Справа № 242/4191/14-ц
Провадження № 2/242/519/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2016 р. Селидівський міський суд Донецької області у складі: головуючого - судді Черкова В.Г., за участю секретаря Кідрон О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Селидове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Донецької міської ради, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,-

Встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності на 1/5 частку квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування після смерті її чоловіка ОСОБА_4, яка належала йому на підставі свідоцтва про право власності на квартиру № 6081 від 21.05.1998 р., виданого Представництвом фонду державного майна України в м.Донецьк, загальна площа 107,2 м2, житлова 65,8 м2.

В судове засідання сторони не зявилися, про день слухання справи повідомлялися належним чином.

Позивач надав до суду позов про визнання права власності на спадкове майно. Ці обставини обґрунтовує доказами, доданими до позову.

Суд, вивчивши матеріали справи, законодавство, яке регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст..16 зазначеного кодексу, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця, до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Частиною 3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до п. 2 ст. 19 зазначеного Закону, реєстрація прав власності проводиться на підставі судових рішень.

З урахуванням вищезазначеного, суд вважає, що 1/5 частина квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, була набута та належала ОСОБА_4, померлому 09.06.2014 р., в установленому законом порядку. ОСОБА_1 є спадкоємицею першої черги за законом після смерті ОСОБА_4, мешкала на момент смерті разом із ОСОБА_4 і фактично прийняла спадщину, але належним чином її не оформила. Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_4, які б бажали прийняти спадщину, судом не встановлено. Тому за ОСОБА_1 необхідно визнати право на спадщину, яка складається з 1/5 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, і належала померлому.

Керуючись ст.ст. 213-214 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/5 частку квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування після смерті її чоловіка ОСОБА_4, яка належала йому на підставі свідоцтва про право власності на квартиру № 6081 від 21.05.1998 р., виданого Представництвом фонду державного майна України в м.Донецьк, загальна площа 107,2 м2, житлова 65,8 м2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя