Волноваський районний суд Донецької області
29 серпня 2016 року м. Волноваха
Волноваський районний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Аксьоненко В.І..,
при секретарі судового засідання Денисенко Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Волноваського районного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
05 серпня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача з вимогою про розірвання шлюбу, який було зареєстровано між ними 10 жовтня 2009 року виконкомом Старогнатівської сільської ради Тельманівського району Донецької області, актовий запис № 10. В позовній заяві зазначив, що від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, вважає неможливим збереження сімї, а подальше спільне життя з відповідачем буде суперечити його інтересам.
Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій зазначив, що на позовних вимогах наполягає та просить розглянути справу без його присутності.
Виходячи з наведеного, а також положень частини 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності позивача.
Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала.
У відповідності до вимог частини 2 статті 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Суд, з'ясувавши позицію сторін у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено 10 жовтня 2010 року, який зареєстровано виконкомом Старогнатівської сільської ради Тельманівського району Донецької області, актовий запис № 10 (а.с. 5)
Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).
З матеріалів справи вбачається, що подружні відносини між сторонами фактично припинилися в липні 2015 року через відсутність взаєморозуміння. З'ясовано, що подружжям втрачено почуття любові і поваги один до одного. На даний час сторони не намагаються зберегти сім'ю.
Спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами на час розгляду даної справи немає.
Згідно положень статті 111 Сімейного кодексу України (далі - СК України) суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.
Також, відповідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.
Сторони не виявили бажання зберегти подружні відносини, клопотань про надання їм строку для примирення, не надходило.
Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції про дискримінацію жінок в частині першій підпункту «с», «однакові права і обов'язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.
За такої сукупності обставин у справі суд дійшов висновку про те, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними є неможливим, воно суперечить інтересам подружжя.
Відповідно до статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно положень частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно положень статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Відповідач в заяві про розгляд справи за відсутності просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "Сагірова".
Керуючись статтями 24, 110-113 СК України, статтями 10, 11, 60, 88, 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд -
Розірвати шлюб між ОСОБА_1, який народився 17 квітня 1980 в селі Старогнатівка Тельманівського району Донецької області та ОСОБА_2, яка народилася 07 січня 1992 року в селі Старогнатівка Тельманівського району Донецької області, зареєстрований 10 жовтня 2009 року виконкомом Старогнатівської сільської ради Тельманівського району Донецької області, актовий запис № 10.
Після розірвання шлюбу прізвище відповідача залишити «Сагірова».
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції - Волноваський районний суд Донецької області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-денного строку з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В.І. Аксьоненко

29.08.2016