Справа № 308/7109/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

01 грудня 2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі : головуючого судді - Шепетко І.О.

при секретарі Терпай С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог - Відділення у справах міграцій, громадянства та реєстрації фізичних осіб Ужгородського МВ ГУ ДМС України в Закарпатській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою № 7 по вулиці Ставровського-Попрадова, будинок 2 в м. Ужгород. Свої вимоги мотивувала тим, що вона є власниками вказаної квартири на підставі договору купівлі-продажу від 08.06.2004 року, зареєстрованим в реєстрі № 1515 року. На даний час в квартирі відповідач не проживає, відсутні його речі, не несе витрат на утримання домоволодіння, на даний час виїхав і його місце знаходження не відомо, він є сторонньою особою для позивача. Наявність реєстрації відповідача за даною адресою є перешкодою у користуванні та розпорядженні квартирою для позивача як власника.

Позивач у судове засідання не з'явилася, наддала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, проте, на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень не надав, тому, в порядку ч.4 ст. 169 ЦПК України, суд вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення.

Оскільки сторони та їх представники не прибули у судове засідання, судом у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

З договору кіпівлі продажу від 08.06.2004 року, зареєстрованим в реєстрі № 1515 року, витягу про реєстрацію права власності, вбачається, що позивач є власницею квартири №7, по вул. Ставровського-Попрадова, будинок 2,в м.Ужгород.

Відповідно до довідки ТОВ «Наш Добробут» виданої 12.05.2016 року, позивач ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, склад сімї одна особа.

З акту сусідів від 12.05.2016р. вбачається , що сусіди підтвердили той факт, що відповідач дійсно не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Доказів на спростування даних фактів відповідач не представив, так само не представив доказів на підтвердження того факту, що залишив квартиру і тривалий час не проживає в ній з поважних причин. Тому підстави, за якими б за відповідачем зберігалось право користування жилим приміщенням, в судовому засіданні не встановлено.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Згідно положеньст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно положень ч.1, 2 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном; на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до ч.1,2 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону.

У відповідності до ч.1ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно дост.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, будинок, користуються ними для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Таким чином, реєстрація відповідача в квартирі є перешкодою для власника здійснювати свої передбачені законом права власності в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, та те що відповідач не є власником квартири, тривалий час не проживає у квартирі яка належить позивачу на праві власності, не є членом сімї позивача, суд вважає позовну вимогу, щодо визнання особи такою, що втратила право користування квартирою обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, ст.ст.319,391 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», керуючись ст. 10, 60, 209, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог - Відділення у справах міграцій, громадянства та реєстрації фізичних осіб Ужгородського МВ ГУ ДМС України в Закарпатській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням- задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, 13.12.1984р.н, таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 7 по вулиці Ставровського-Попрадова, будинок 2, в місті Ужгород.

Заява про перегляд заочного рішення подається протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше трьох днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Ужгородського

міськрайонного ОСОБА_3