСОБА_5 (а. с. 14).

Відповідно до свідоцтва про право на житло від 15.03.2000р., власниками квартири за адресою: АДРЕСА_3 є ОСОБА_5, ОСОБА_9 та ОСОБА_7, по 1/3 частині кожний (а. с. 15).

Згідно з технічним паспортом, зазначена квартира має загальну площу 51.8 кв. м. (а. с. 16-17). Відповідно до довідки комунального підприємства житлового і комунального господарства Вишгородської міської ради Київської області від 23.02.2016р., № 331, у зазначеній квартирі зареєстровані ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а. с. 18).

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 22.01.2015р., за ОСОБА_9 та ОСОБА_5 було визнано право власності на квартири за адресою: Київська область, м. Вишгород, пр.-т. Шевченка, 6-А, кв. 7, по ? частині квартири за кожним (а. с. 20-25).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.08.2015р., ОСОБА_9 зареєструвала за собою право власності на ? частину квартири, яка розташована за адресою: Київська область, м. Вишгород, пр.-т. Шевченка 6-А, ка. 7 (а. с. 26). В свою чергу ОСОБА_5 своє право власності на ? частину квартири не зареєстрував. У звязку із чим, ТОВ «Житлопобут-2007» відкрило особові рахунку по сплаті комунальних послуг на ОСОБА_9 (а. с. 27).

Згідно з технічним паспортом, який видано ОСОБА_9, квартира за адресою: Київська область, м. Вишгород, пр.-т. ШевченкаАДРЕСА_2, має загальну площу 47.5 кв. м. та інвентаризаційну вартість 238517,00 грн. (а. с. 28-29).

Відповідно до звітів про незалежну оцінку майна, які були зроблені на замовлення ОСОБА_5, квартира за адресою: АДРЕСА_3, має ринкову вартість 199350,00 грн., а вартість 1/3 частини становить 66450,00 грн.. Квартира за адресою: Київська область, м. Вишгород, пр.-т. ШевченкаАДРЕСА_2, має ринкову вартість 148150,00 грн. а вартість ? частини становить 74075,00 грн. (а.с. 30,31).

Актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 19.02.2016р. встановлено, що ОСОБА_5 з березня 2015р. не проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 та його особисті речей в квартирі відсутні (а.с. 32).

Відповідно до висновку експерта № 2-22/11 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 22.11.2016р., виділити в натурі 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_3 не можливо, оскільки 1/3 частина складає 17,27 кв. м., а цього не достатньо для облаштування окремої ізольованої квартири (а.с.184-194).

Під час розгляду справи, усіма сторонами були визнані позовні вимоги, відповідач відмовився від свого зустрічного позову до позивача, надавши відповідну заяву. Крім того, сторони подали до суду спільну заяву, в якій вони дійшли згоди, щодо позовних вимог, а саме ОСОБА_3, відмовляється від права спільної власності на ? частину квартири за адресою: Київська область, м. Вишгород, пр-т. ШевченкаАДРЕСА_2 на користь ОСОБА_5. ОСОБА_3, визнає за ОСОБА_5 права власності на ? частину квартири за адресою: Київська область, м. Вишгород, пр-т. ШевченкаАДРЕСА_2. ОСОБА_5, відмовляється від права спільної власності на 1/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_3. ОСОБА_5, визнає за ОСОБА_3 право власності на 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_3. Таким чином суд приходить до висновку про те, що сторони визнали усі обставини викладені у позовній заяві, оскільки обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ЦПК України.

Частиною 1 статті 365 ЦК України, передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішення суду на підставі позову інших співвласників, якщо частка є незначною і не може бути виділена в натурі; якщо річ є неподільно; якщо спільне володіння і користування майно є неможливим та якщо таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Відповідно до ст. 183 ЦК України, подільною є річ, яку можна поділити без втрат її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрат її цільового призначення.

Разом із цим, суд, враховує конкретні обставини справи, а саме те, що проживання сторін разом в одній квартирі не можливе, оскільки сторони не є членами однієї сім`ї та не ведуть спільне господарство. Виділення 1/3 частки квартири за адресою: АДРЕСА_3 не можливо у звязку із тим, що частка є незначною. Виділити ? частину однокімнатної квартири за адресою: Київська область, м. Вишгород, пр.-т. ШевченкаАДРЕСА_2 не можливо, оскільки з технічної точки зору виділення ідеальних часток неможливо. Крім того, задоволення позовних вимог не завдасть істотної шкоди інтересам сторін, оскільки, позивачка ОСОБА_3 Валеріїна відмовляється на користь ОСОБА_10 від своєї ? частини квартири за адресою: Київська область, м. Вишгород, пр.-т. ШевченкаАДРЕСА_2, а відповідача ОСОБА_10 відмовляється на користь ОСОБА_3 від своєї 1/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_3. У такому разі сторони будуть володіти окремими квартирами та будуть мати належні умови для свого проживання та проживання своїх сімей.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3, які були визнані відповідачем ОСОБА_5 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 41, 47 Конституції України, ст. ст. 3, 27, 31, 183, 317, 319, 321, 355, 356, 358, 365, 386, 391 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 57-59, 61, 64, 109, 118-120 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Припинити право спільної власності ОСОБА_5 на 1/3 частину квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_3.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/3 частину квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_3.

Припинити право спільної власності ОСОБА_3 на ? частину квартири розташованої за адресою: Київська область, м. Вишгород, пр.-т. ШевченкаАДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на ? частину квартири розташованої за адресою: Київська область, м. Вишгород, пр.-т. ШевченкаАДРЕСА_2.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ - І.Ю.КОТЛЯРОВА