Справа № 363/915/16-ц Головуючий у І інстанції Войнаренко Л. Ф.
Провадження № 22-ц/780/6311/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 20.12.2016
УХВАЛА

Іменем України

20 грудня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Олійника В.І.,

суддів Березовенко Р.В., Матвієнко Ю.О.,

при секретарі Якимчук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 04 жовтня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2016 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до ОСОБА_3 з позовом про стягнення заборгованості.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 13 вересня 2008 року ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Позивач зазначав, що він в повному обсязі виконав свої зобовязання за кредитним договором, а відповідачка свої обовязки з повернення кредиту та нарахованих відсотків, комісії та пені не виконала, внаслідок чого у неї перед банком виникла заборгованість, яка станом на 25.02.2016 року складала 20835 грн. 50 коп., яка складається з наступного: - 3897 грн. 49 коп. - заборгованості за кредитом; 15469 грн. 65 коп. - заборгованості по процентах за користування кредитом; 500 грн. - штрафу (фіксованої частини); 968 грн. 36 коп. - штрафу (процентної складової).

Просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» вказану суму заборгованості в розмірі 20835 грн. 50 коп. та понесені судові витрати.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 04 жовтня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

У апеляційній скарзі з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким позов задовольнити.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що ПАТ КБ «ПриватБанк» без поважної причини пропустило строк позовної давності.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно вимог ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

За змістом ч.3 ст.10 та ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 21 лютого 2009 року ОСОБА_2 змінила прізвище на ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.34).

13 вересня 2008 року ОСОБА_4 отримала кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У ОСОБА_4 перед банком виникла заборгованість, яка станом на 25.02.2016 року склала 20 835 грн. 50 коп.

Відповідно до п.3.5 Правил користування платіжною карткою встановлено, що строк погашення по кредиту за платіжними картками без встановленого мінімального обовязкового платежу в повному обсязі - не пізніше останнього дня місяця, зазначеного на платіжній картці.

Договір між сторонами укладено 13.09.2008 року.

На підставі ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. В даному випадку сторони бажали укласти правочин і що зовнішній вираз волі відповідає внутрішньому.

Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На підставі ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором, або законом, а зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Статтею 252 ЦК України, передбачено, що строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Вимогами ст.ст.256, 257 ЦК України передбачено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до вимог ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як вбачається з розрахунку заборгованості відповідачем останній платіж був здійснений 25 березня 2009 року (а.с.5-6).

Суд першої інстанції вірно зазначив, що у цивільно-процесуальному законодавстві кожна сторона зобовязана довести у суді свою точку зору, обґрунтувати її, надати всі необхідні докази, якими вона вважає довести свою правоту. Суд також вважав, що представник позивача жодних належних та допустимих доказів щодо поважності пропуску строку позовної давності встановленого ст.257 ЦК України не надав суду.

На підставі наведеного, суд вірно прийшов до висновку, що позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» без поважної причини пропустив строк позовної давності і відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України в позові ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості слід відмовити.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог. За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 04 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: