печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

20 грудня 2016 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Остапчук Т.В.,

при секретарі - Медведєвій М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за заявою ОСОБА_1 про скасування рішення постійно діючого третейського суду при всеукраїнській громадській організації «Право та обов'язок» від 31.01.2014р. по справі № 7/1,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про скасування рішення постійно діючого третейського суду при всеукраїнській громадській організації «Право та обов'язок» від 31.01.2014р. по справі № 7/1. Заявлені вимоги обгрунтовує тим, що рішенням третейського суду від 31.01.2014р. задоволено позов КС "Центр фінансових послуг" до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості. Розірвано кредитний договір № В-104/0003/09/154/13, укладений 31.03.2009 року між кредитною спілкою «Центр фінансових послуг» та ОСОБА_2. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь кредитної спілки «Центр фінансових послуг» суму неповернутої вчасно частини кредиту в розмірі 14125,67 грн.; суму несплачених вчасно процентів за період з 24.09.2010 року по 27.01.2014 року в розмірі 22 837,63 грн.; суму понесених витрат на правову допомогу у розмірі 1970,00 грн.; суму сплаченого третейського збору в розмірі 700,00 грн.; суму нарахованої пені за період з 22.12.2012 р. по 27.01.2014 р. в розмірі 45 317,02 грн., що разом складає суму коштів в розмірі 84 950, 32 грн..

Разом з тим, третейським судом, на думку заявника, незаконно винесено рішення, оскільки справа за позовом КС «Центр фінансових послуг» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором не підвідомча третейському суду, оскільки ОСОБА_2 є споживачем послуг банку, спір виник щодо заборгованості за кредитом, третейському суду в силу положень пункту 14 ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про третейські суди» така справа не підвідомча.

Представник заявника у судовому засіданні заяву підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, посилаючись на викладені в заяві обставини.

Представник КС "Центр фінансових послуг" у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви у повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, дослідивши матеріали справи № 7/14 третейського суду, вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити.

В судовому засіданні встановлено, що 31.03.2009 року між КС «Центр фінансових послуг» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №В-104/0003/09/154/13, відповідно до п 1.1 якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у сумі 18975,75 грн.. Позивач виконав умови договору та надав відповідачу кредит у сумі 18975,75 грн., а останній отримав вказаний кредит, що підтверджується видатковим касовим ордером № 30/82 від 31.03.2009року.

31.03.2009 року між позивачем, відповідачем та ОСОБА_1 укладено договір поруки за № В-104/0003/09/154/13, відповідно до п.1.1 яких поручитель зобов'язався солідарно з відповідачем відповідати перед позивачем за виконання зобов'язань відповідачем за договором.

Відповідно до додаткової угоди від 31.03.2009р. сторони погодили, що всі спірні питання, пов'язані з виконанням укладеного кредитного договору вирішуються шляхом розгляду їх постінодіючим третейським судом відповідно до регламенту третейського суду.

Відповідно до ст. 389-5 ЦПК України рішення третейського суду може бути скасоване виключно у разі якщо:

1) справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано судом недійсною ;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідає вимогам закону;

5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Таким чином, в судовому засіданні не встановлені підстави для скасування рішення третейського суду, передбачені вищезазначеною нормою Закону, оскільки спір між сторонами був підвідомчий третейському суду, рішення суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою, третейська угода судом не визнавалась недійсною, склад третейського суду відповідає вимогам закону, суд вирішив питання про права і обов"язки осіб, які брали участь у справі. Посилання заявника на те, що підставою для скасування рішення є те, що справа не підвідомча третейському суду відповідно до ст. 6 ЗУ «Про третейські суди» у якій зазначено, що третейські суди в порядку передбаченому вказаним законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають з цивільних та господарських правовідносин, за винятком справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку, не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки споживачем є та особа, яка користується послугами для особистих потреб, тобто споживачем у вказаному спорі, є позичальник за кредитним договором, оскільки саме він користувався послугами кредитної спілки. Поручитель не є споживачем послуг банку, на нього не поширюється ЗУ «Про захист прав споживачів», а тому спір між банком та поручителем підвідомчий третейському суду. Крім того, заява про скасування рішення постійно діючого третейського суду при всеукраїнській громадській організації «Право та обов'язок» від 31.01.2014р. по справі № 7/1, подана після закінчення строку встановленого ч.2 ст. 389-1 ЦПК України, оскільки про видачу виконавчого листа на підставі рішення постійно діючого третейського суду від 31.01.2014р. заявнику було відомо, ухвалу про видачу виконавчого на підставі рішення третейського суду ОСОБА_1 отримав 13.06.2014 року та з його заробітної плати здійснювалось відрахування. Крім того, ОСОБА_1 просить скасувати рішенням третейського суду від 31.01.2014р. за позовом КС "Центр фінансових послуг" до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості, в цілому, а ОСОБА_2, в свою чергу, з такими вимогами до суду не звертався.

Виходячи з вищєнаведеного, відсутні підстави для скасування рішення третейського суду і тому у задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 389-4 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування рішення постійно діючого третейського суду при всеукраїнській громадській організації «Право та обов'язок» від 31.01.2014р. по справі № 7/1.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Остапчук Т.В.