Справа № 508/1148/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2016 р. смт. Миколаївка

Суддя Миколаївського районного суду Одеської області Горобець В.Л., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

09.11.2016 року на адресу Миколаївського районного суду Одеської області надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Просить суд, накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно яке належить ОСОБА_2, жителю ІНФОРМАЦІЯ_1.

Суд вивчивши надану заяву вважає необхідним відмовити в її задоволенні з наступних підстав.

Згідно статті 151 ЦПК України суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України в заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно ч.3 ст.152 цього Кодексу види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз'яснено у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У поданій заяві про забезпечення позову не надано жодних доказів на підтвердження того, що неприйняття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду, не обґрунтовано необхідність забезпечення позову і не обґрунтовано доцільності обрання саме даного виду забезпечення позову, який заявник просить, не вказано, на яке саме майно, що належить ОСОБА_2, просить накласти арешт заявник, не надано жодного правовстановлюючого документу, згідно якого відповідачу належить будь-яке майно.

З наданої до суду заяви вбачається, що заявником не вказані та не долучені докази, які підтверджують, намір ОСОБА_2 відчужити майно на яке просить заявник накласти арешта чи вчиняти відносно даного майна певні дії, що права заявника можуть бути порушені у разі невжиття таких заходів забезпечення позову. Відсутність зазначених відомостей у заяві ОСОБА_1 позбавляє суд дійти до висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття цих заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Миколаївський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: В.Л. Горобець