Провадження № 2-р/161/5/16
У Х В А Л А

18 липня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді Плахтій І.Б.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку заяву Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» про розяснення рішення суду в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» звернувся до суду з заявою про розяснення рішення Луцького міськрайонного суду від 23.12.2015 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Вказує на те, що вказаним рішенням суду було солідарно стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4 в користь ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/08-11/1789 від 30 березня 2007 року в розмірі 26 494,59 дол. США, що за курсом НБУ станом на 23.12.2015 року становить 613 264, 97 грн. та пеню в розмірі 6 441, 34 грн., вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 28.01.2016 року рішення залишено без змін.

Однак, при виконанні рішення суду стало не зрозумілим, яку суму заборгованості та валюту застосував суд при ухваленні вищевказаного рішення, оскільки в його резолютивній частині вказано сума боргу в іноземній валюті із зазначенням гривневого еквіваленту, хоча в прохальній частині позовної заяви зазначено про стягнення суми заборгованості саме в іноземній валюті.

А тому, просить розяснити вказане рішення суду в цій частині, а саме яку саме суму та валюту стягнення застосував суд до відповідачів.

Згідно з частиною 1 ст.221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій розяснює своє рішення, не змінюючи його змісту.

Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 23.12.2015 року залишеним без змін ухвалою апеляційного суду від 28.01.2016 року, у даній справі позов задоволено, ухвалено стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 в користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/08-11/1789 від 30 березня 2007 року в розмірі 26 494 долари 59 центів США, що за курсом НБУ станом на 23.12.2015 року становить 613 264 гривні 97 копійок та пеню в розмірі 6 441 гривню 34 копійки; стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 в користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» по 1827 гривень судового збору з кожного.

Рішення суду набрало законної сили 28.01.2016 року. Для примусового виконання рішення суду представнику позивача видано виконавчі листи та Першим ВДВС Луцького МУЮ відкрито виконавчі провадження.

В даному випадку стягувач просить суд розяснити, яку саме суму та валюту стягнення застосував суд до відповідачів.

Оскільки, в резолютивній частині рішення сума заборгованості за кредитним договором вказана в доларах США із зазначенням еквіваленту в національній валюті гривні, що припускає кілька варіантів тлумачення виконання зобовязання за кредитним договором в українській гривні або в доларах США., суд вважає, що рішення є незрозумілим для виконання, а тому його слід розяснити.

Спірні правовідносини між сторонами в даному спорі виникли на підставі кредитних договірних зобовязань.

Згідно з частиною 1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до частини 2 цієї ж норми права, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

В ст. 1046 параграфу 1 Глави 71 ЦК України вказано, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інший речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики і відповідно договір кредиту є реальним договором, предметом якого можуть бути, на відміну від договору позики, лише грошові кошти, згідно якого позичальник повинен повернути позикодавцеві таку ж суму коштів (суму позики), в даному випадку суму кредиту в іноземній валюті.

Верховний суд України в пункті 14 постанови №14 «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009року роз'яснив про те, що згідно з частиною 1 ст.192 ЦК України законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. У звязку із цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України гривні. У разі предявлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком на день ухвалення рішення.

У силу положень статей 192, 533 ЦК України та статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини, стягнути грошову суму в іноземній валюті.

Тобто, вирішуючи спір, предметом якого є стягнення грошових коштів в іноземній валюті, суд в резолютивній частині рішення зазначає суму стягнення у валюті зобовязання.

Оскільки валютою зобовязання є долар США, грошовою одиницею стягнення грошових коштів в частині заборгованості за кредитним договором № 014/08-11/1789 від 30 березня 2007 року в розмірі 26 494 долари 59 центів США, є долар США, а в частині пені в розмірі 6 441 гривня 34 копійки, судового збору по 1827 гривень судового збору з кожного -- грошова одиниця України - гривня.

Зазначення в резолютивній частині рішення поряд з сумою кредитної заборгованості у іноземній валюті - доларах США її гривневого еквіваленту зумовлено виключно необхідністю правильного обчислення та стягнення суми судового збору у відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст.221, 209, 210 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» про розяснення рішення суду від 23.12.2015 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Розяснити, що грошовою одиницею стягнення грошових коштів в частині заборгованостіза кредитним договором № 014/08-11/1789 від 30 березня 2007 року в розмірі 26 494 долари 59 центів США, є долар США, а в частині пені в розмірі 6 441 гривня 34 копійки, судового збору по 1827 гривень судового збору з кожного -- грошова одиниця України -- гривня.

Ухвала може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд в пятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій