Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/3511/16 Головуючий у 1 інстанції: Ревуцький С.І.
Є.У.№ 310/1192/16-ц Суддя-доповідач: Крилова О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Дзярука М.П.

Трофимової Д.А.

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самовільно збудованих будівель, стягнення завданої шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначав, що йому на праві власності належить 12/80 частин житлового будинку АДРЕСА_1. Одним із співвласників цього будинку є відповідач ОСОБА_4, яка самовільно побудувала на території вказаного домоволодіння двоповерховий будинок «З» без згоди інших співвласників, в тому числі позивача. При спорудженні вказаного самовільної споруди відповідачка порушила протипожежні норми, а саме не провела вогнезахисну обробку дерев'яних конструкцій горища та порушила відстань між самовільною спорудою та іншими спорудами на території домоволодіння. Тому позивач хвилюється, що у разі займання самовільної будівлі пожежна машина не зможе погасити пожежу і може загорітись житло позивача, до якого впритул побудована ця самовільна споруда.

Крім того, відповідачка самовільно здійснила реконструкцію прибудови «а9», яка впритул прибудована до частини стіни житлової кімнати №5-15, якою користується позивач, встановивши там душ і туалет. В результаті в житловій кімнаті позивача з'явилася пліснява, яку він тривалий час не може ліквідувати.

Позивач вважає, що незаконними діями відповідача йому спричинена моральна шкода, яку він мотивує моральними стражданнями, загостренням хронічних захворювань, необхідністю захищати свої законні права.

Посилаючись на зазначені обставини, просив суд, усунути йому перешкоди в користуванні житловим будинком та земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 шляхом знесення самовільно збудованого житлового будинку «ЗІІ» та переобладнання прибудови «а9» таким чином, щоб в прибудові не було розміщено туалет, душ та ванни, а також засипати зливну яму, до якої зливаються стоки з квартири НОМЕР_2 (що належить ОСОБА_4.), що розміщена біля вікна квартири НОМЕР_1 (що належить ОСОБА_3.)., а також стягнути з відповідача на користь позивача 10000 грн. в якості компенсації за моральну шкоду.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 червня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням районного суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 308 ЦПК передбачає підстави для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. За її змістом Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позву про знесення будівель, суд першої інстанції врахував, що право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 Запорізької області належить на праві власності шістьом співвласникам, в тому числі позивачу ОСОБА_3 (12/80 часток) та відповідачу ОСОБА_4 (1/8 частка).

Житловий будинок знаходиться на земельній ділянці площею 665 кв.м., яка не приватизована і знаходиться в користуванні співвласників вказаного житлового будинку. Сторонами не оспорюється той факт, що відповідачем ОСОБА_4 здійснено самочинне будівництво - побудований двоповерховий будинок «З».

Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог в частині знесення будинку, суд першої інстанції врахував положення. ч.7 ст. 376 ЦК України, за якими у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво.

Також судом прийняті до уваги роз'яснення, які містяться у п.5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012р. №6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва), за якими право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об'єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування. У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК)…

Відповідно до п.22 вказаної Постанови, знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Відповідно до п.24 вказаної Постанови, знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), можливе лише за умови, що неможлива перебудова нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови.

Як зазначив суд першої інстанції, порушення відповідачем будівельних норм і стандартів під час самочинного будівництва житлового будинку «З» мотивується позивачем експертним висновком протипожежного стану об'єкту від 01.12.2009р., яким виявлено порушення вимог діючих протипожежних норм та правил: не проведено вогнезахисна обробка дерев'яних конструкцій горища житлового будинку, а також відстань від житловим будинком та спорудами не відповідає нормативним документам.

Порушення, яке стосується обробки дерев'яних конструкцій є таким, що можливо усунути без знесення будівлі.

Враховуючи, що домоволодіння АДРЕСА_1 не поділено між співвласниками, порядок користування ним не визначений у встановлений законом спосіб, відтак і не встановлена і приналежність господарчих споруд.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що не надано будь-яких доказів того, що це порушення неможливо усунути шляхом перебудови, клопотання про витребування таких доказів, в тому числі із залученням відповідного спеціаліста, не заявлялись.

Крім іншого позивач посилався на те, що в прибудові «а9», якою користується відповідачка, нею встановлений туалет та душ. Але до суду не надано будь-якого доказу того, що саме ці дії відповідача призвели до появи плісняви в житловому приміщенні, яким користується позивач, а також будь-яких доказів того, що ця пліснява або завищена вологість взагалі є в наявності і знаходиться у причинному зв'язку з експлуатацією відповідачем душу тощо.

Також суд перевірив доводи позивача щодо ліквідації зливної ями та встановив, що зливна яма, яку в своєму позові просить засипати позивач, насправді є колодязем в системі підключення приміщень, якими користується відповідач до централізованої каналізації. Ця каналізація проведена у відповідності до діючих норм та правил.

Не було до суду також надано будь-яких доказів того, що існування вказаного колодязю якимось чином порушує права та законні інтереси позивача.

Посилання позивача у апеляційній скарзі на те, що відповідачем порушена відстань між будівлями не є підставою для задоволення позову, позаяк само по собі порушення відстані не свідчить про створення перешкод, а позову про перебудову з дотриманням відстані заявлено не було.

Доводам позивача про те, що наявність порушень підтверджується фотознімками, судом першої інстанції була надана належна оцінка.

З огляду на викладене, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції та підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення не вбачає.

Керуючись ст. ст. 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 червня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: