Справа № 569/9295/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2016 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючого-судді Бучко Т.М.

секретарі Соломон О.М.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, державний нотаріус Другої Рівненської нотаріальної контори ОСОБА_6, про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача, в якому просить виділити їй в порядку спадкування у власність земельну ділянку площею 0,0661 га та у користування земельну ділянку площею 0,0250, що знаходяться в м.Рівне, вул.Миколи Карнаухова, 29; визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,0661 га та право користування земельною ділянкою площею 0,0250 га на вул.Миколи Карнаухова, 29 в м. Рівне.

В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на обставини, викладені в позовній заяві.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю та з аналогічних підстав. Пояснив, що правовстановлюючі документи на земельну ділянку, які були видані на батька позивача, втрачені. Відновити їх неможливо, оскільки власник помер. Державний нотаріус Другої рівненської нотаріальної контори відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Просив позов задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_5 позов визнав повністю та не заперечує проти його задоволення

Відповідач ОСОБА_3 визнав позов повністю.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився. У поданій до суду заяві просить справу розглянути у його відсутності.

Згідно із ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін, зясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, вважає позовні вимоги обґрунтованими.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

ОСОБА_7, який був батьком позивача ОСОБА_4 та її сестри ОСОБА_5, помер 14 лютого 2009 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть серія I- ГЮ №070347.

Після смерті ОСОБА_7 згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 22 вересня 2009 року залишилося спадкове нерухоме майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 09.05.1963 р. № 942; земельна ділянка площею 1000 кв.м. на вул.Мірющенка ( нині ОСОБА_8 ), 29 в м.Рівне, що підтверджується Державним актом на право власності на землю № 40 від 15.07.1996 року; житлова добудова до будинку, яка була проведена на підставі розпорядження виконавчого комітету Рівненської міської ради № 1729-р від 21.11.1996 року, але не введена в експлуатацію; земельна ділянка площею 0,1296 га в с.Колоденка Рівненського району Рівненської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №373742, виданим Рівненським районним відділом земельних ресурсів 07.09.2006 року; право користування земельною ділянкою площею 500 кв. м. для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд на вул.Мірющенка ( нині ОСОБА_8 ), 29в м.Рівне, що підтверджується Державним актом на право постійного користування землею, виданим на підставі рішення Рівненської міської ради від 25.10.1994 року за № 10.

Відповідно до умов заповіту ОСОБА_7, складеного 25 квітня 2008 року, все майно, яке на день смерті належало спадкодавцеві, він заповів своїм донькам ОСОБА_4, ОСОБА_5 та сину ОСОБА_9 в рівних долях кожному, а земельну ділянку площею 0,1296 га в с.Колоденка Рівненського району Рівненської області - доньці ОСОБА_4

Позивач постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, вона не заявила про відмову від неї.

Крім того, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчасно звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, а ОСОБА_10 з відповідною заявою не звертався, постійно із спадкодавцем не проживав, тому відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України вважається таким, що спадщини не прийняв.

Отже, відповідно до ч.1 ст.1275 ЦК України, неприйнята частина спадщини ОСОБА_10 підлягає до спадкуванню спадкоємцями першої черги порівну, після чого їхні долі за заповітом збільшуються та фактично становитимуть по 1/2 частині кожному від спадкової маси.

Рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 01 грудня 2014 року у справі №569/17623/13-ц позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_10 про визнання права власності на спадкове майно та виділ частки з майна, що перебуває у спільній частковій власності, було задоволено частково.

Відповідно до заповіту від 25 квітня 2008 року визнано за ОСОБА_5 право власності на спадкове майно після смерті батька ОСОБА_7, померлого 14 лютого 2009 року, що складається з : 1/2 житлового будинку з надвірними будівлями №29 на вул.Мірющенка в м.Рівне; 1/2 частини земельної ділянки площею 1000 кв.м., що знаходиться за адресою м.Рівне, вул.Мірющенка, 29 в м. Рівне. Виділено ОСОБА_5 у власність в натурі 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями на вул.Мірющенка 29 в м.Рівне, як об'єкт самостійної власності у виді ізольованої квартири № 1 та земельної ділянки від площі 1000 кв. м. на вул.Мірющенка в м.Рівне за варіантами 1 та 3 Висновку № 003-Б/14 судової комісійної будівельно-технічної експертизи, без проведення сплати грошової компенсації; житлову добудову літ. «А-2»; земельну ділянку площею 339, 2 кв.м, земельну ділянку у користування площею 250 кв.м.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

09 червня 2016 року державним нотаріусом Другої рівненської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 ОСОБА_4 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, а саме на ? частини житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами № 29, що знаходиться по вулиці Миколи Карнаухова (колишня Мірющенка) в м. Рівне.

Крім того, позивач звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а саме на ? частину земельної ділянки, площею 0,1000 га, місце розташування м.Рівне, вул.Мірющенка, 29.

Постановою 09 червня 2016 року державного нотаріуса Другої Рівненської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

29 червня 2016 року ПП «Земельна компанія» з урахуванням меж зареєстрованих суміжних землевласників, існуючої ситуації місцевості та її неточностей був розробленийплан земельних ділянок, які плануються для передачі у власність та користування ОСОБА_4

Згідно положень п.1 ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав є визнання права.

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Однією з підстав набуття права власності згідно з вимогами ст.1216 ЦК України є спадкування.

Згідно з вимогами ст.392 ЦК України власник вправі пред'явити позов про визнання його прав власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Частиною третьою статті 1296 ЦК України встановлено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Вpаховуючи зазначені обставини, суд вважає, що наявні достатнi пiдстави для визнання за позивачем пpава власностi на спадкове майно.

Таким чином, визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі наведеного та керуючись ст.10, 11, 60, 61, 174, 212-215 ЦПК України, ст.16, 328, 392, 1216, 1218, 1268, 1296 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, державний нотаріус Другої Рівненської нотаріальної контори ОСОБА_6, про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Виділити ОСОБА_4 в порядку спадкування за варіантом плану поділу земельної ділянки, розробленим ПП "Рівненська земельна компанія" :

- земельну ділянку у власність площею 0,0661 га геометричними розмірами за ходом годинникової стрілки у метрах: 5,56 -15,75 -13,60 -14,59 - 9,23 - 3,00 - 12,55 -12,49 - 2,62 -9,09 - 2,25 -18,12 - 23,78 (на плані позначено жовтим кольором);

- земельну ділянку у користування площею 0,0250 га геометричними розмірами за ходом годинникової стрілки у метрах: 16,86 - 15,03 - 16,91 - 14,59 (позначено голубим кольором).

Визнати за ОСОБА_4 право власності на земельну ділянку площею 0,0661 га, геометричними розмірами за ходом годинникової стрілки у метрах: 5,56 -15,75 -13,60 -14,59 - 9,23 - 3,00 - 12,55 -12,49 - 2,62 -9,09 - 2,25 -18,12 - 23,78 ( на плані позначено жовтим кольором ), що знаходиться за адресою місто Рівне, вулиця Миколи Карнаухова , 29.

Визнати за ОСОБА_4 право користування земельною ділянкою площею 0,0250 га геометричними розмірами за ходом годинникової стрілки у метрах: 16,86 -15,03 -16,91 - 14,59 (на плані позначено голубим кольором), що знаходиться за адресою місто Рівне, вулиця Миколи Карнаухова, 29.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скарг не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя