Провадження № 2/127/4339/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2016 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Короля О.П.,

секретаря Куйдан Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ГЕО» та ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу недійсним та визнання права власності на автомобіль,

ВСТАНОВИВ :

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи тим, що він, як власник автомобіля MERSEDES-BENZ E240, номер кузова НОМЕР_1, загальний легковий Седан-В, 2003 року випуску, згідно з свідоцтвом про реєстрацію серії НОМЕР_3, уклав договір доручення № 19/11 від 16.11.2015 року з ТОВ «АВТО ГЕО», а товариство зобов'язалось за дорученням позивача укласти договір купівлі - продажу належного позивачу транспортного засобу та передати йому отримані за продаж автомобіля кошти та звіт про виконання доручення.

На виконання умов договору позивачем було знято транспортний засіб з обліку в Державтоінспекції,проте ТОВ «АВТО ГЕО» умов договору доручення №19/11 від 16.11.2015 року та додатку № 1 не виконало.

Згідно з обліковими картками від 18.11.2015 р. проведено реєстрацію цього автомобіля за ОСОБА_2, підставою для реєстрації стала видача 17.11.2015 р. довідки-рахунку № 024406 на суму 58 000 грн.

І в той же день 18.11.2015 року спірний автомобіль було знято з реєстрації з ОСОБА_2 для відчуження. На даний час дані про відчуження цього транспортного засобу іншим особам відсутні.

У зв»язку з тим, що відповідачем ТОВ «АВО ГЕО» умови договору доручення №19/11 від 16.11.2015 р. та відповідного додатку № 1 не виконано, кошти позивачу за продаж транспортного засобу не передано, спірний автомобіль відчужено не встановленим особам, за поданою позивачем та іншими ошуканими громадянами заяв про вчинення кримінального правопорушення слідчими кримінальної поліції проводиться досудове розслідування №0007889 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

26 листопада 2015 року ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області у зв»язку з перебуванням у провадженні слідчого матеріалів досудового розслідування № 00078889 від 21.11.2015 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, було накладено арешт на транспортні засоби, в тому числі на автомобіль MERSEDES-BENZ E240 номер кузова НОМЕР_1, загальний легковий Седан-В, 2003 року випуску.

З урахуванням викладеного спірний автомобіль MERSEDES-BENZ E240, номер кузова НОМЕР_1, загальний легковий Седан-В, 2003 року випуску, перебуває під арештом, але у користуванні інших осіб.

Позивач просить визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу, укладений між ТОВ «АВТО ГЕО» та ОСОБА_2, оформлений довідкою-рахунком від 17.11.2015 р. № 024406 та витребувати у ОСОБА_2 належний позивачу на праві приватної власності автомобіль MERSEDES-BENZ E240, номер кузова НОМЕР_1, загальний легковий Седан-В, 2003 року випуску.

01 вересня 2016 року позивач подав заяву про залишення позовних вимог про витребування у ОСОБА_2 спірного автомобіля без розгляду, мотивуючи її тим, що спірний автомобіль вибув з володіння та користування ОСОБА_2 та переданий невстановленим особам, місце перебування даного транспортного засобу на час розгляду справи не встановлено.

Ухвалою суду від 01.09.2016 року позовні вимоги в цій частині залишені без розгляду.

Також 01.09.2016 р. позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив визнати за ним право власності на автомобіль MERSEDES-BENZ E240, номер кузова НОМЕР_1, загальний легковий Седан-В, 2003 року випуску, мотивуючи тим, що визнання недійсним договору купівлі-продажу спірного автомобіля між відповідачами не тягне за собою автоматичний перехід до позивача права власності, оскільки автомобіль був знятий з обліку двічі, а право власності на транспортні засоби виникає з моменту державної реєстрації договору про відчуження майна (ч. 4 ст. 334 ЦК України), тому належним способом захисту порушеного права позивача буде, крім іншого, визнання за ним права власності на вищевказаний транспортний засіб.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та в заяві про уточнення позовних вимог, просили суд позов задовольнити.

Представник ТОВ «АВТО ГЕО» в судове засідання не зявився, хоча про день, час та місце розгляду справи ТОВ «АВТО ГЕО» повідомлений завчасно та належним чином.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином оголошенням в газеті «Урядовий курєр».

Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

При розгляді справи було встановлено що позивач як власник автомобіля MERSEDES-BENZ E240, номер кузова НОМЕР_1, загальний легковий Седан-В, 2003 року випуску, згідно з свідоцтвом про реєстрацію серії НОМЕР_3, уклав договір доручення № 19/11 від 16.11.2015 року з ТОВ «АВТО ГЕО», відповідно до якого товариство зобов»язалось за дорученням позивача укласти договір купівлі продажу належного позивачу транспортного засобу.

Згідно з умовами п. 3.4. договору довіритель зобов»язується протягом трьох днів після підписання договору зняти транспортний засіб з обліку в Державтоінспекції. Натомість згідно з п.3.1. довіритель зобов»язаний прийняти від повіреного грошові кошти, отримані для нього повіреним за результатами виконання умов договору.

Відповідно до п. 8.1. договору відповідний транспортний засіб є приватною власністю довірителя.

Згідно з умовами п.7.2. договору сума, отримана повіреним від реалізації транспортного засобу довірителя, повинна бути виплачена в триденний строк з дня подання звіту довірителю про виконання доручення.

Відповідно до п.9.1. повірений протягом 32 календарних днів для завершення умов договору зобов»язується передати все отримане від третьої особи та наступні документи: рахунок-фактуру, договір купівлі-продажу, звіт про виконання доручення у двох примірниках.

Відповідно до додатку № 1 до договору доручення №19/11 від 16.11.2015 року сторонами було погоджено, що передачі підлягає транспортний засіб MERSEDES-BENZ E 240, номер кузова НОМЕР_1, загальний легковий Седан-В, 2003 року випуску. Оціночна вартість транспортного засобу згідно з актом огляду становить 332 522, 10 грн.

Плата повіреному становить 9 685, 11 грн.

Сума до виплати довірителю - 14 000 дол. США.

Згідно з обліковими картками від 18.11.2015 року вбачається, що було проведено реєстрацію вказаного транспортного засобу за відповідачем ОСОБА_2, та в цей же день, 18.11.2015 року, знято з реєстрації з ОСОБА_2

Відповідно до Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 41 Конституції України визначає, що кожен має право володіти користуватись і розпоряджатись своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Положеннями ч. 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно із ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Стаття 16 ЦК гарантує, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до норм ст. 392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

26.11.2015 року ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області у зв»язку з перебуванням у провадженні слідчого матеріалів досудового розслідування №0007889 від 21.11.2015 року було накладено арешт на транспортні засоби, в тому числі і на автомобіль позивача.

Відповідно до вимог п. 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 p. N 1388 (далі по тексту Порядок № 1388) державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів. Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів є копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин.

Відповідно до вимог пункту 40 Порядку №1388 визначено, що зняття з обліку транспортних засобів проводиться після їх огляду в підрозділах Державтоінспекції на підставі заяви власника, документа, що посвідчує особу, виконавчого напису нотаріуса, постанови державного виконавця або рішення суду.

На даний час слідчими кримінальної поліції проводиться досудове розслідування №0007889 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України відносно ТОВ «АВТО ГЕО», яке в період з жовтня 2015 року по листопад 2015 року з метою продажу автомобілів, уклали договори доручення з громадянами України, відповідно до умов яких взяли на себе зобов»язання здійснити продаж отриманих транспортних засобів, в тому числі і автомобіль позивача. В подальшому отримані від клієнтів автомобілі були реалізовані посадовими особами ТОВ «АВТО ГЕО» без участі власників транспортних засобів невідомим третім особам, на підставі наданих доручень, кошти від реалізації були привласненні посадовими особами ТОВ «АВТО ГЕО».

Оскільки в матеріалах справи наявні докази, які доводять те, що підписання звіту про виконання доручення, а також передачі коштів, виручених за продаж транспортного засобу, не відбулося, право власності на транспортний засіб за позивачем не припинено.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 319, 321, 392 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля MERSEDES BENZ E240, номер кузова НОМЕР_2, загальний легковий седан - В, 2003 року випуску, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВТО ГЕО» та ОСОБА_2, оформлений довідкою-рахунком від 17.11.2015 р.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль MERSEDES BENZ E240, номер кузова НОМЕР_2, загальний легковий седан - В, 2003 року випуску.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ГЕО» на користь ОСОБА_1 у відшкодування витрат зі сплати судового збору 551, 20 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування витрат зі сплати судового збору 580 грн.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Позивач може подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення.

Відповідач може подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення суду без задоволення.

Суддя