Справа № 183/4996/16
№ 2/183/2648/16
15 листопада 2016 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого: судді Парфьонова Д.О., за участі: секретаря судового засідання Соловйової Т.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Будинкоуправління № 2 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
у вересні 2016 року позивач звернувся з позовом до відповідача, в якому просив визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
В обґрунтування позову посилався на те, що на балансі позивача знаходиться житлова квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1. в грудні 1998 року ОСОБА_1 в складі сім`ї з чотирьох осіб дружини відповідача та двох його дітей надано право на вселення в означене житлове приміщення. 01 грудня 1999 року дружина відповідача разом із дітьми виїхала до іншого місця проживання в м. Одеса, у зв`язку з чим знялася з реєстрації місця проживання. В 1999 році відповідача переведено до іншого місця служби, у зв`язку з чим житлова квартира строком на три роки надана в піднайом іншій особі на підставі договору від 01 листопада 1999 року. Після закінчення строку дії договору 02 листопада 2002 року відповідач не повернувся до спірного житлового приміщення, але без дозволу позивача зазначену квартиру здавав в піднайом іншій особі, яка сплачувала за відповідача комунальні платежі. З листопада 2015 року в квартирі відповідач, інші особи не проживають. заборгованість по комунальним платежам за період з 01 листопада 2015 року по 01 вересня 2016 року перед позивачем складає 6317,30 грн. Означені дії порушують права позивача, тому позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування означеною квартирою.
Представник позивача надав суду заяву згідно якої просив розглядати позов за його відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав.
У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини.
Судом встановлено, що у відповідності до ордеру, виданого Міністерством оборони України № 121 від 22 грудня 1998 року, ОСОБА_1, в складі сім`ї з чотирьох осіб, в тому числі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 дружини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 доньки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 сина надано право на вселення в житлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1.
У відповідності до квартирної картки обліку, 01 грудня 1999 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 зняті з реєстрації місця проживання у вказаній квартирі в зв`язку з виїздом до м.Одеса.
З довідки № 620 від 15 серпня 2016 року вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований у спірному житловому приміщенні одноособово.
Як вбачається з ОСОБА_2 комісії у складі техніка будинкоуправління № 2 Гвардійської КЕЧ району, депутата Черкаської селищної ради, паспортиста будинкоуправління № 2 Гвардійської КЕЧ району, складеного в присутності мешканців квартир № 22, 24 будинку № 2 по вул. Лісній в смт. Черкаське Новомосковського району Дніпропетровської області, з листопада 1999 року ОСОБА_1 в квартирі не з`являвся, заяв про продовження строку користування житловим приміщенням не надавав.
Отже, позивач, відповідно до ст.10 ЦПК України, довів за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст.57-59 ЦПК України, зазначені обставини, того, що у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 відповідач не проживає понад шість місяців, а лише зареєстрований в ній.
Згідно ст. 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
У відповідності до ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.
За таких обставин, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження поважності причин не проживання відповідача у наданому на підставі ордеру спірному житловому приміщенні понад 6 місяців, зібрані у справі докази та їх оцінка свідчать про фактичне таке не проживання, - наявні підстав для визнання відповідача, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за вищезазначеною адресою.
Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 1378 гривень, тому, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 1378 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 10,11,57,60,88,209, 212-215,224,226 ЦПК України суд -
Позовну заяву Будинкоуправління № 2 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь Будинкоуправління № 2 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району судові витрати в сумі 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) гривень 00 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Д.О. Парфьонов