Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/224/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2016 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Винара В.В.

з участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Олевського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому зазначила, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який 13.08.2003 року було розірвано.

Від спільного проживання у шлюбі мають дитину: дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після закінчення школи, дочка позивачки та відповідача ОСОБА_4 вступила на денне відділення до Житомирського державного університету імені ОСОБА_5, де навчається на першому курсі. Термін навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року. У звязку з чим позивачка потребує матеріальної допомоги на утримання дочки ОСОБА_6, оскільки самостійно забезпечити її не може. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітної плати (доходу) відповідача, до закінчення навчання останнього.

Позивачка надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує з підстав зазначених в заяви та просить їх задовольнити.

Відповідач надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, та зазначив, що у нього на утриманні є ще двоє малолітніх дітей, яким за рішенням суду від 28.03.2016 року стягуються аліменти. Крім того, малолітня дочка перебуває на «Д» обліку, також дружина є інвалідом дитинства 3-ї групи, ніде не працюю, тому на утриманні у його перебуває троє осіб.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Так предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1 ст.179 ЦПК України).

Як встановлено у судовому засіданні, позивачка та відповідач мають спільну дитину дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, якій 05.02.2016 року виповнилося 18 років, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.9).

З 01.09.2015 року дочка позивачки та відповідача, ОСОБА_4 вступила до Житомирського державного університету імені ОСОБА_5, на денну форму навчання (а.с.8). Навчання у вказаному учбовому закладі безплатне відповідно до наданої довідки зазначеного навчального закладу від 24.03.2016 року за № 444. В звязку навчанням дочки ОСОБА_6, позивачка не може в повній мірі самостійно її забезпечити на період навчання так, як вона несе витрати для придбання останній продуктів харчування, оплачує проїзд з місця проживання до місця навчання (у вихідні дні). Відповідач матеріально дочці не допомагає, хоча має таку можливість та може утримувати свою повнолітню дочку ОСОБА_6, яка продовжує навчання.

Згідно зі ст.198 СК України батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Аналіз змісту ст.198 СК України дає підстави для висновку, що для виникнення обовязку батька (матері) утримувати свою повнолітню дочку (сина) необхідні наявність трьох умов: дочка (син) є непрацездатними; дочка (син) потребує матеріальної допомоги; батько (мати) мають матеріальну можливість утримувати дочку (сина). Тобто, крім родинного звязку батьків і дітей, продовження повнолітніми навчання, потреби повнолітніх дітей у звязку із продовженням навчання в матеріальній допомозі, необхідно перевіряти і здатність батьків таку допомогу надавати. При відсутності хоча б одного із наведених фактів, аліментне зобовязання, повязане із утриманням батьками своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, не виникає.

При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина з одного з батьків суд повинен взяти до уваги можливість надання утримання й другим із батьків і врахувати стан здоровя та матеріальне становище як дочки (сина), так і платника аліментів, інших дітей чи непрацездатних батьків, дружини, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (ст. ст. 182, 200 СК України).

Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Приписами ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Як розяснено у п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином, обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

В даному випадку суд вважає, що позивачка дійсно потребує матеріальної допомоги на утримання дочки ОСОБА_6, в звязку з навчанням останньої, а відповідач відмовляє в наданні такої допомоги, хоча має таку можливість та будучи батьком дитини він не може бути звільнений від обовязку утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання до закінчення навчання.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, з урахуванням матеріального становища платника аліментів, тобто того, що відповідач має на утриманні двох малолітніх дітей, 2008 та 2009 років народження, що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей, на утримання яких з відповідача за рішення Каланчацького районного суду Херсонської області від 28.03.2016 року стягуються аліменти, крім того, малолітня дочка перебуває на «Д» обліку, що підтверджується довідкою Каланчацької лікарні від 10.05.2016 року №80, та дружина є інвалідом 3-ї групи з дитинства, тому слід стягнути з відповідача в примусовому порядку аліменти на утримання повнолітньої дочки до закінчення нею навчання у розміри передбаченому ст.182 СК України, щомісячно, але без урахування часу на канікули.

Так відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.60 ч.1 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.191 СК України слідує, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Керуючись: ст.ст.3,10,11,15,57-61,88,179,209,212-215,217 ЦПК України, ст.ст.180-183, 191, 198, 199, 200 СК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання повнолітньої дочки: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розміри 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, без врахування часу на зимові та літні канікули, починаючи з 14.04.2016 року та на період навчання і до закінчення навчання ОСОБА_4, тобто до 30.06.2019 року.

Стягнення аліментів проводити з 14.04.2016 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн., які перерахувати на р/р 0460, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37937308, код класифікації доходів бюджету - 22030101, банк отримувача ГУДКУ в Житомирській області, МФО - 811039.

Звільнити ОСОБА_2 від сплати судового збору за розгляд цивільної справи Олевським районним судом Житомирської області відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

В решті позовних вимог ОСОБА_2 - відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскарженим до Апеляційного суду Житомирської області через Олевський районний суд Житомирської області протягом 10 днів з дня його проголошення. А особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_7