ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 4-с/753/234/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі СЕМЕНЧЕНКО Я.А.

за участю

скаржника ОСОБА_1;

представника заінтересованої особи - Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві Мельниченко К.Г.;

представник заінтересованої особи - Печерського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подання скарги на рішення та дії головного державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві

ВСТАНОВИВ:

04 липня 2016 року ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1, скаржник) звернувся до суду зі скаргою на рішення та дії головного державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві, які виявились у прийнятті постанови про повернення виконавчого документа від 09 червня 2016 року. Також у скарзі зазначив, що ним пропущений встановлений законодавством строк на звернення до суду, оскільки зазначену постанову він отримав запізно та звертався до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві задля вжиття необхідних заходів, а відтак просить суд його поновити.

В судовому засіданні скаржник підтримав викладені у заяві доводи та просив поновити пропущений ним строк. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні заперечувала проти задоволення даного клопотання та просила відмовити у його задоволенні.

Дослідивши заяву про поновлення строку на подання скарги на рішення та дії головного державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві, матеріали справи, заслухавши пояснення скаржника та представника заінтересованої особи, суд дійшов до наступних висновків.

Спори щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця під час виконання судового рішення врегульовано Розділом VII Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) та Законом України «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. А частиною 1 ст. 385 цього Кодексу встановлено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Згідно з ч. 2 ст. 385 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Як вбачається зі скарги та доданих до неї матеріалів, оскаржена скаржником постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві прийнята державним виконавцем 09 червня 2016 року, дана постанова була отримана особисто ОСОБА_1 цього ж дня, що підтверджується розпискою на супровідному листі, копія якого наявна на 43 аркуші даної справи.

Враховуючи вимоги ст. 385 ЦПК України останнім днем на подання відповідної скарги з урахуванням вихідних днів є 20 червня 2016 року, проте як, датою подання даної скарги є лише 04 липня 2016 року, що підтверджується відміткою цивільної канцелярії суду, тобто з пропуском встановленого законом процесуального строку.

За змістом ч. 1 ст. 72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. А частиною 2 цієї статті встановлено, що документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Водночас, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Враховуючи те, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з відповідною заявою, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами, а у заяві про поновлення процесуальних строків та у судовому засіданні таких обставин не встановлено - суд відмовляє скаржнику у поновленні строків на подання скарги на рішення та дії головного державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві, а скаргу ОСОБА_1 на рішення та дії головного державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві, а також про зобов'язання вчинити дії залишає без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись стст. 72, 209, 210, 383, 385 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подання скарги на рішення та дії головного державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві.

Скаргу ОСОБА_1 на рішення та дії головного державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві, а також про зобов'язання вчинити дії - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її отримання.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.