Справа № 464/5470/16 Головуючий у 1 інстанції: Радченко Е.А.
Провадження № 22-ц/783/5892/16 Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О. Ф.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2016 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого - Павлишина О.Ф.,

суддів - Мікуш Ю.Р., Ніткевича А.В.,

секретар Бохонко Е.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 06 липня 2016 року у справі за поданням головного державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Семен І.Р. про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_4 за кордон,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою суду в задоволенні подання відмовлено.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_2 В апеляційній скарзі стверджує, що ухвала суду є незаконною, необґрунтованою та такою, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом першої інстанції не перевірено факт ухилення її колишнього чоловіка від виконання судового рішення про стягнення аліментів на утримання їхнього сина. Також вважає? що судом не встановлено та не перевірено які заходи вчинялися державним виконавцем Сихівського ВДВС ЛМУ для виконання рішення суду. Звертає увагу на те, що ОСОБА_4 ухиляється від сплати аліментів та згідно з останньою відповіддю ВДВС станом на 29.06.2016 р. існує заборгованість по аліментах у сумі 8015,78 грн. Посилається на те, що ОСОБА_4 має змогу щодо сплати аліментів, оскільки він частково погашає заборгованість і, крім того, стосовно нього триває розслідування за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КК. Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою подання задовольнити.

Оскільки в судове засідання не з'явились особи, які беруть участь у справі, колегія суддів вважає, що розгляд справи відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України слід проводити без участі останніх та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено такі обставини справи.

15.09.2009 року Червоноградським міським судом Львівської області видано виконавчий лист № 459/1540/15-ц на підставі рішення від 20.07.2015 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліментів на дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць починаючи з 13.05.2015 року до повноліття дитини. За вищезазначеним виконавчим листом 10.11.2015 року відкрито виконавче провадження.

26.11.2015 року Червоноградським міським судом Львівської області видано виконавчий лист №459/1539/15-ц про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 243,60 грн. сплаченого судового збору. За вищевказаним виконавчим листом 16.02.2016 року відкрито виконавче провадження.

Крім того, 03.12.2015 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження на підставі вимоги ДПІ у Сихівському районі м.Львова ГУ ДФС у Львівській області №Ф-1244/08 від 21.08.2015 року про стягнення з ОСОБА_4 в користь ДПІ у Сихівському районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області 3381,2 грн.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Згідно з ч.1 ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до п.18 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відмовляючи в задоволенні подання державного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що державним виконавцем не надано доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Висновок суду першої інстанції відповідає обставинам справи та доказам, що містяться в матеріалах справи.

Посилання в апеляційній скарзі на факт невиконання боржником зобов'язання за рішенням у зв'язку з чим такого необхідно обмежити у праві виїзду за межі України, колегією суддів визнається голослівним та таким, що не заслуговує на увагу у зв'язку з наступним.

Відповідно до ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікований Законом України 11 вересня 1997р.) та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21.01.1994 року "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Так, п. 2 ст.6 вказаного Закону передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Однак, звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, державний виконавець не надав суду доказів того, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань по сплаті аліментів.

Зокрема, державним виконавцем в поданні не наведено доказів того, що боржник вчиняє дії, спрямовані на ухилення від виконання зобов'язання, та які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду.

Поняття "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" слід розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Колегією суддів враховується, що особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне, адже саме лише невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього виконавчим листом обов'язків.

Крім того, в поданні державного виконавця, а також в апеляційній скарзі відсутні будь-які посилання на порушення боржником зобов»язань, визначених ч.6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження».

А відтак, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, відсутні підстави для скасування ухвали.

Керуючись п.1 ч.2 ст.307, ст.ст.313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 06 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий : Павлишин О.Ф.

Судді : Мікуш Ю.Р.

Ніткевич А.В.