Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Ластовки Н.Д.,

за участю секретаря Панасюк Ю.М.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 12.06.2014 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з відповідачем не склалось у зв'язку з тим, що під час спільного подружнього життя виявилась несумісність їх характерів, виникають розбіжності в інтересах, внаслідок чого погіршились взаємовідносини, вважає, що примирення неможливе, тому просить розірвати шлюб.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, однак до суду надала заяву, відповідно до якої позов підтримала в повному обсязі, просила розглядати справу у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, проте до суду надав заяву, відповідно до якої не заперечував проти задоволення позову, просив розглядати справу без його участі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як убачається з матеріалів справи, позивачка та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12.06.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб.(а.с.4)

Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.5)

Сімейно-шлюбні відносини сторони не мають наміру поновлювати, мають обопільне бажання розірвати шлюб.

Згідно з ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини, з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Питання щодо розподілу судових витрат у відповідності до ст. 88 ЦПК України судом не вирішувалося, оскільки дане питання позивачем не ставилося.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 21, 24, 110, 112, 115 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 58, 174, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу -задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 12.06.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві (актовий запис № 855) - розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: