Справа №583/292/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Ільченко В. М.
Номер провадження 22-ц/788/338/16 Суддя-доповідач - Ткачук С. С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ткачук С. С.,

суддів - Гагіна М. В. , Ільченко О. Ю.

за участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

розглянувши цивільну справу за апеляційною ОСОБА_3

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 04 січня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Охтирської районної державної нотаріальної контори, треті особи - Староіванівська сільська рада Охтирського району Сумської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5, що діє в особі законного представника ОСОБА_6, ОСОБА_7, головне територіальне управління юстиції у Сумській області, державне підприємство «Національні інформаційні системи», про визнання незаконними та неправомірними нотаріальні дії та про зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

Звернувшись до суду із позовом, у якому після уточнення, ОСОБА_3 просила суд: визнати незаконними та неправомірними нотаріальні дії (нотаріальний акт) Охтирської районної державної нотаріальної контори, щодо прийняття заяви про державну реєстрацію заповітів та спадкових договорів, внесення 04.12.2013 року запису (відомостей) до державного Спадкового реєстру заповітів та спадкових договорів про державну реєстрацію заповіту, складеного від імені ОСОБА_8, посвідченого 17.02.2012 року секретарем Староіванівської сільської ради ОСОБА_4 за номером реєстрації у Спадковому реєстрі 55422818 та видачу витягу зі Спадкового реєстру сторонній особі ОСОБА_4; визнати неправомірною та незаконною державну реєстрацію заповіту, складеного від імені ОСОБА_8 посвідченого 17.02.2012 року секретарем Староіванівської сільради ОСОБА_4, вчинену 04.12.2013 року Охтирською районною державною нотаріальною конторою за номером реєстрації у Спадковому реєстрі 55422818; зобов'язати Охтирську районну державну нотаріальну контору внести зміни до Спадкового реєстру заповітів та спадкових договорів та виключити відомості про державну реєстрацію 04.12.2013 року заповіту, складеного від імені ОСОБА_8, посвідченого 17.02.2012 року секретарем Староіванівської сільради ОСОБА_4, номер реєстрації у спадковому реєстрі 55422818.

Свої вимоги мотивує тим, що після смерті батька, ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, приватним нотаріусом Зіньковським І.М. 29.11.2013 року відкрита спадкова справа № 55400926. За наслідками здійсненої нотаріусом перевірки в Спадковому реєстрі були відсутні відомості про складені померлим спадкові договори чи заповіти, тому спадкова справа відкрита за фактом спадкування майна за законом. Однак пізніше з'ясувалося, що на підставі поданої секретарем Староіванівської сільської ради заяви до нотаріуса, 04.12.2013 року нотаріусом Охтирської державної нотаріальної контори ОСОБА_10 було здійснено незаконну реєстрацію заповіту, нібито складеного її батьком 17.02.2012 року та посвідченого секретарем Староіванівської сільської ради ОСОБА_4 у Спадковому реєстрі за № 55422818. Приймаючи таку заяву, нотаріус не перевіряв наявність у ОСОБА_4 доручення від особи, яка склала заповіт чи його повноважень як представника органу місцевого самоврядування, який має право вчиняти нотаріальні дії; ним була прийнята заява, що не відповідає вимогам Положення про спадковий реєстр та Порядку державної реєстрації заповітів та спадкових договорів та не містила обов'язкових істотних відомостей і не була оформлена та підписана належним чином; в журналі реєстрації вхідних документів заява не була зареєстрована, замість неї зареєстрована заявка Староіванівської сільської ради про реєстрацію посвідчених заповітів та спадкових договорів; здійснення реєстрації заповіту відбулося без внесення плати. Нотаріус не мав права здійснювати державну реєстрацію заповіту, посвідченого посадовими особами органів місцевого самоврядування, оскільки таку реєстрацію здійснює Держінформюст чи його філії, і не мав права надавати ОСОБА_4 витяг зі Спадкового реєстру.

Крім того, заповіт було внесено до Спадкового реєстру через два роки після вчинення самої нотаріальної дії - його посвідчення, в той час, коли ОСОБА_8 вже помер. Вважає, що такими діями нотаріуса було порушене її право на спадкування за законом після померлого батька, що і стало підставою звернення до суду.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 04.01.2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено за необґрунтованістю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_3, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, незаконність та необґрунтованість рішення, недотримання та неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення місцевого суду та постановити нове про задоволення позову у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що державна реєстрація заповіту Охтирською державною нотаріальною конторою була здійснена незаконно, оскільки була вчинена державним нотаріусом, який не має статусу реєстратора для заповітів посвідчених органом місцевого самоврядування та яким являється виключно Держінформюст та його філії, без здійснення відповідної плати та надходження належним чином оформленої та підписаної заяви, а також вчинена реєстрація відбулася майже через два роки після складання самого заповіту 17.02.2012 року, вже коли її батько ОСОБА_8 помер (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_2), після відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 та спадкової справи 29.11.2013 року, яка була відкрита за законом, а не за заповітом.

Вказує, що державний нотаріус ОСОБА_10, не перевіривши повноваження ОСОБА_4 та наявність у нього відповідного доручення від особи, яка склала заповіт, не перевірив його повноваження як представника органу місцевого самоврядування який має право вчиняти нотаріальні дії, прийняв заяву, яка, до того ж, не відповідає низці вимогам Положенню про спадковий реєстр та Порядку державної реєстрації заповітів та спадкових договорів.

Зазначає, що в журналі вхідних документів нотаріальної контори відсутня вхідна реєстрація зазначеної заяви, а під цим номером зареєстрована заява Староіванівської сільради про реєстрацію посвідчених заповітів та спадкових договорів без будь-якої конкретизації, про що свідчить і сама заява, оскільки на ній відсутній вхідний штам державної нотаріальної контори та службові відмітки про її виконання.

Тому, вважає, що внесення державним нотаріусом заповіту до Спадкового реєстру, враховуючі дані порушення, є незаконним.

В судому засіданні представники позивача доводи апеляційної скарги підтримали і просили задовольнити.

Від Охтирської районної державної нотаріальної контори надійшов лист про розгляд справи без їх участі.

Представник ОСОБА_6 та представник головного територіального управління юстиції у Сумській області заперечили на скаргу і просили рішення залишити без змін.

Інші треті особи або їх представники в судове засідання не з'явилися, але про час та місце проведення судового засідання були належним чином оповіщені.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом визнано встановленим і це підтверджується матеріалами справи, що 17.02.2012 року ОСОБА_8 склав заповіт, яким на випадок своєї смерті заповів все своє майно, яке на день його смерті буде йому належати і на яке за законом він буде мати право, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Заповіт посвідчено секретарем Староіванівської сільської ради Охтирського району ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за № 01 (т.1 а. с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 помер (т. 1 а.с. 8).

04.12.2013 до Охтирської районної державної нотаріальної контори надійшла заява про державну реєстрацію заповітів та спадкових договорів, яка була подана представником Староіванівської сільської ради Охтирського району і відображена у журналі вхідних документів цієї нотаріальної контори за №637 від 04 грудня 2013 року, яка була передана на зберігання у справу №01-09

Цього ж дня Охтирською районною державною нотаріальною конторою були внесені відомості про заповіт до Спадкового реєстру за № 55422818 (т. 1 а.с. 9, 60б, 60в, 72, 73, 80-81), після чого видно витяг про реєстрацію заповіту в Спадковому реєстрі.

З інформації Сумської філії ДП «Інформаційний центр» вбачається, що до цього підприємства заяви про реєстрацію в Спадковому реєстрі заповіту покійного ОСОБА_8 не надходила і реєстратором - Сумською філією вказаного підприємства інформація про вказаний заповіт до Спадкового реєстру не вносилась (т. 1 а.с. 106-113).

Рішенням Охтирського міськрайонного суду від 20.11.2013 року поновлено у батьківських правах ОСОБА_6 відносно її сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно якого вона була позбавлена батьківських прав рішенням цього суду від 26.04.2012 року (т. 1 а.с. 41-42).

З матеріалів спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_8, вбачається, що з заявами про прийняття спадщини звернулись до приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу Зіньковського І.М. діти померлого від першого шлюбу ОСОБА_3 і ОСОБА_7, та в інтересах неповнолітнього сина від другого шлюбу ОСОБА_5 - його мати ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 12, 61-70).

На звернення позивача ОСОБА_3 стосовно внесення відомостей до Спадкового реєстру щодо посвідчення заповіту завідувач Охтирської районної державної нотаріальної контори надав відповідь від 30.12.2014 року № 620 про те, що державна реєстрація заповітів, змін до них та скасування заповітів, спадкових договорів, змін до них та їх розірвання, здійснюються шляхом внесення до Спадкового реєстру відомостей щодо: заповідача, відчужувача, посвідчення заповіту, спадкового договору як документа, видачі дубліката заповіту, спадкового договору, документа, який змінює або скасовує заповіт, документа, який змінює або на підставі якого розірвано спадковий договір, визнання заповіту, спадкового договору недійсним, реєстрації заповіту в іноземних державах. Рекомендовано надати рішення суду про визнання заповіту недійсним і визнання реєстрації заповіту неправомірною, де буде вказано про необхідність внесення нотаріальною конторою змін до Спадкового реєстру (т. 1 а.с.11).

Листом від 28.01.2015 року головне управління юстиції у Сумській області повідомило позивачу ОСОБА_3 про те, що за її скаргою було проведено перевірку, за наслідками якої встановлено, що посадовою особою органу місцевого самоврядування помилково було подано заяву про реєстрацію заповіту до Охтирської районної державної нотаріальної контори, проте це не є підставою для внесення до Спадкового реєстру запису про скасування заповіту, оскільки дійсність заповіту не залежить від того, яким реєстратором були внесені відомості. Відомості про зміну чи скасування заповіту вносяться одночасно з реєстрацією документа, який змінює або скасовує заповіт, або у разі визнання заповіту недійсним (т. 1 а.с. 99-102).

За результатами цієї перевірки звернуто увагу завідувача Охтирської районної державної нотаріальної контори на порушення п. 5 Порядку державної реєстрації заповітів і спадкових договорів у Спадковому реєстрі та необхідність дотримання вказаного Порядку та Положення про Спадковий реєстр (т. 1 а.с. 125).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції на підставі ст. 50 Закону України «Про нотаріат» виходив з того, що право на звернення до суду з позовом про незаконність нотаріальної дії чи відмови в її вчиненні мають заінтересовані особи, стосовно яких були вчинені нотаріальні дії, або які одержали відмову в їх вчиненні, тобто безпосередньо брали участь у нотаріальному процесу. Особи, які не брали участі у вчинені нотаріальних дій, але вважають, що їх права і охоронні законом інтереси порушені нотаріальною дією, вправі звернутися до суду з відповідним самостійним позовом про недійсність посвідченого акта, але не до нотаріуса, а до інших суб'єктів спірних матеріальних правовідносин, з приводу яких виник спір.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду, оскільки спосіб захисту обраний позивачем не є належним.

Спір між спадкоємцями першої черги виник з приводу прийняття спадщини за законом та за заповітом.

До нотаріуса про прийняття спадщини за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8, звернулися його діти від першого шлюбу: ОСОБА_3, ОСОБА_7, а також його неповнолітній син ОСОБА_5 про прийняття спадщини за заповітом, який за життя спадкодавця складено на його користь і було посвідчено секретарем Староіванівської сільради Охтирського району.

Через недотримання державним нотаріусом порядку внесення відомостей про цей заповіт до Спадкового реєстру, оскільки він був посвідчений посадовою особою органу місцевого самоврядування і відповідно до п.1.3.1 Порядку державної реєстрації заповітів і спадкових договорів у Спадковому реєстрі, затвердженого постановою КМУ від 11.05.2011р. №491 (далі Порядок) та Положенню про Спадковий реєстр, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.07.2011р. № 1810/3, зареєстрованого Міністерством юстиції України 11.07.2011 р. за № 831/19569( далі Положення), обов'язки щодо внесення відомостей до Спадкового реєстру заповітів та спадкових договорів покладено на державне підприємство «Національні інформаційні системи» та його регіональні філії, а також порушення строків унесення відомостей до Спадкового реєстру, а саме після спливу одного року та майже 10 місяців з дня його складання та посвідчення і вже після смерті заповідача, позивач вважає, що порушуються її права спадкоємця за законом.

За змістом статей 1,2-1,7 та глави 4 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Державне регулювання нотаріальної діяльності полягає у встановленні умов допуску громадян до здійснення нотаріальної діяльності, здійсненні контролю за організацією нотаріату, проведенням перевірок організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства; визначенні органів та осіб, які вчиняють нотаріальні дії, здійснюють контроль за організацією нотаріату, проводять перевірки організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства, тощо.

Нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, а на території Республіки Крим, крім того, - законодавством Республіки Крим, наказами Міністра юстиції України, нормативними актами обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Нотаріуси у встановленому порядку в межах своєї компетенції вирішують питання, що випливають з норм міжнародного права, а також укладених Україною міждержавних угод.

Державна нотаріальна контора є юридичною особою, яка створюється та реєструється у встановленому законом порядку. Очолює державну нотаріальну контору завідуючий, який призначається із числа осіб, які мають свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Перелік нотаріальних дій, що вчиняють нотаріуси, а у сільських населених пунктах уповноваженими на це посадовими особами органу місцевого самоврядування, визначено статтями 34, 37 цього Закону, до якого внесено посвідчення заповітів (крім секретних) уповноваженими на це посадовими особами органу місцевого самоврядування.

Правовий порядок ведення та користування Спадковим реєстром, внесення до нього відомостей про заповіти, посвідчених в Україні, регулюються наведеними Положенням та Порядком.

Стаття 50 цього Закону нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Колегія суддів визнає, оскільки державний нотаріус здійснив дії щодо внесення відомостей до Спадкового реєстру про заповіт, посвідчений посадовою особою органу місцевого самоврядування, то в даному випадку нотаріус не мав повноважень реєстратора Спадкового реєстру, тому заявлений спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Звернувшись до суду за захистом права, позивачем заявлені вимоги, які не можуть забезпечити його ефективного захисту, бо самі дії нотаріуса вчинені при внесенні відомостей про заповіт до Спадкового реєстру ( прийняття заяви про реєстрацію, внесення відомостей до Спадкового реєстру, видання витягу з цього реєстру) відповідають правовому порядку встановленому Положенням для реєстратора Спадкового реєстру при здійсненні державної реєстрації посвідчених заповітів.

Визнання дій нотаріуса незаконними та неправомірними з підстав того, що такі дії повинен був здійснити ДП «Національні інформаційні системи» не буде мати правових наслідків для подальшого виключення таких відомостей з Спадкового реєстру, оскільки нотаріус, який не мав повноважень реєстратора на внесення про заповіт таких відомостей до Спадкового реєстру, не може вчиняти дії щодо їх виключення, бо підстави для внесення змін до них чітко визнані затвердженим Порядком.

Вимоги про визнання неправомірною та незаконною державну реєстрацію заповіту заявлена до неналежного відповідача, оскільки визнання правочину недійсним стосується вирішення спору між спадкоємцями, а тому відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, враховуючи принцип змагальності сторін, суд розглядає цивільну справу не інакше як за зверненням фізичної особи в межах заявлених нею позовних вимог.

Отже, надаючи правову оцінку належності обраного позивачем способу захисту, колегія суддів, враховуючи положення ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визнає, що місцевий суд на законних підставах відмовив у позову через обрання позивачем неефективного правового способу захисту.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно і повно з'ясував, обставини справи, що мають значення для справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Судом постановлено обґрунтоване рішення з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, тому підстав для його скасування немає.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, тому до уваги не приймаються.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 04 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: