УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2016 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Ластовка Н.Д., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за заборгованістю,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за заборгованістю.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що позовна заява не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства України.

Відповідно до вимог пунктів ч. 2, ч. 4 ст. 119 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява повинна містити серед іншого: ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Як убачається із змісту позовної заяви, позивачем не зазначено чітку адресу зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання відповідача, а саме не зазначено номер квартири у будинку АДРЕСА_1.

Разом з тим зміст позовної заяви та долучені до неї копії документів містять різні дані щодо імені відповідача ОСОБА_2, яке у позовній заяві зазначено як «ОСОБА_2», в той час як копія розписки та рішення суду містить ім'я «ОСОБА_3».

Крім того, згідно частини п'ятої ст. 119 Цивільного процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Відповідно до ст.80 Цивільного процесуального кодексу України, ціна позову визначається - у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна; у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Так, питання про відстрочення або розстрочення витрат постає у разі, коли майновий стан особи є таким, що утруднює виконання цього обов'язку у повному обсязі у встановлений законом строк. Тобто суд вправі постановити ухвалу про відстрочення або розстрочення, враховуючи незадовільний майновий (матеріальний) стан сторони.

Разом з тим, заявляючи клопотання про розстрочення сплати судового збору, тобто про сплату судового збору частинами у строки, встановлені судом, позивачем не наведено обставин, які свідчать про її незадовільне (скрутне) матеріальне становище, та не подано суду відповідні докази, якими можуть бути документи про рівень доходу позивача; документи про заборгованість перед іншими особами (за комунальні послуги; документи про стягнення заборгованості з позивача в межах виконавчого провадження; документи про наявність утриманців тощо).

Таким чином, суд не вбачає підстав для розстрочення сплати позивачем судового збору за поданий нею позов, предмет якого становить вимогу майнового характеру, та за відсутності доказів сплати позивачем судового збору чи доказів звільнення позивача від сплати судового збору, суд зобов'язаний встановити позивачу строк для усунення вищезазначених недоліків та недоліків щодо сплати позивачем судового збору відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» за ставкою 1 відсотку ціни позову, тобто у розмірі 1 799,83 грн.

За нормами ст.121 Цивільного процесуального кодексу України, передбачено наслідки подання позовної заяви, що не відповідає вимогам ст.ст. 119, 120 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 119 - 121 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за заборгованістю - залишити без руху, роз'яснивши позивачу, що зазначені в ухвалі недоліки мають бути усунені у 3-денний строк з дня отримання нею копії ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у встановлений строк заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я