АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Доповідач - Пікуль А.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2016 року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Гаращенка Д.Р.

НевідомоїТ.О.

секретар Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 5 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Київенерго" про визнання вимог про сплату заборгованості незаконною, визнання незаконним відображення заборгованості, анулювання заборгованості, стягнення моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а:

У липні 2016 року ОСОБА_3 пред'явила позов в суд до ПАТ "Київенерго" про визнання вимог про сплату заборгованості незаконною, визнання незаконним відображення заборгованості, анулювання заборгованості, стягнення моральної шкоди.

З урахуванням уточнених позовних вимог просила визнати вимогу ПАТ "Київенерго" від 3 грудня 2014 року про сплату заборгованості в сумі 749 грн. 98 коп.; визнати незаконними вимоги ПАТ "Київенерго" про сплату заборгованості від 3 січня 2015 року на суму 717 грн. 04 коп.; від 3 лютого 2015 року на суму 591 грн. 07 коп.; від 3 березня 2015 року на суму 637 грн. 54 коп.; від 4 квітня 2015 року на суму 677 грн. 32 коп.; від 3 травня 2015 року на суму 640 грн.25 коп.; 3 червня 2015 року на суму 678 грн. 11 коп.; від 3 липня 2015 року на суму 600 грн. 47 коп.; від 4 серпня 2015 року на суму 564 грн.70 коп.; від 3 вересня 2015 року на суму 504 грн. 86 коп.; від 3 жовтня 2015 року на суму 680 грн.16 коп.; від 3 листопада 2015 року на суму 712 грн. 54 коп.; від 3 грудня 2014 року на суму 735 грн. 80 коп.; від 4 січня 2016 року на суму 668 грн.30 коп.; від 3 лютого 2016 року на суму 930 грн.75 коп.; від 3 березня 2016 року на суму 593 грн. 06 коп.; від 5 травня 2016 року на суму 912 грн. 53 коп.; від 4 червня 2016 року на суму 1064 грн. 57 коп.; від 3 липня 2016 року на суму 1209 грн. 71 коп.

Також позивач просила визнати незаконним відображений в особовому рахунку борг в сумі 605 грн. 76 коп. станом на 5 червня 2014 року та анулювати його; анулювати заборгованість в сумі 147 грн. 83 коп. станом на 1 липня 2016 року на підставі квитанції про оплату; стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 5 жовтня 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с.149-150).

В суд апеляційної інстанції представник ПАТ "Київенерго" не з'явився, про місце та час апеляційного розгляду відповідач повідомлений належним чином, про що свідчить завірене штемпелем поштового відділення та підписом начальника відділення зв'язку зворотне повідомлення про вручення судової повістки уповноваженій особі ПАТ "Київенерго" 24 листопада 2016 року (а.с.162).

Суд ухвалив розглядати справу у відсутність представника ПАТ "Київенерго", оскільки відповідно до положень ч.2 ст. 305 ЦПК неявка сторони, належним чином повідомленої про час і місце розгляду справи, не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення ОСОБА_3, яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила суд її задовольнити, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

При ухваленні рішення суд першої інстанції вважав встановленими наступні обставини.

Станом на грудень 2014 року за квартирою АДРЕСА_1 рахувалась заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 749 грн. 98 коп. на показання лічильника 008075Крт. У зв'язку з цим на вказану адресу ПАТ "Київенерго" було направлено попередження номер 138606/2014, в якому клієнту пропонували погасити заборгованість та попереджали про припинення постачання електроенергії у разі несплати боргу (а.с.4). Крім того, у відповідності до довідки номер 68 від 23 січня 2015 року (а.с.112), виданої КП УЖГ "Печерська брама" існує заборгованість за квартирну плату в сумі 553 грн. 97 коп.

Відповідно до довідки КП "Печерська брама" номер 68 від 23 січня 2015 року за вказаною адресою позивачка не зареєстрована (а.с. 112).

25 грудня 2014 року позивач надала відповідачу копію свідоцтва про смерть ОСОБА_4 від 25 липня 2014 року та повідомила про наявність договору дарування 1/2 частини вказаної квартири на її ім'я. Відповідачем листом номер 42КД/012/Д-5372 від 13 січня 2015 року було запропоновано позивачу здійснити звіряння рахунків, але позивачка не виявила бажання звірити розрахунки та підписати відповідний акт, як зазначає представник відповідача.

27 січня 2015 року на підставі заяви позивача за адресою: АДРЕСА_1 було укладено договір про користування електричною енергією НОМЕР_1.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з наступного.

Позивач не є власником всієї квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. Вона не має заборгованості за спожиту електроенергію станом на грудень 2014 року. Фактично заборгованість станом на грудень 2014 року за спожиту електроенергію виникла за колишнім власником вказаної квартири ОСОБА_4 та власником 1/2 частини квартири ОСОБА_5 Заборгованість існує, за строками давності списання вказаної заборгованості не передбачено законом, оскільки не минув трирічний строк давності, у відповідності до вимог та за змістом ст. 27 "Правил користування електричною енергією для населення" відповідачем на зазначений об'єкт, а не особисто фізичній особі позивачці направлено повідомлення про заборгованість, що відбувалося кожного місяця, як передбачено вказаними Правилами.

Позивач не погасила заборгованість за спожиту електроенергію, що існувала станом на час отримання у дар 1/2 частини квартири, посилаючись на те, що до вказаного боргу вона ніякого відношення не має. Оскільки позивач не має відношення до заборгованості за спожиту електроенергію, повідомлення направлено на адресу розташування об'єкту, за яким існує заборгованість, направлення вказаних повідомлень не порушують прав позивача.

Анулювання заборгованості за спожиту електроенергію станом до отримання ОСОБА_3 у дар 1/2 частини квартири не ґрунтується на законі, тому ці вимоги не підлягають задоволенню.

Вимоги щодо анулювання заборгованості в сумі 147 грн. 83 коп. станом на 1 липня 2016 року не підлягають задоволенню, оскільки у відповідності до розрахунків, наданих відповідачем, дійсно у судовому засіданні встановлено, що сама позивач станом на день проведення звірки мала заборгованість в сумі 147 грн. 83 коп., які вона добровільно погасила під час розгляду справи у суді, про що свідчить надана позивачем у судовому засіданні квитанція.

Вимоги позивача про стягнення моральної шкоди в сумі 10000 грн. не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, не доведені, не ґрунтуються на законі, оскільки Закон України "Про захист прав споживачів", на який посилається позивачка, не передбачає відшкодування моральної шкоди у таких випадках, а тому задоволенню не підлягають.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що висновки районного суду щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог не в повній мірі відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні позовних вимог ОСОБА_3 про визнання дій незаконними, фактично не доведені.

Відповідно до положень цивільного процесуального законодавства підстави заявленого позову - це виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України (ст.4, п.5.ч.2 ст. 119 ЦПК). таким чином, при розгляді справи суд застосовує той закон, який регулює спірні правовідносини.

При вирішенні цієї частини позовних вимог районний суд не звернув увагу, що вимоги ПАТ «Київенерго» про сплату заборгованості в період з січня 2015 року по липень 2016 року, які позивач просила визнати незаконними, оскільки вона не має заборгованості по сплаті за електроенергію, це фактично включення в рахунки за електроенергію в означений період заборгованості в сумі 619 грн. 36 коп., яка рахується за попереднім власником.

Той факт, що заборгованість рахується за попереднім власником, відповідач визнавав у своїх відповідях на численні заяви (звернення) позивача з приводу попереджень про відключення електроенергії та щодо оспорювання існування боргу (а.с.5, 7, 12-14).

З огляду на цю обставину, включення в рахунки за електроенергію в період з січня 2015 року по липень 2016 року споживачу: о/р НОМЕР_1; ОСОБА_3, адреса: АДРЕСА_1, заборгованості в сумі 619 грн. 36 коп., яка рахується за попереднім власником, є незаконним.

Крім того, районний суд не звернув уваги, що у попередженні ПАТ "Київенерго" № 138606/2014 про припинення постачання електроенергії від 9 грудня 2014 року вказано розмір заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 749 грн. 98 коп. виходячи із показань лічильника на грудень 2014 року 008075 кВтг (а.с.4). Водночас, із договору 3 про користування електричною енергією, укладеного ПАТ «Київенерго» із ОСОБА_3 27 січня 2015 року, убачається, що станом на цю дату показання лічильника були 007984 (а.с.8).

Таким чином, це попередження базується на недостовірних показаннях лічильника, а тому не може вважатися законним.

Указані обставини, ураховуючи положення ст. 309 ЦПК України, дають суду апеляційної інстанції підстави для скасування оскаржуваного рішення в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_3 про визнання дій незаконними скасувати та ухвалення в цій частині нового рішення про часткове задоволення позову шляхом визнання незаконними: 1) попередження Публічного акціонерного товариства "Київенерго" № 138606/2014 про припинення постачання електроенергії від 9 грудня 2014 року; 2) дій Публічного акціонерного товариства "Київенерго", які виразились у включенні в рахунки за електроенергію в період з січня 2015 року по липень 2016 року споживачу: о/р НОМЕР_1; ОСОБА_3, адреса: АДРЕСА_1, заборгованості в сумі 619 грн. 36 коп., яка рахується за попереднім власником.

Водночас, висновки районного суду щодо відсутності підстав для анулювання судом заборгованості та відсутності підстав для покладення на відповідача обов'язку по відшкодуванню моральної шкоди відповідають обставинам справи, доводів на спростування цих висновків апеляційна скарга позивача не містить, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення у цій частині немає.

За правилами ст. 88 ЦПК України при задоволенні немайнової позовної вимоги позивача, звільненого від сплати судового збору при поданні позовної заяви та апеляційної скарги, сума судового збору у розмірі 511 грн. 56 коп. (243,60 + 267,96) підлягає стягненню у дохід держави з відповідача.

Керуючись ст.303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 5 жовтня 2016 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_3 про визнання дій незаконними скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про часткове задоволення позову.

Визнати незаконним попередження Публічного акціонерного товариства "Київенерго" № 138606/2014 про припинення постачання електроенергії від 9 грудня 2014 року.

Визнати незаконними дії Публічного акціонерного товариства "Київенерго", які виразились у включенні в рахунки за електроенергію в період з січня 2015 року по липень 2016 року споживачу: о/р НОМЕР_1; ОСОБА_3, адреса: АДРЕСА_1, заборгованості в сумі 619 грн. 36 коп., яка рахується за попереднім власником.

В частині вирішення позовних вимог про анулювання заборгованості та відшкодування моральної шкоди рішення суду залишити без змін.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Київенерго" в дохід держави судовий збір у розмірі 511 грн. 56 коп. (П'ятсот одинадцять грн. 56 коп.).

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Д.Р. Гаращенко

Т.О. Невідома