Справа № 127/59/15-ц Провадження № 22-ц/772/3641/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 5Доповідач Іващук В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючогоОСОБА_2,
суддів:ОСОБА_3, ОСОБА_4,
при секретаріОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про поділ земельної ділянки,

за зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про поділ земельної ділянки,

за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 1 листопада 2016 року,

у с т а н о в и л а :

із зазначеним позовом ОСОБА_6 звернулася в суд 5 січня 2015 року.

Зазначав, що рішенням 32-ї сесії Вінницької міської ради 4-го скликання від 04 березня 2005 року, п. 2.137, в редакції рішення 36- ї сесії Вінницької міської ради 4-го скликання, п. 2.53 сторонам по справі було передано безоплатно в спільну сумісну власність на вул. Київська, 79, в м. Вінниця, земельну ділянку площею 1000кв.м. для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, із них 229 кв.м., що знаходяться в межах «червоних ліній» (без права подальшої забудови), 98 кв.м. безоплатно в спільну сумісну власність для ведення садівництва згідно з даними матеріалів інвентаризації від 05 травня 2004 року. Всього ж було передано у спільну сумісну власність 1098 кв.м. земельної ділянки. На підставі рішень від 10 січня 2006 року були видані державні акти на право власності на земельні ділянки серія ЯБ №382714 та серія ЯБ №382716.

Позивач посилався на те, що відповідач без його згоди та відома розпочинає будівельні роботи на спільній земельній ділянці. Відповідно до кадастрового плану, виготовленого 05 липня 2004 року Подільським ДП геодезії, картографії та кадастру позивач користується земельною ділянкою, площею 0,0623га (зона №3), відповідачка - 0,0099га (зона №2), а земельна ділянка площею 0,0376 га визначена як земля загального користування (зона №1). Зазначав, що ще до приватизації спірної земельної ділянки кожен з сторін користувався саме цими земельними ділянками, що підтверджено їх спільною нотаріально посвідченою заявою до управління земельних ресурсів від 17 березня 2004 року, особистою заявою відповідачки, посвідченою головою квартального комітету №14 та спільною заявою сусідів, посвідченою головою квартального комітету №14 про згоду на приватизацію земельної ділянки позивачем та відповідачем в межах користування, що склалися між ними. Посилаючись на вказані обставини та положення статей 15, 370 ЦК України та статей 89, 152 ЗК України позивач просив виділити йому частку майна з майна, що перебуває у спільній сумісній власності, яка дорівнює 0,0623га земельної ділянки по вул. Київська, 79, в м. Вінниця.

31 жовтня 2016 року ОСОБА_6 подав суду заяву про зміну позовних вимог, згідно якої просив поділити земельну ділянку, яка розташована за адресою: вул. Київська, 79, в м. Вінниця між позивачем та відповідачем відповідно до кадастрового плану ДП «Поділлягеодезкартографії» від 05 липня 2004 року. Просив виділити йому земельну ділянку розміром 0,0623 га, позначену в кадастровому плані під №3 за кадастровим :01:007:0019. Виділити ОСОБА_7 земельну ділянку розміром 0,0098га, позначену в кадастровому плані під №2 за кадастровим :01:007:0019. Земельну ділянку розміром 0,0376 га в т.ч. в межах червоної лінії 0,0317 га, позначену в кадастровому плані під №1 за кадастровим :01:007:0018, залишити в спільному користуванні.

16 лютого 2015 року ОСОБА_7 звернулась в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_6 про поділ земельної ділянки.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_7 є власницею 11/20 часток будинковолодіння по вул. Київська, 79, в м. Вінниця. Рішенням Вінницької міської ради №16/504 від 21 квітня 1960 року за будинковолодінням було зареєстровано земельну ділянку, площею 910 кв.м. (залишок 1 кв.м.). Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 29 жовтня 1986 року між попередніми співвласниками було встановлено порядок користування земельною ділянкою по вул. Київська, 79, в м. Вінниця. У користування ОСОБА_8 виділено ділянку городу, площею 103 кв.м., у користування ОСОБА_9 - ділянку городу, площею 467 кв.м., а частину земельної ділянки, площею 341 кв.м. (двір) залишено у спільному користуванні.

Рішенням Вінницької міської ради №1049 від 04 березня 2005 року у спільну сумісну власність сторін передано земельну ділянку, площею 1098 кв.м. На підставі даного рішення було отримано державні акти. На даний момент, враховуючи необхідність облаштування прибудинкової території у сторін виникла необхідність у визначені порядку користування земельної ділянкою та її поділу. Посилаючись на вказані обставини та положення статей 15, 16, 372 ЦК України та статі 89 ЗК України просила поділити земельну ділянку, площею 1098 кв.м., яка розташована за адресою: вул. Київська, 79, в м. Вінниця між ОСОБА_7 та ОСОБА_6

16 лютого 2015 року ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області прийнято зустрічну позовну заяву та об'єднано в одне провадження.

01 листопада 2016 року ОСОБА_7 надала суду заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої просила поділити земельну ділянку, площею 1098 кв.м., яка розташована за адресою: вул. Київська, 79, в м. Вінниця між ОСОБА_7 та ОСОБА_6, відповідно до варіанту №4 (план - схема додаток №5) висновку судової будівельно - технічної (земельно - технічної) експертизи №303/304/15-21 від 23 грудня 2015 року, згідно якого в окреме користування ОСОБА_7 виділити земельну ділянку, площею 552,9,0 кв.м.; в окреме користування ОСОБА_6 - земельну ділянку, площею 443,1кв.м.; у спільному сумісному користуванні залишити земельну ділянку, площею 102,0 кв.м.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01 листопада 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_10 про поділ земельної ділянки, яка розташована за адресою: вул. Київська, 79, в м. Вінниця, відповідно до кадастрового плану ДП «Поділлягеодезкартографія» від 05.07.2004 року відмовлено. Судові витрати залишено за ОСОБА_6

Позов ОСОБА_7 задоволено частково.

Поділено земельну ділянку площею 1098 кв.м., яка розташована за адресою: вул. Київська, 79, в м. Вінниці між ОСОБА_7 та ОСОБА_6, відповідно до варіанту №3 (план - схема додаток №4) висновку судової будівельно - технічної (земельно - технічної) експертизи №303/304/15-21 від 23 грудня 2015 року, згідно якого в окреме користування ОСОБА_7 виділити земельну ділянку, площею 498,0 кв.м.; в окреме користування ОСОБА_6- земельну ділянку, площею 498,0 кв.м.; у спільному сумісному користуванні залишити земельну ділянку, площею 102,0 кв.м.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 понесені судові витрати в розмірі 3855, 80 грн., з яких: 121, 80 грн. - витрати по сплаті судового збору, 1996, 80 грн. - витрати за проведення експертизи, 1737, 20 грн. - витрати на правову допомогу. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_7 та задовольнити повністю його позов.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення виходячи із наступного.

У відповідності до положень статті 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Із оскаржуваного судового рішення вбачається, що воно по суті є правильним і справедливим, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони є співвласниками житлового будинку вул. Київська, 79, в м. Вінниця на підставі рішення Вінницької міської ради №16/504 від 21 квітня 1960 року за даним будинковолодінням було зареєстровано земельну ділянку, площею 910 кв.м. (залишок 1 кв.м.).

Згідно з рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 29 жовтня 1986 року між попередніми співвласниками було встановлено порядок користування земельною ділянкою по вул. Київська, 79, в м. Вінниця. Так, у користування ОСОБА_8 виділено ділянку городу, площею 103кв.м., у користування ОСОБА_9 - ділянку городу, площею 467 кв.м., а частину земельної ділянки, площею 341 кв.м. (двір) залишено у спільному користуванні (а.с.57).

Рішенням Вінницької міської ради №1049 від 04 березня 2005 року передано безоплатно в спільну сумісну власність ОСОБА_7, ОСОБА_6 на вул. Київська, 79, в м. Вінниця земельну ділянку площею 869 кв.м., із них 771 кв.м. для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, 98 кв.м. для ведення садівництва, а на земельну ділянку площею 229 кв.м., що знаходиться в межах «червоних ліній», рекомендувати оформити право користування, відповідно до чинного законодавства згідно з даними матеріалів інвентаризацій від 05травня 2004 року (а.с.4).

Рішенням Вінницької міської ради №1321 від 05 липня 2005 року передано безоплатно в спільну сумісну власність ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на вул. Київська, 79, в м. Вінниця земельну ділянку площею 1000кв.м. для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, із них 229 кв.м., що знаходиться в межах «червоних ліній» (без права подальшої забудови), 98 кв.м. безоплатно в спільну сумісну власність для ведення садівництва, згідно з даними матеріалів інвентаризації від 05.05.2004 року (а.с.5, 69).

12 січня 2006 року на підставі рішення Вінницької міської ради від 04 березня 2005 року №1049 та від 05 липня 2005 року №1321 ОСОБА_7 та ОСОБА_6 було видано державний акт на право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1000га по вул. Київська, 79, в м. Вінниця для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с.7).

На підставі рішення Вінницької міської ради від 04 березня 2005 року №1049 та від 05 липня 2005 року №1321, 12 січня 2006 року ОСОБА_7 та ОСОБА_6 було видано державний акт на право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0098га по вул. Київська, 79, в м. Вінниця для ведення садівництва (а.с.7).

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №382714 від 12 січня 2006 року, виданого на ім'я ОСОБА_6 у спільній сумісній власності сторін перебуває земельна ділянка, площею 0,1000 га, розташована за адресою: вул. Київська, 79, в м. Вінниця, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки :01:007:0018 (а.с.8).

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №382715 від 12 січня 2006 року, виданого на ім'я ОСОБА_6 у спільній сумісній власності сторін перебуває земельна ділянка, площею 0,0098 га, цільове призначення - для ведення садівництва, кадастровий номер земельної ділянки :01:007:0019.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної (земельно-технічної) експертизи №303/304/15-21 від 23 грудня 2015 року Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, з урахуванням вимог норм чинних в Україні в галузі землевпорядкування, конфігурацію меж спірної земельної ділянки, розташування будівель і споруд, на розгляд суду надано можливі варіанти розподілу земельної ділянки по вул. Київська, 79, в м. Вінниці.

Відповідно до варіанту №3 (план - схема додаток №4) висновку вказаної експертизи, в окреме користування ОСОБА_7 виділити земельну ділянку, площею 498,0 кв.м.; в окреме користування ОСОБА_6- земельну ділянку, площею 498,0 кв.м. У спільному сумісному користуванні залишити земельну ділянку, площею 102,0 кв.м.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_6 суд виходив із того, що кадастровий план ДП «Поділлягеодезкартографії», відповідно до якого позивач просив поділити спільну земельну ділянку, був виготовлений 5 липня 2004 року, тобто до приватизації спірної земельної ділянки, на час, коли земельна ділянка перебувала у користуванні у сторін, тому після приватизації між сторонами виникли інші правовідносини та крім того Кадастровий план це картографічний документ, що відображає місцезнаходження, межі і нумерацію кадастрових зон і кварталів та використовується для присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам і ведення кадастрової карти (плану). Кадастровий план не є документом, який надає права чи встановлює будь-які обовязки для співвласників земельної ділянки, а тому суд не може брати його до уваги. Задовольняючи частково позов ОСОБА_7, поділивши земельну ділянку згідно варіанту №3 (план-схема додаток №4) висновку судової будівельно-технічної (земельно-технічної) експертизи №303/304/15-21 від 23 грудня 2015 року Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, суд виходив із того, що такий поділ не буде порушувати прав жодного із сторін.

Такі висновки суду є правильними і грунтуються на правильно встановлених обставинах справи.

Доводи апеляційної скарги не можна визнати такими, що спростовують висновки суду і дають підстав апеляційному суду для скасування чи зміни правильного по суті судового рішення.

Не дають правових підстав для скасування оскаржуваного рішення суду посилання у апеляційній скарзі на те, що суд не взяв до уваги той факт, що між попередніми власниками домоволодіння було встановлено порядок користування земельною ділянкою.

Порядок користування земельною ділянкою встановлений попередніми співвласниками будинку до її приватизації судом може бути взятий до уваги, проте ця обставина не є обовязковою до застосування та вирішальною при вирішенні спору між співвласниками земельної ділянки.

Вирішуваний судом позов ґрунтується на вимогах про поділ земельної ділянки яка перебуває у спільній сумісній власності сторін у справі.

Суд обґрунтовано при вирішення спору вирішував його за положенням частини 5 статті 89 ЗК України, згідно із яким поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Отже, суд при поділі земельної ділянки між співвласниками, розмір часток яких не було визначено, правильно виходив із рівності земельних часток співвласників, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Безпідставним є посилання апелянта у апеляційній скарзі на пункти 21 та 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (у редакції від 19 березня 2010 року), оскільки у вказаних пунктах розяснюється положення статті 88 ЗК України про володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності та йдеться про порядок користування земельною ділянкою, а не про поділ земельної ділянки належної сторонам на праві спільної сумісної власності.

З тих же підстав не можна погодитись і з доводами апеляційної скарги про те, що судовим рішенням від 5 жовтня 2016 року було змінено розмір часток співвласників будинковолодіння №79 по вул. Київській у м. Вінниці, а тому висновок експерта, який проводив експертизу з урахуванням старих часток співвласників будинку, є неправильним.

З такими доводами не можна погодитись через те, що за змістом права спільної сумісної власності на земельну ділянку, зміна розміру часток у звязку з добудовами до будинку, зміна часток у власності, яка змінює вартість цієї власності, не змінює обєму права кожного із співвласників земельної ділянки у їх спільній сумісній власності на цю земельну ділянку.

Отже, оскаржуване рішення суду є правильним і справедливим та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому скасуванню чи зміні не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 1 листопада 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена на протязі двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді : /підпис ОСОБА_2

/підпис/ ОСОБА_3

/підпис/ ОСОБА_4

Згідно з оригіналом

Суддя В.А. Іващук