АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 635/8102/15-ц Головуючий суддя І інстанції Назаренко О. В.
Провадження № 22-ц/790/4937/16 Суддя доповідач Коваленко І.П.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2016 року судова колегія судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого Коваленко І.П.,

суддів - Костенко Т.М., Довгаль А.П.

при секретарі Калюжній Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 08 червня 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2015 року публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позовні вимоги уточнені позовною заявою від 01.03.2016 року.

В своїх остаточних позовних вимогах позивач просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки житловий будинок № 49 зазначений на плані під літерою «А-1» цегла, що розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Коротич, вулиця Горького, житловою площею 37,80 кв. м., загальною площею 63,70 кв. м., та належні до нього відповідні надвірні будівлі, а саме: сарай літ. «Б», літня кухня літ. «В», вбиральня літ. «Г», огорожа № 1, 2 , що належить на праві власності ОСОБА_1, в рахунок погашення заборгованості перед Публічним акціонерним товариством ,Державний ощадний банк Україна в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» за договором про іпотечний кредит № 1971 від 18.07.2007 р., станом на 22.10.2015 у загальномурозмірі 26 090,85 доларів США, з яких прострочена заборгованість по кредиту - 21 803,47 доларів США, прострочена заборгованість по відсоткам - 3 804,47 доларів США, нарахована сума пені за прострочення терміну повернення кредиту та відсотків - 367,72 доларів США, нарахована сума 3% річних за несвоєчасне повернення кредиту (згідно ст. 625 ЦК України) - 33,87 доларів США, нарахована сума 3% річних за несвоєчасне повернення відсотків (згідно ст. 625 ЦК України) - 81,32 доларів США.

Встановити спосіб реалізації предмету іпотеки - шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, за початковою ціною, не нижчою за 513 200,00 гривень 00 коп.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримала позовні вимоги пояснивши, що відповідач не належним чином виконує свої обовязки за кредитним договором і допустив заборгованість перед банком в загальній сумі 26 090,85 доларів США. В забезпечення належного виконання обовязків позичальника між сторонами укладено договір іпотеки. Предметом зазначеного договору є житловий будинок, розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Коротич, вулиця Горького, № 49, на який позивач і просить звернути стягнення.

Представник відповідача у судовому засіданні повністю заперечував протии задоволення позову, посилаючись на те, що цей будинок є його постійним місцем проживання, іншого місця проживання позивач не має, кредит видавався у доларах США для купівлі зазначеного будинку, тому просив суд врахувати, що діє мораторій на звернення стягнення щодо такого нерухомого майна.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 08 червня 2016 року позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» - задоволено повністю.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме на житловий будинок, що розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Коротич, вулиця Горького, № 49 , літ «А-1» цегла, житловою площею 37,80 кв. м., загальною площею 63,70 кв .м., та належні до нього відповідні надвірні будівлі, а саме: сарай літ. «Б», літню кухню літ. «В», вбиральню літ. «Г», огорожі № 1, 2 , що належить на праві власності ОСОБА_1, в рахунок погашення заборгованості перед Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» за договором про іпотечний кредит № 1971 від 18.07.2007 року, станом на 22.10.2015 у загальному розмірі 26090,85 доларів США, з яких прострочена заборгованість по кредиту - 21803,47 доларів США, прострочена заборгованість по відсоткам - 3804,47 доларів США, нарахована сума пені за прострочення терміну повернення кредиту та відсотків - 367,72 доларів США, нарахована сума 3% річних за несвоєчасне повернення кредиту - 33,87 доларів США, нарахована сума 3% річних за несвоєчасне повернення відсотків - 81,32 доларів США.

Встановлено спосіб реалізації предмету іпотеки - шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, за початковою ціною, не нижчою за 513 200,00 гривень 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк Україна» в особі філії - Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» сплачений судовий збір у розмірі 8848 гривень 44 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, у звязку з дією Закону України «Про мароторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконне, необґрунтоване, ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Зі змісту частини першої статті 575 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та статті 1 Закону України «Про іпотеку» вбачається, що іпотека як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно це вид забезпечення виконання зобовязання, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідно до статті 589 ЦК України, частини першої статті 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Крім того, правове регулювання звернення стягнення на іпотечне майно передбачено Законом України «Про іпотеку».

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Судом встановлено, що 18.07.2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківське обласне управління ВАТ «Ощадбанк» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про іпотечний кредит № 1971. За умовами договору відповідач отримав у позивача грошові кошти у сумі 25000 доларів США на строк 20 років з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 09 липня 2027 року із сплатою 12,75 % річних за користування кредитом, на придбання будинку розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Коротич, вулиця Горького, № 49 за договором купівлі-продажу від 18 липня 2007 року.

Іпотечний договір № 2549 від 18.07.2007 року, укладений між сторонами, посвідчений 18.07.2007 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_2 реєстровий № 1164.

Умовами договору у п. 1.5. кредитного договору передбачено, що щомісячно до 10 числа місяця, наступного за звітним, здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані банком проценти ануїтетними платежами в сумі 295,00 доларів США, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань. Останнє погашення кредиту та сплату відсотків здійснити не пізніше 09 липня 2027 року. Крім того, відповідач зобовязаний належним чином виконувати взяті на себе зобовязання за цим договором, що перебачено п. 4.3.1. кредитного договору, та відповідно до п. 4.3.2. кредитного договору повернути кредит в сумі 25000 доларів США, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди, встановлені цим договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобовязань по цьому договору сплатити штрафні санкції, у строки та на умовах, що визначені цим договором у разі порушення умов цього договору та/або договору іпотеки дострокового повернути кредит з одночасною сплатою процентів за фактичний час користування кредитними ресурсами, комісійних винагород , штрафів ті інших належних до спати платежів відповідного до чинного законодавства України, що передбачено п. 4.3.3. кредитного договору. Пунктом 5.2. кредитного договору передбачено пеню в розмірі 0,04% від суми несплаченого платежу, за кожний день прострочення.

Відповідно до п. 4.2.2. кредитного договору банк має право при виникненні простроченої заборгованості за кредитом чи процентами більше ніж 2 (два) місяці, а також в інших випадках, передбачених договором, вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів за договором та стягнути заборгованість за договором в примусовому порядку, в тому числі, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором.

Згідно із розрахунком заборгованості, що наданий позивачем, відповідач має заборгованість станом на 22.10.2015 у загальному розмірі 26090,85 доларів США, з яких прострочена заборгованість по кредиту - 21803,47 доларів США, прострочена заборгованість по відсоткам - 3804,47 доларів США, нарахована сума пені за прострочення терміну повернення кредиту та відсотків - 367,72 доларів США, нарахована сума 3% річних за несвоєчасне повернення кредиту - 33,87 доларів США, нарахована сума 3% річних за несвоєчасне повернення відсотків - 81,32 доларів США.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Що стосується посилання апелянта в апеляційній скарзі на положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», то колегія суддів вважає, що положення цього Закону не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки не спростовують висновків, викладених судом в рішенні.

Відповідно до правових позицій, викладених в постановах Верховного Суду України від 12 листопада 2015 року по справі № 6-1249цс/15 та від 01 липня 2015 року по справі № 6-345цс/15 встановлений Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобовязань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужування без згоди власника).

Крім того, згідно з пунктом 4 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

Оскільки вказаний Закон не зупиняє дію решти нормативно правових актів, що регулюють забезпечення зобовязань, то й не може бути мотивом для відмови в позові, а є правовою підставою, що унеможливлює вжиття органами і посадовими особами, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, заходів, спрямованих на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, підпадають під дію його положень на період чинності цього закону.

Рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», не підлягає виконанню.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду законне і обґрунтоване, постановлено з дотриманням вимог матеріального в процесуального права і підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

На підставі наведеного та керуючись п.1ч.1 ст.307, 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 08 червня 2016 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: