Справа № 466/9710/15-ц
У Х В А Л А

судового засідання

«05» лютого 2016 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого судді Кавацюка В.І

при секретарі Семків Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

у с т а н о в и в :

У провадженні Шевченківського районного суду м. Львова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики недійсним.

16 грудня 2015 року позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення вищевказаного позову, в якій просить постановити ухвалу про заборону державним виконавцям Шевченківського ВДВС Львівського міського управління юстиції вчиняти дії щодо реалізації майна, а саме:

- транспортного засобу марки «MAN 12-192»,1992 року випуску, білого кольору, шасі № WMAM 01165Y007591, д.н.з.235-68ТА

- транспортного засобу марки «Volkswagen LT45», 1995 року випуску, синього кольору, номер двигуна НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, д.н.з. НОМЕР_3

- транспортного засобу марки «Mersedes Bens Vito», 2006 року випуску, чорного кольору, номер двигуна НОМЕР_4, номер кузова НОМЕР_5, д.н.з. НОМЕР_6

- 1/2 частки квартири, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Шевченка,368/67 та належить ОСОБА_3

- земельної ділянки площею 0,0451га, яка знаходиться у садівничому товаристві «Джерельце» на території Рясне Руської сільської ради Яворівського району Львівської області

- житлового будинку №52, загальною площею 58кв.м., що знаходиться у садівничому товаристві «Джерельце» на території Рясне Руської сільської ради Яворівського району Львівської області та належить ОСОБА_1,

у виконавчих провадженнях №46207545 та №46402627 (про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Кліон» та ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 2 396 318,54 грн.) до вирішення справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики недійсним по суті та набрання рішення суду по даній справі законної сили.

В обґрунтування цієї заяви покликається на те, що підставами для звернення до суду з вказаним позовом стало те, що розписка, яка була надана ОСОБА_2 в суд для підтвердження факту укладення договору позики, ОСОБА_3 не оформлялася, кошти за вказаним договором не передавалися, тобто договір позики має бути визнано недійсним, у звязку з його безгрошовістю.

Станом на момент подання заяви про забезпечення позову, у провадженні Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції перебуває виконавче провадження№46207545 та зведене виконавче провадження №46402627 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Кліон» та ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 2 396 318,54 грн. за договором позики від 25 серпня 2015 року.

Виконавче провадження відкрито 28 січня 2015 року на підставі виконавчого листа №2/466/785/14, виданого Шевченківським районним судом м. Львова від 21 січня 2015 року, на виконання рішення суду від 01 жовтня 2014 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 23 грудня 2014 року, у справі №466/9654/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_1 про стягнення коштів за договором позики на загальну суму 2 396 318,54грн.

На підставі оспорюваного договору було прийняте рішення та відкрите виконавче провадження про стягнення заборгованості з ОСОБА_3, в межах якого вчиняються заходи щодо реалізації майна, набутого подружжям за час шлюбу, зокрема транспортні засоби: марки «MAN 12-192»,1992 року випуску, марки «Volkswagen LT45», 1995 року випуску, марки «Mersedes Bens Vito», 2006 року випуску, а також квартиру, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 368/67.

У вказаній квартирі зареєстрована та постійно проживає неповнолітня дитина ОСОБА_3, права на користування житловим приміщенням, якої у випадку продовження вчинення дій щодо відчуження вказаної квартири, будуть порушені.

У випадку задоволення її позову до ОСОБА_2 договір позики буде визнано недійсним та виникнуть підстави для перегляду судового рішення, яким було стягнено з ОСОБА_3 грошові кошти за договором позики.

Наслідками такого рішення буде закриття виконавчих проваджень, в межах яких вчиняються дії щодо реалізації спільного майна ОСОБА_1 та ОСОБА_3, право користування яким має неповнолітня дитина.

Враховуючи те, що у виконавчих провадженнях №46207545 та №464402627 проведено ряд виконавчих дій, у тому числі накладено арешт на майно ОСОБА_3 у межах суми стягнення, складено опис майна, таке може бути реалізоване третім особам.

У випадку незадоволення заяви про забезпечення позову, в межах виконавчого провадження буде вчинено дії по реалізації майна ОСОБА_3, право користування яким має неповнолітня дитина, а також майна, яке є спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_1, чим грубо порушено майнові права позивача, оскільки вона не є боржником за виконавчим документом, а відповідно і не може здійснюватися стягнення на її частку у спільному майні.

Визнання договору позики недійсним матиме наслідком визнання торгів по реалізації описаного вищевказаного майна недійсними та забезпечення його повернення у власність ОСОБА_3 та ОСОБА_1, що буде практично неможливо у випадку реалізації такого майна третім особам.

У звязку з вищенаведеним, для забезпечення можливості виконання майбутнього рішення у справі з метою захисту майнових прав учасників процесу та недопущення порушення прав неповнолітньої дитини щодо користування житловим приміщенням, необхідно вжити заходи забезпечення позову.

Учасники процесу в судове засідання 05 лютого 2016 року не зявились.

У відповідності до ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зясувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Згідно з розяснень, викладених в п.п.2, 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. При розгляді заяв про забезпечення позову, недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Судом встановлено, що 01 жовтня 2014 року Шевченківським районним судом м. Львова винесено рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог - ОСОБА_1 про стягнення коштів за договором позики. Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 23 грудня 2014 року вищевказане рішення залишено без змін. На підставі виконавчого листа №2/466/785/14, який був виданий 21 січня 2015 року Шевченківським районним судом м. Львова, державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції 28 січня 2015 року винесено постанову №ВП 46207545 про відкриття виконавчого провадження. Крім того, 05 лютого 2015 року державним виконавцем винесено постанову №46402627 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуженн.

Згідно з розяснень, вклаждених у вищевказаній постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відтак, враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку, що слід відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову

Керуючись ст.ст.151,153,209 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики недійсним - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_4