РІШЕННЯ

іменем України

20 грудня 2016 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Овдієнка В.В.

з участю: секретаря Лацько А.С.

позивача (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_1

представника позивача (відповідача за зустрічною позовною заявою) ОСОБА_2

відповідачки (позивачки за зустрічним позовом) ОСОБА_3

представника відповідачки (позивачки за зустрічною позовною заявою) ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу:

- за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу;

- за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини, третя особа: Служба у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації Харківської області,

у с т а н о в и в:

25.04.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 з вимогою про розірвання шлюбу, зареєстрованого 01.12.2009 року Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області, актовий запис №162.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що шлюбне життя між ними не склалось, вже тривалий час відсутні нормальні відносини, взаєморозуміння, повага та довіра. Фактично вони стали чужими людьми і відновити нормальні стосунки є неможливим. Шлюбно-сімейні стосунки припинені, спільне господарство не ведеться. Після розірвання шлюбу їх спільна дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, буде проживати з ним.

Вважав, що збереження шлюбу є неможливим, а подальше спільне життя буде суперечити їх інтересам.

04.07.2016 року ОСОБА_3 звернулася із зустрічною позовною заявою, яка була уточнена 02.09.2016 року, до ОСОБА_1 з вимогою про визначення місця проживання дитини разом з нею.

В обґрунтування зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 зазначила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1, від шлюбу мають малолітню дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні.

Відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає.

Вважала, що в інтересах малолітньої дочки, визначення її місця проживання буде доцільним саме з нею, а не з батьком, оскільки вона зареєстрована фізичною особою - підприємцем, отримує дохід, має можливість створити всі необхідні умови для проживання дитини та нормального розвитку.

Вона разом з дочкою проживає в ізольованій квартирі, піклується про неї з народження, займається її вихованням та лікуванням, оскільки дочка має захворювання очей.

ОСОБА_1 зареєстрований у м. Харкові, проте, наймає квартиру в смт. Слобожанське Зміївського району Харківської області, де проживає з іншою жінкою.

Проживання малолітньої дочки разом з батьком буде шкодити її вихованню та інтересам.

У судовому засіданні позивач (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 наполягали на задоволенні позовних вимог про розірвання шлюбу, не заперечували проти зустрічного позову про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_5 з матір'ю.

Відповідачка (позивачка за зустрічною позовною заявою) ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 у судовому засіданні позовну заяву про розірвання шлюбу визнали мотивуючи тим, що вжиті заходи до збереження сім'ї не дали результатів. ОСОБА_3 пояснила, що мала намір зберегти сім'ю, у тому числі в інтересах малолітньої дочки, але за обставин, що склались на даний час, це не виявляється можливим.

Наполягали на задоволенні зустрічної позовної заяви про визначення місця проживання малолітньої дочки разом з матір'ю з підстав, викладених у заяві.

Неявка у судове засідання представника третьої особи Служби у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації Харківської області не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Згідно свідоцтву про одруження та копії свідоцтва про народження, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01.12.2009 року, від шлюбу мають малолітню дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а. с. 6, 7).

З довідки, виданої Комсомольською селищною радою 09.06.2016 року, та копії акту обстеження умов проживання, складеного провідним спеціалістом служби у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації ОСОБА_6, вбачається, що ОСОБА_3 мешкає та зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2; має склад сім'ї: дочку - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, для дитини створено належні умови для її виховання та розвитку. (а. с. 22, 169).

Як вбачається з наданої медичної документації, малолітня ОСОБА_5 має захворювання очей. (а. с. 41, 42, 43, 179, 180).

ОСОБА_1 надані докази того, що він проживає разом з ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка є вагітною та очікує народження його дитини. (а. с. 118, 119).

Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Відповідно до Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зі змінами, внесеними Протоколом №11, стаття 5, кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

У відповідністю зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя визначено, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч. 1 ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення.

Зі змісту позовної заяви та наданих ОСОБА_1 доказів, слідує, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме його інтересам.

Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Відповідно до положень ст. 3 Міжнародної Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно принципу 6 Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю.

Згідно ст. 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Конвенція про права дитини, виходячи із рівності прав матері та батька у пункті 1 ст. 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, оскільки в даному випадку є бажання самої дитини, тому у суду є всі підстави для визначення місця проживання неповнолітньої дитини спільно з матір'ю.

Зазначеними вище, дослідженими під час судового розгляду доказами підтверджується, що ОСОБА_3 та її малолітня дочка ОСОБА_5 зареєстровані та проживають разом в ІНФОРМАЦІЯ_5, що належить позивачці, де створені належні умови для проживання малолітньої дитини; батько дитини ОСОБА_1 не заперечує проти того, що визначення місця проживання дитини разом з матір'ю відповідає інтересам дитини.

За таких обставин, зустрічна позовна заява ОСОБА_3 про визначення місця проживання малолітньої дитини є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Оскільки сторонами понесені однакові судові витрати під час подання позовних заяв, зазначені витрати взаємно заліковуються та відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, зареєстрований 01 грудня 2009 року (актовий запис №162) Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області - розірвати.

Прізвища сторін після розірвання шлюбу залишити без зміни.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини, третя особа: Служба у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації Харківської області, - задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матір'ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми під час проголошення рішення - в той самий строк з дня отримання його копії.

Головуючий: