Справа № 645/4376/16-ц
Провадження № 2/645/2451/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2016 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі: Головуючого судді Шарка О.П.,

секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини від усіх видів заробітку, починаючи з дня подачі позовної заяви.

Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначала, що вона знаходилася у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 18 липня 2013 року, від якого у них 05.02.2014 року народився син ОСОБА_4, який проживає з позивачем, знаходиться на її утриманні, відповідач у добровільному порядку допомоги на утримання дитини не надає. Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 10 травня 2016 року шлюб між сторонами було розірвано

У судове засідання позивач не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася заздалегідь і належним чином, просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила ухвалити заочне рішення у справі.

Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що з 18 липня 2016 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 10 травня 2016 року (справа 645/1377/16ц)

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідач є батьком дитини (свідоцтво про народження серія І-ВЛ № 346556 від 11.02.2014 року).

Судовим розглядом встановлено, що дитина проживає разом з позивачем, знаходиться на утриманні позивачки, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Згідно ст.180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку у частці від доходу батьків чи у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з п.1 ст.3 Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44-ї сесії Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989 р., ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789 - ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Стаття 27 Конвенції «Про права дитини», дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст.183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище сторін, стан здоровя дитини, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та інших непрацездатних членів сімї.

Відповідачем не надано доказів, які свідчать про наявність у нього захворювань та потреби в лікуванні, наявність на утриманні у нього інших неповнолітніх дітей чи інших непрацездатних членів сімї.

Доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обовязку утримувати дитину ( доход дитини набагато перевищує дохід кожного з батьків і забезпечує повністю її потреби ), відповідачем не надано.

При таких обставинах суд вважає необхідним встановити розмір аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частки від заробітку відповідача.

Судовий збір у справі визначається судом виходячи із Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року із змінами, а саме, з відповідача підлягає стягненню в доход держави 1% від розміру задоволених вимог по позові, але не менш 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України, судові витрати суд стягує з відповідача на користь держави.

Згідно зі ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180 - 183 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 88, 212-215, 367 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, іпн. НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? доходу, з урахуванням матеріального стану сімї, у якій виховується дитина, починаючи з 15.09.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, іпн. НОМЕР_1, в межах суми виплати 1/4 доходу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, іпн. НОМЕР_1, судовий збір у дохід держави у розмірі 551 грн. 20 коп. (пятсот пятдесят одна гривня двадцять копійок).

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами , які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Надруковано в нарадчій кімнаті.

Головуючий-суддя: