Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Гримич М.К., Кафідової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 червня 2016 року,

встановила:

У грудні 2010 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що за умовами кредитного договору

від 3 червня 2008 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та

ОСОБА_4, останній отримав кредит у розмірі 10 000 грн на умовах, визначених договором, кінцевим строком повернення, що відповідає строку дії картки. Зобов'язання за даним договором було забезпечено договором поруки від 20 жовтня 2010 року, укладеним з ПАТ «Акцент-Банк». Неналежне виконання боржником обов'язки щодо повернення кредиту призвело до утворення заборгованості, що станом на 7 грудня

2010 року становить32 921,95 грн, яку позивач просив стягнути з відповідачів.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська

від 24 квітня 2013 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 10 000 грн.

Стягнуто з ПАТ «Акцент-Банк» на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»

200 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 червня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 22 271,74 грн. Провадження в частині позовних вимог до ПАТ «Акцент-Банк» закрито. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, апеляційний суд вірно застосовував положення ст. ст. 526, 530, 1054 ЦК України, на підставі наданих сторонами доказів, яким дав оцінку в порядку ст. 212 ЦПК України, встановив фактичні обставини справи та прийшов до правильного висновку, що оскільки відповідач ОСОБА_4 не виконав умови кредитного договору, не повернув кредит та відсотки за користування, то виникла заборгованість за кредитом підлягає стягненню в судовому порядку. Відповідач не надав будь-яких доказів на підтвердження виконання умов кредитного договору.

Рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи, доводи касаційної скарги на висновки суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

М.К.Гримич

О.В.Кафідова