Справа № 148/1985/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

14 грудня 2016 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд

Вінницької області в складі: головуючого судді Саламахи О.В.

за участю: секретаря Носулько К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи Журавлівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд,-

ВСТАНОВИВ:

До Тульчинського районного суду 14.12.2016 звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позовна заява мотивована тим, що 04.12.2015 померла його мати ОСОБА_3. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку та земельної ділянки площею 2,0671 га, розташованої на території Журавлівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, а також майнового паю.

Померла залишила заповіт на усе майно на ім'я відповідача, однак позивач є інвалідом третьої групи з дитинства, пенсіонером, а тому має право на обовязкову частку у спадщині, однак при зверненні до нотаріальної контори йому повідомили, що видати свідоцтво про право на спадщину неможливо, оскільки він не прийняв спадщину.

Позивач, вважає, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки фактично утратив зір після смерті матері та за відсутності спеціальних окулярів призначених для читання, своєчасно не зміг подати заяву про прийняття спадщини.

Вказані обставини змусили ОСОБА_1 звернутися до суду з даним позовом, просить визначити йому додатковий строк після смерті матері ОСОБА_3, померлої 04.12.2015.

Позивач і його представник у судовому засіданні підтримали позов посилаючись на обставини викладені у ньому.

Відповідач і його представник просили відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що позивач пропустив строк без поважних причин, а інвалідність останнього не є перешкодою для прийняття спадщини.

Представник третьої особи голова Журавлівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, висловив думку щодо відмови у задоволенні позову, оскільки позивач після смерті матері вів нормальний спосіб життя та неодноразово відвідував сільську раду та писав різні заяви.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, суд встановив: згідно копії свідоцтва про смерть серії І-АМ № 340484 від 04.12.2015, виданого виконавчим комітетом Журавлівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, 04.12.2015 померла ОСОБА_3 (а.с. 6).

У відповідності до свідоцтва про народження серії І-АВ № 014619 від 13.09.1969, виданий Журавлівським сільським ЗАГС, ОСОБА_3 є матірю позивача (а.с. 7).

Позивач є членом Українського товариства сліпих, що підтверджується копією членського квитка № 273 (а.с. 8).

Крім того, у відповідності довідки серії АС № 026353 від 04.06.2008, ОСОБА_1 є інвалідом зору третьої групи з дитинства (а.с. 9), що також підтверджується пенсійним посвідченням від 20.05.2002 (а.с. 10).

Статтею 15 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву при прийняття спадщини, що передбачено ч. 1 ст. 1269 ЦК України.

Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття і вищевказана норма закону зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України, можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними.

Відповідно до п. 24 ПП ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, при цьому суд повинен виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, не переробними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Пунктом 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, визначено, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

На думку суду, позивач пропустив передбачений законом строк для прийняття спадщини без поважних причин, оскільки підставою пропуску строку для прийняття спадщини позивач вказує, втрату зору, а також відсутність спеціальних окулярів.

Так, судом встановлено, що позивач є пенсіонером та інвалідом зору третьої групи, однак зазначені обставини у відповідності до п. 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, не можуть служити підтвердженням поважності пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки вади зору у позивача наявні з дитинства та за відсутності можливості особисто зявитися до нотаріальної контори з метою подачі заяви про прийняття спадщини або особисто написати таку заяву позивач не був позбавлений можливості діяти через представника, спільно з ним та або через засоби поштового звязку.

Будь-яких доказів, що підтверджують наявність обєктивних, непереборних, істотних труднощів для вчинення дій щодо прийняття спадщини позивач не надав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів.

На підставі ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку, що позивачем не надано доказів, що підтверджують поважність причин через, які пропущено строк для прийняття спадщини, у звязку з чим, у задоволенні позову необхідно відмовити.

На підставі викладеного і керуючись ст. 1268, 1272 ЦК України ст. 4, 8, 10, 15, 18, 57-60, 64, 88, 209-215 ЦПК України, ПП ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області.

Повний текст рішення виготовлено 19.12.2016.

Суддя: