Справа № 638/6871/16-ц
Провадження № 2/638/3213/16
21.11.2016року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
Головуючого судді Подус Г.С.,
При секретарі Коваленко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та про стягнення пені від суми несплачених аліментів,-
21.04.2016 року до Дзержинського районного суду м. Харкова звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та про стягнення пені від суми несплачених аліментів.
Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 03.03.2005 року Дзержинським районним судом м. Харкова було винесено рішення про стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі ? частки всіх видів доходів ОСОБА_2, починаючи від дня подачі позову та до досягнення донькою повноліття.
Відповідач рішення суду не виконує, у звязку з чим виникла заборгованість по сплаті аліментів.
В судове засідання позивач та третя особа не зявилися, надали суду заяву, в якій просили позов задовольнити, а справу слухати без їх участі.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи.
Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Судом встановлено, що 03.03.2016 року Дзержинським районним судом м. Харкова було винесено рішення, яким стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки, ОСОБА_3, у розмірі ? частки всіх видів доходів.
Рішення суду відповідач не виконує, у звязку з чим утворилась заборгованість, яка підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам, що видана старшим державним виконавцем Волошиним В.В. від 23.12.2015 року, відповідно до якої сума заборгованості по аліментам становить 27467,27 грн.

Також, Дзержинським відділом поліції ГУ НП в Харківській області відкрито кримінальне провадження №0000045 за заявою ОСОБА_1, за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 164 КК України.

Згідно з ч.2 ст. 194 СК України, якщо за виконавчим листом, предявленим до виконання, аліменти не стягувалися у звязку з розшуком платника аліментів, або у звязку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час.

Ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Відповідно до вищевказаної статті та розяснень зазначених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3, п. 22 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Згідно із ч.1 ст. 20 СК України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених ч. 2 ст. 72, ч.2 ст.129, ч.3 ст. 138, ч.3 ст. 139 СК України, а тому на правовідносини, які регулюються ст.. 196 СК, не поширюється дія норм Цивільного Кодексу України про позовну давність.

Отже позов в частині стягнення з відповідача заборгованості по сплаті аліментів в розмірі 27467,27 грн. та стягненні пені за прострочення сплати аліментів в розмірі 8613, 44 грн. підлягає задоволенню.

Згідно зі ст.1167 ЦК України моральна (немайнова) шкода спричинена громадянинові діями другої особи, яка порушила її законні права, відшкодовується особою, яка спричинила шкоду, якщо не додасть доказів, що моральна шкода спричинена не з його вини.

Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням суті позовних вимог, характеру дій особи, яка спричинила шкоду, фізичних та моральних страждань потерпілої, а також інших негативних наслідків.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995р. „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, розмір моральних страждань визначається з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача чи інших обставин.

Визначаючи розмір моральної шкоди суд враховує, що позивачу завдано моральних страждань, що вплинуло на її спокій та звичайний рівень життя. Тому, в частині стягнення моральної шкоди суд вважає за необхідне відмовити, адже позивачем не надано розрахунку суми та підтверджень на яких вона ґрунтується.

Крім того, ч.2. ст. 84 ЦПК України визначає, що граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Отже в частині стягнення витрат на послуги адвоката 500 грн. суд вважає за необхідне задовольнити, адже вони підтверджені квитанцією та відповідним логовором.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем було надано квитанцію про сплату судового збору, що ж до відшкодування витрат, понесених на правову допомогу, то вони позивачем не були підтверджені.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 174, 175, 209,214, 215, 229, ЦПК України, ст. 194,196 Сімейного Кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та про стягнення пені від суми несплачених аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2), суму заборгованості зі сплати аліментіву розмірі 27467, 27 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) суму пені за прострочення сплати аліментів у розмірі 8613,44 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) грошові кошти за витрати на правову допомогу у розмірі 500,00 грн.

Стягнути з Стягнути з ОСОБА_2 ( ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) судовий збір у розмірі 551, 21 грн.

В іншій частині вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особам, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, в той же строк з дня отримання його копії.

Суддя: