Справа № 353/257/14-ц
Провадження № 4-с/353/3/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2016 року м.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Луковкіна У.Ю.

cекретаря Мороз М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумачі скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій відділу державної виконавчої служби Тлумацького районного управління юстиції Івано-Франківської області та про скасування постанови про арешт коштів боржника, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою, вимоги якої уточнила, просила визнати неправомірними дії ВДВС Тлумацького районного управління юстиції, скасувати постанову старшого державного виконавця ВДВС Тлумацького районного управління юстиції ОСОБА_2 від 26.04.2016 року про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на рахунок № НОМЕР_1, відкритий у ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_4» та поновити строк на оскарження зазначеної постанови.

Вимоги викладені в скарзі ОСОБА_1 мотивувала тим, що Рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 23.05.2014 р. за позовом ПАТ «Ідея Банк» до ОСОБА_1 стягнуто борг за кредитним договором № Б77.021.71494 від 31.08.2010 року в сумі 17684 грн. 78 копійок. Зазначена заборгованість була розстрочена на три роки шляхом щомісячного стягнення однакових за розміром платежів в сумі 491,25 грн. В зв'язку з важким матеріальним станом сім'ї ОСОБА_1 було допущено виникнення заборгованості по розстроченим платежам за рішенням суду. Тому 21.01.2015 р. державним виконавцем відділу ДВС Тлумацького районного управління юстиції Івано-Франківської області була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, а також постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

26.04.2016 року старшим державним виконавцем відділу ДВС Тлумацького районного управління юстиції Івано-Франківської області винесена постанова про арешт коштів боржника, тобто накладений арешт на належний ОСОБА_1 рахунок №, відкритий у ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_4»(Тисменицьке відділення), на який з Управління соціального захисту населення Тлумацької районної державної адміністрації поступає допомога по втраті годувальника на доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_1 зверталась з заявою до відділу ДВС Тлумацького районного управління юстиції Івано-Франківської області, в якій просила зняти арешт з коштів на вищевказаному рахунку в ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_4», оскільки кошти на цьому рахунку є допомогою по втраті годувальника на дитину, на які у відповідності до п.9 ст.73 Закону України «Про виконавче провадження» не може бути звернене стягнення. Проте ОСОБА_1 відповіді на свою заяву не отримала, а Постанова про накладення арешту на кошти у ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_4» скасована так і не була. 30.05.2016 року заявниця ознайомилась з матеріалами виконавчого провадження та їй було видано копію постанови про арешт коштів боржника від 26.04.2016 р. і вже 02.06.2016 р. вона звернулась до суду за захистом своїх порушених прав. Вважає, що нею було пропущено процесуальний строк для звернення до суду з вини виконавчої служби, а тому просила його поновити.

В судове засідання заявниця ОСОБА_1 не зявилась, подала клопотання про розгляд скарги без її участі.

Представник ВДВС Тлумацького РУЮ в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд скарги без його участі.

Представник стягувача ПАТ «Ідея Банк» у судове засідання не зявився, причин неявки суду не повідомив, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 385 ЦПК України встановлено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Згідно з розясненнями п.16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» відповідно до статті 385 ЦПК скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

При вирішенні питання про те, чи дотриманий заявником строк оскарження дій державного виконавця, а якщо не дотриманий, то які підстави можна вважати поважними для поновлення цього строку, необхідно враховувати прецедентну практику Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує справедливий судовий розгляд, а виконання рішення суду є завершальною частиною розгляду цивільної справи.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 листопада 2010 року у справі "Мушта проти України" зазначено, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

В матеріалах даної справи відсутні та ВДВС Тлумацького РУЮ не подані докази про отримання ОСОБА_1 оскаржуваної постанови про арешт коштів боржника від 26.04.2016 р. у виконавчому провадженні № 46132868, копія вказаної постанови була отримана ОСОБА_1 лише 30.05.2016 року, що підтверджується відповідною відміткою на заяві ОСОБА_1, а скарга була подана до суду 02.06.2016 року (а.с. 5).

За таких обставин, виходячи з положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 55 Конституції України, суд вважає, що строк для подання скарги заявницею ОСОБА_1 пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Також судом встановлено, що на виконання Рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 23.05.2014 р. за позовом ПАТ «Ідея Банк» до ОСОБА_1, за яким з ОСОБА_1 стягнуто заборгованість за кредитним договором № Б77.021.71494 від 31.08.2010 р. в сумі 17684,78 грн. з рострочкою платежів на три роки шляхом щомісячного стягнення однакових за розміром платежів в сумі 491,25 грн., було видано виконавчий лист від 22.07.2014 р. (а.с. 3).

21.01.2015 р. державним виконавцем відділу ДВС Тлумацького районного управління юстиції Івано-Франківської області ОСОБА_5 були винесені постанова про відкриття виконавчого провадження (ПВ № 46132868) та постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с. 6, 7).

26.04.2016 р. старшим державним виконавцем ВДВС Тлумацького районного управління юстиції Івано-Франківської області ОСОБА_2 по виконавчому провадженню № 46132868 було винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на кошти, які містяться на рахунках ОСОБА_1 в декількох банківських установах, в т.ч. і у ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_4» (а.с. 8).

ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Тлумацької РДА та отримує державну соціальну допомогу в разі смерті годувальника на доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 01.07.2013 р. і по даний час, що підтверджується довідками управління соціального захисту населення Тлумацької РДА №1295 від 02.06.2016 р. (а.с. 10), № 1395 від 24.06.2016 р. (а.с. 11). Зазначена соціальна допомога перераховується на рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1, відкритий у ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_4» , про що свідчить виписка по зазначеному рахунку за період з 01.01.2016 р. по 13.05.2016 р. (а.с. 9).

16 травня 2016 року ОСОБА_1 було подано заяву виконуючому обовязки начальника ВДВС Тлумацького районного управління юстиції з метою скасування арешту з рахунку, на який здійснюється перерахування соціальної допомоги по втраті годувальника.

Однак, на момент подачі скарги до суду ОСОБА_1 не отримала відповідь ВДВС Тлумацького районного управління юстиції щодо розгляду її заяви про скасування арешту, постанова про арешт коштів ОСОБА_1 у ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_4» скасована не була.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 73 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення не може бути звернено, зокрема, на допомогу особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною-інвалідом, по тимчасовій непрацездатності у зв'язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом.

Пунктом 33 Постанови КМ України № 1751 від 27.11.2011 р.(з змінами та доповненнями) передбачено право на допомогу на дітей одиноким матерям (батькам) має мати (батько) дітей у разі смерті одного з батьків, які не одержують на них пенсію в разі втрати годувальника або соціальну

пенсію.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 отримує зазначену соціальну допомогу на дитину на рахунок № НОМЕР_1, відкритий у ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_4».

З огляду на викладене, суд вважає, що старшим державним виконавцем ВДВС Тлумацького районного управління юстиції Івано-Франківської області ОСОБА_2 безпідставно накладено арешт на кошти, що є державною соціальною допомогою в разі смерті годувальника на доньку ОСОБА_4, які надходять на рахунок заявниці ОСОБА_1 відкритий ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_4».

Згідно з ч. 3 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Дослідивши обставини скарги та надані докази, проаналізувавши та оцінивши їх у єдності і сукупності, виходячи з встановлених судом обставин і визначених відповідно до них правовідносин, враховуючи, що старшим державним виконавцем ВДВС Тлумацького районного управління юстиції Івано-Франківської області ОСОБА_2 не було перевірено правову природу грошових надходжень на рахунки ОСОБА_1, а саме грошових надходжень на рахунок № НОМЕР_1, відкритий у ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_4», та безпідставно було накладено арешт на кошти заявниці, які надійшли на цей рахунок як державна соціальна допомога по втраті годувальника на доньку ОСОБА_4, тому суд вважає, що скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню і Постанову старшого державного виконавця ВДВС Тлумацького районного управління юстиції ОСОБА_2 від 26.04.2016 року про арешт коштів боржника слід скасувати в частині накладення арешту на кошти, що надходять на рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1, відкритий у ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_4», як державна соціальна допомога по втраті годувальника на доньку ОСОБА_4

На підставі викладеного, ст. 73 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208-210, 3865-387 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Поновити ОСОБА_1 строк для подання скарги про визнання неправомірними дій відділу державної виконавчої служби Тлумацького районного управління юстиції Івано-Франківської області та про скасування постанови про арешт коштів боржника.

Скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій відділу державної виконавчої служби Тлумацького районного управління юстиції Івано-Франківської області та про скасування постанови про арешт коштів боржника задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії старшого державного відділу державної виконавчої служби Тлумацького районного управління юстиції Івано-Франківської області ОСОБА_2 щодо винесення 26 квітня 2016 року Постанови про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на кошти, що надходять на рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1, відкритий у ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_4», як державна соціальна допомога по втраті годувальника на доньку ОСОБА_4

Скасувати Постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тлумацького районного управління юстиції Івано-Франківської області від 26квітня 2016 року у виконавчому провадженні № 46132868 про арешт коштів боржника, в частині накладення арешту на кошти, що надходять на рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1, відкритий у ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_4», як державна соціальна допомога по втраті годувальника на доньку ОСОБА_4

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Тлумацький районний суд протягом пяти днів з моменту проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Головуюча У.Ю.Луковкіна