У Х В А Л А

09.03.2016 Справа №607/15533/14-ц

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Братасюк В.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Другий відділ ДВС Тернопільського міського управління юстиції про зняття арешту з майна ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_2, третя особа Другий відділ ДВС Тернопільського міського управління юстиції про зняття арешту з майна, накладеного у ВП №46714817 постановою державного виконавця Другого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції від 04.03.2015 року.

Із змісту позовних вимог вбачається, що позивачка, як боржник у виконавчому провадженні, оскаржує відмову державного виконавця зняти арешт з майна боржника.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 2 Постанови за №6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» наголошує, що при розгляді справ за скаргами сторін виконавчого провадження на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні керуватися положеннями Конституції України, пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), законами України: від 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини",від 24 березня 1998 року № 202/98-ВР "Про державну виконавчу службу", від 21 квітня 1999 року № 606-XIV "Про виконавче провадження" (у редакції Закону України від 4 листопада 2010 року № 2677-VI, іншими нормативно-правовими актами, які регулюють примусове виконання судових рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, тощо.

Відтак процесуальними нормами ЦПК щодо здійснення судового контролю є Розділ VІІ «Судовий контроль за виконанням судових рішень», тобто ст. 383-389.

В порядку даних норм сторона виконавчого провадження звертається до суду із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця.

Оскільки, як вищезазначено, з змісту позовних вимог вбачається, що позивачка, як боржник у виконавчому провадженні, оскаржує відмову державного виконавця зняти арешт з майна боржника, суд зауважує, що ОСОБА_1 невірно обрано спосіб захисту цивільного права в порядку позовного провадження, з тієї причини, що порушене право боржника підлягає захисту шляхом звернення до суду із скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень, в порядку, визначеному Розділом VІІ «Судовий контроль за виконанням судових рішень», тобто ст. 383-389 ЦПК України.

Відтак позов ОСОБА_1 не відповідає вимогам закону, оскільки поданий в позовному провадженні, а не в порядку судового контролю за виконанням рішення суду, а тому, керуючись ст. 119, 121 ЦПК України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» , -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Другий відділ ДВС Тернопільського міського управління юстиції про зняття арешту з майна залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, що не може перевищувати пяти днів з дня отримання копії ухвали.

У випадку невиконання зазначених в ухвалі вимог до встановленого терміну, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

Суддя Тернопільського

міськрайонного суду ОСОБА_3