Справа № 157/1109/16-ц
Провадження №2-о/157/53/16
РІШЕННЯ
Іменем України
19 грудня 2016 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Антонюк О.В.,

з участю секретаря - Фесь Т.І.,

заявника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій зазначає, що з листопада 1968 року по грудень 1970 року проходив строкову військову службу в лавах Збройних Сил СРСР, зокрема, у в/ч НОМЕР_1 (з 01.12.1968 року - найменування військової частини змінилось на - в/ч п/п НОМЕР_2 ) на посаді водія у військовому званні рядовий. Згідно з довідкою Центрального архіву Міністерства оборони Російської Федерації від 09 липня 2004 року (вих. № 2/70184) військова частина польова пошта НОМЕР_2 з 01 грудня 1968 року дислокувалась у населеному пункті Червена Вода (ЧССР). Протягом військової служби у військовій частині п/п НОМЕР_2 безпосередніми та першочерговими завданнями військовослужбовців були патрулювання ввіреної території, супровід військових вантажів та особового складу, участь у проведенні заходів із «зачистки» території від повстанців, бойове патрулювання вулиць міста, охорона громадського порядку. Спільно з іншими військовослужбовцями Радянської Армії в групах він здійснював бойове чергування на об`єктах посиленої охорони (контрольно-пропускних пунктах об`єктів промисловості, будівель органів влади, місцях масового скупчення людей). Разом з тим, в період проходження військової служби у зазначеній військовій частині під час зіткнення з повстанцями отримав контузію головного мозку, множинні осколкові поранення голови, лівої руки, правої ноги. Після одержаного поранення проходив лікування в військовому госпіталі при військовій частині, проте документального підтвердження лікування у його військово-облікових документах з невідомих йому причин зроблено не було. Командуванням військової частини їм заборонялось розголошувати будь-які відомості про їхні бойові операції та їх наслідки на території ЧССР. Підтвердженням його участі у бойових діях є отримання ним статусу учасника бойових дій та статусу інваліда війни. Постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року затверджений Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, який набрав чинності з 01.01.2014 року, у відповідності до якого, серед іншого, передбачена можливість виплати одноразової грошової допомоги колишнім військовослужбовцям Радянської Армії, які отримали поранення чи контузію при виконанні безпосередньо обов`язків військової служби, що мали своїм наслідком втрату працездатності чи встановлення групи інвалідності. Отримані ним під час участі в бойових діях на території ЧССР контузія головного мозку, множинні осколкові поранення голови, лівої руки та правої ноги призвели до встановлення йому II групи інвалідності. У довідці до акта огляду МСЕК серії 12 ААА № 386248 в графі причина інвалідності вказано: «поранення (контузія) так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби (Чехословаччина)». Він має право на одержання одноразової допомоги у розмірах, визначених вищевказаним порядком, проте документів, що свідчили б про причини та обставини поранення (контузії), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням правопорушення, в т.ч. навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, у нього відсутні. Причиною цього є об`єктивні обставини, а саме те, що тогочасним радянським законодавством підстав і правового механізму видачі військовослужбовцю таких довідок не було передбачено, видача необхідних документів може бути здійснена винятково органом (установою або організацією), в якому особа працювала (проходила службу) в період, необхідний для підтвердження, однак Радянська Армія (та відповідно підпорядкована їй в/ч п/п НОМЕР_2 ) як суб`єкт правовідносин припинила своє існування понад 25 років. Протоколом засідання Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців № 2442 від 02 червня 2016 року встановлено, що отримані ним множинні вогнепальні осколкові поранення голови, лівої руки, правої руки були спричинені пораненням (контузією), пов`язаними з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. Дане заключення знаходить своє підтвердження також у висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи №1424/ж від 02.06.2016 року, який засвідчує, що рубці в проекції хвоста лівої брови, на нижньому повіці лівого ока у зовнішнього кута, на шкірі верхньої губи зліва, на тильно-зовнішній поверхні лівої кисті в проекції середньої та нігтьової фаланг 2 пальця, на тильно-внутрішній поверхні правої ступні в проекції дистального кінця 1 плюснової кістки є наслідком загоєння ран, які виникли внаслідок розривної дії снаряду та могли бути спричинені у зазначений строк, тобто у 1968 році. Він є інвалідом війни, учасником бойових дій на території інших держав. Однією з правових підстав для одержання особою даного статусу є поранення (контузія) особи у країні, де у визначений час велися бойові дії. Постановою Кабінету Міністрів України № 63 від 08.02.94 року «Про організаційні заходи щодо застосування Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» затверджено Перелік держав і періодів бойових дій на їх території, серед яких знаходиться й Чехо-Словаччина, де в період з 20 серпня 1968 року по 01 грудня 1969 року велися бойові дії. З урахуванням наведеного просить суд постановити судове рішення, яким встановити факт отримання ним у 1968 році поранення (контузії) при безпосередньому виконанні обов`язків військової служби у складі в/ч п/п НОМЕР_2 на території ЧССР в період проходження строкової військової служби.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримав з викладених у ній підстав і просив задовольнити.

Представник заінтересованої особи Панасюк О.В. в судовому засіданні 13 грудня 2016 року не заперечив проти задоволення заяви ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заяву належить задовольнити повністю, зважаючи на таке.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає справи в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення.

Перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені судом, передбачено ч. 1 ст. 256 ЦПК України.

Частиною 2 ст. 56 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: 1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; 4) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Судом встановлено, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Брониця Камінь-Каширського району Волинської області, є учасником бойових дій і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_3 , виданого Волинським обласним військовим комісаріатом 11 липня 2013 року.

Згідно з військовим квитком НОМЕР_4 , позивач 17 грудня 1970 року на підставі наказу МО СРСР № 81 від 15.04.1970 року був звільнений (демобілізований) з військової служби в запас і направлений в Камінь-Каширський РВК Волинської області.

З архівної довідки Центрального архіву Міністерства оборони Російської Федерації № 2/70184 від 09.07.2004 року вбачається, що по архівних документах встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в в/ч НОМЕР_1 (з 1 грудня 1968 року в/ч пп НОМЕР_2 ) з 14 листопада 1968 року наказ № 286 по 17 грудня 1970 року наказ № 333, на посаді водія, з військовим званням - рядовий. З 25 травня 1962 року по 30 листопада 1968 року місцем дислокації в/ч НОМЕР_1 було м. Свалява, Закарпатської області. З 1 грудня 1968 року селище Червена-Вода, ЧССР (до розформування частини).

У відповідності з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 386248 ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи, причина інвалідності поранення (контузія), пов`язані з виконанням обов`язків військової служби ( ОСОБА_2 ).

Згідно з витягом із протоколу засідання Центральної військової-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця № 2442 від 02 червня 2016 року, множинні вогнепальні осколкові поранення голови, лівої руки, правої ноги (контузія головного мозку - 1968 р.) рядового у відставці ОСОБА_1 , 1949 року народження, наслідком яких рубці шкіри в зазначених анатомічних областях, що підтверджено висновком спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи № 1424/Ж від 02.06.2016 року, Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, поранення (контузія) та захворювання пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії.

З висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи № 1424/Ж від 02.06.2016 року вбачається, що наявні у ОСОБА_1 рубці в проекції хвоста лівої брови, на нижньому повіці лівого ока у зовнішнього кута, на шкірі верхньої губи зліва, на тильно-зовнішній поверхні лівої кисті в проекції середньої та нігтьової фаланги 2 пальця, на тильно-внутрішній поверхні правої ступні в проекції дистального кінця 1 плюснової кістки є наслідком загоєння ран, які виникли внаслідок розривної дії снаряду, могли бути спричинені у зазначений строк, тобто у 1968 році.

Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року, передбачено призначення і виплату одноразової грошової допомога, зокрема, військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у разі встановлення інвалідності I, II, III групи.

Для одержання одноразової грошової допомоги, військовослужбовець, у відповідності з вказаним Порядком, повинен до заяви про виплату грошової допомоги, поряд з іншими документами, додати документ, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

У відповідності до ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій визнаються, зокрема, учасники бойових дій на території інших країн - військовослужбовці Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу РСР (включаючи військових та технічних спеціалістів і радників), працівники відповідних категорій, які за рішенням Уряду колишнього Союзу РСР проходили службу, працювали чи перебували у відрядженні в державах, де в цей період велися бойові дії, і брали участь у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (флотів); військовослужбовці Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, поліцейські, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які за рішенням відповідних державних органів були направлені для участі в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки або у відрядження в держави, де в цей період велися бойові дії. Перелік держав, зазначених у цьому пункті, періоди бойових дій у них та категорії працівників визначаються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 7 зазначеного Закону визначено, що до інвалідів війни належать, серед інших, інваліди з числа: учасників бойових дій на території інших держав, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов`язаних з перебуванням у цих державах.

Згідно з Переліком держав і періодів бойових дій на їх території, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1994 року № 63 «Про організаційні заходи щодо застосування Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», до держав, яким надавалася допомога за участю військовослужбовців Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки та осіб рядового, начальницького складу і військовослужбовців Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу РСР, військовослужбовців Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, інших військових формувань, осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, віднесено Чехо-Словаччину, період бойових дії на її території визначено: 20 серпня 1968 року - 1 січня 1969 року.

З урахуванням вищенаведеного, суд доходить висновку про наявність підстав для встановлення факту, що має юридичне значення, - отримання заявником поранення (контузії) при безпосередньому виконанні обов`язків військової служби у складі в/ч п/п НОМЕР_2 на території ЧССР (Чехословаччини) в період проходження строкової військової служби.

Встановлення факту, про який просить заявник, необхідно йому для отримання пільг (грошових допомог), передбачених військовослужбовцям, інвалідність яких настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання безпосередньо обов`язків військової служби.

Іншим чином встановити факт, що має юридичне значення, про який просить заявник, не можливо.

На підставі п. п. 9, 13 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» заявник як учасник бойових дій, інвалід 2 групи, звільнений від сплати судового збору, тому судові витрати необхідно віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 235, 256, 259 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Встановити факт отримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у 1968 році поранення (контузії) при безпосередньому виконанні обов`язків військової служби у складі в/ч п/п НОМЕР_2 на території ЧССР (Чехословаччина) в період проходження строкової військової служби.

Рішення може бути оскаржене до судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Волинської області через Камінь-Каширський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: О. В. Антонюк