Провадження №: 2/752/5192/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року Голосіївський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ладиченко С.В.

при секретарі Тасенко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 12.09. 2016 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Позивач просить суд стягнути щомісячно з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дочок ОСОБА_3 2014 р.н. та ОСОБА_4 2010 р.н. в розмірі по 2500 грн. на кожну дитину починаючи з дати пред'явлення позову та до досягнення дітьми повноліття.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що після народження другої дитини вона не працює, матеріально утримувати дітей не може та потребує матеріальної допомоги від відповідача на утримання дітей. Оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, є здоровим та працездатним, тому на її думку може виплачувати аліменти у розмірі 2,5 тис. гривен на кожну дитину.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримує, та просить його задовольнити у повному обсязі. Пояснила в судовому засіданні що шлюб з відповідачем розірваний за рішенням суду, дочки знаходяться на її утриманні, часто хворіють. Відповідач їй не надає матеріальної допомоги на їх утримання. Грошових коштів на утримання дітей не вистачає і вона вимушена вийти на роботу хоча молодша дочка ще не досягла ще трьох років.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, пояснив в судовому засіданні що за можливості він надавав допомогу по утриманню своїх дітей. З дитиною їздив до лікарні.

Вислухавши сторони по справі, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що з 18.09.2009 року сторони перебували у шлюбі який у теперішній час розірвали.

Від цього шлюбу сторони мають двох дітей: дочку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 які проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні.

Відповідач не працює та не надає матеріальну допомогу на утримання дітей.

У позивачки недостатньо доходів для забезпечення потреб дітей, які окрім повноцінного харчування, лікування та одягу, повинні мати можливість оздоровлюватись.

Відповідач працездатний. Але не працює та не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання дітей.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

У відповідності до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина та всі обставини що мають істотне значення.

Оскільки відповідач інших осіб які знаходяться на його утриманні не має, не працює та його дохід є мінливим, суд вважає доцільним визначити аліменти у твердій грошовій сумі.

Істотних обставин, які б могли унеможливити виконання відповідачем своїх батьківських обов'язків належним чином суд, не вбачає оскільки відповідач є працездатним, матеріально забезпеченим.

Суд вважає що відповідач має можливість в повній мірі та належним чином виконувати покладені на нього законодавством зобов'язання, а саме сплачувати аліменти на утримання своїх дітей, до досягнення ними повноліття у грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. на кожну дитину щомісяця.

Суд вважає, що оскільки відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, то такий розмір аліментів забезпечить дітям позивача збереження певного матеріального рівня утримання який вони до того, як сторони припинили спільне проживання.

Добровільна допомога відповідача, якщо така і надавалась у незначних грошових сумах на утримання дітей, не позбавляє позивача можливості звернення до суду з відповідним позовом про стягнення аліментів.

Оскільки з позовними вимогами про стягнення аліментів позивач звернулась 12.09.2016 року, то саме від цієї дати суд вираховує початок стягнення їх з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,60, 212-218 ЦПК України, ст.ст. 141,180-182,191 СК України,ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. (однієї тисячі п'ятсот гривень) щомісячно на кожну дитину щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 12.09.2016 року та до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України, рішення суду, у частині сплати аліментів у межах платежу за один місяць, допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 судовий збір на користь держави в розмірі 551 грн. 20 коп.

У задоволенні решти частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва, через Голосіївський районний суд м. Києва, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.В. Ладиченко