Апеляційний суд Житомирської області
Справа №280/1540/15-ц Головуючий у 1-й інст. Щербаченко І. В.
Категорія 41 Доповідач Трояновська Г. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Трояновської Г.С.

суддів: Жигановської О.С., Коломієць О.С.

з участю секретаря судового засідання Ковальської Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Житомирській області ОСОБА_2, головного спеціаліста відділу кадрової та юридичної роботи управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Житомирській області ОСОБА_3, ОСОБА_4 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 25 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив визнати відсутність у ОСОБА_4 повноважень щодо підписання звернення від імені керівника Коростишівської спільної міжгосподарської організації «Райагрошляхбуд»; визнати протиправними призначення та проведення службового розслідування, результати якого відображені в акті від 25 вересня 2015 року; визнати недійсними та скасувати наказ від 15 вересня 2015 року №227 та акт проведення службового розслідування від 25 вересня 2015 року; визнати недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію позивача інформацію про те, що ОСОБА_1 звертався до посадових осіб Коростишівської спільної міжгосподарської організації «Райагрошляхбуд» для отримання майна, та його особистій зацікавленості в майні боржника, його особистої зацікавленості щодо негативного судового рішення в питанні затвердження мирових угод щодо вказаного майна укладених даним підприємством; зобовязати начальника управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Житомирській області ОСОБА_2, головного спеціаліста відділу кадрової та юридичної роботи управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Житомирській області ОСОБА_3, ОСОБА_4 протягом одного місяця з дня набрання законної сили рішення суду у справі спростувати у такий же спосіб, у який вона була поширена, недостовірну та таку, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1, указану інформацію; стягнути з відповідачів на його користь 30 000 гривень у рахунок відшкодування моральної шкоди, які він має намір витратити для відновлення своєї ділової репутації.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він з 23.04.2014 року працює на посаді начальника відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Коростишівському районі. З метою погашення заборгованості Коростишівською спільною міжгосподарською шляхобудівельною організацією «Райшляхбуд» по страхових коштах до Фонду в сумі 5535,65грн., він в судовому порядку оскаржив мирові угоди, укладені між підприємством та його працівниками, зокрема, ОСОБА_4, вважаючи, що мирові угоди негативно вплинуть на результативні показники роботи відділення. Проте, ОСОБА_4, як керівником Коростишівської спільної міжгосподарської організації «Райагрошляхбуд», було направлено начальнику управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Житомирській області ОСОБА_2 скаргу на його /позивача/ дії.

23 вересня 2015 року за місцем його роботи на зборах колективу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Коростишівському районі, головний спеціаліст відділу кадрової та юридичної роботи Управління ОСОБА_3, посилаючись на наказ начальника управління ОСОБА_2 поширила відносно нього інформацію про те, що він звертався до посадових осіб Коростишівської спільної міжгосподарської шляхобудівельної організації «Райагрошляхбуд» для отримання майна та його зацікавленості в майні боржника, що є свідченням його особистої зацікавленості щодо негативних судових рішень в питанні затвердження мирових угод щодо вказаного майна, укладених вказаним підприємством. У подальшому дана інформація була задокументована та відображена в акті проведення службового розслідування від 25 вересня 2015 року. Вважає, що зазначена інформація не є оціночним судженням, а є твердженням про конкретні факти, які звинувачують його у незаконній діяльності і протиправній поведінці, носить негативний характер та порочить його, як відомої людини в районі, честь, гідність та ділову репутацію. Внаслідок поширення широкому колу осіб недостовірної інформації йому завдано морально шкоду.

Позивач також вказує, що відповідач ОСОБА_4 у своїй скарзі без будь-яких обґрунтувань звинуватив його у протиправній поведінці, проте відповідач ОСОБА_2 не відреагував на його /позивача/ доповідну записку про наклеп, не відмінив виданий ним наказ та не зупинив розповсюдження недостовірної інформації підлеглим.

Окрім того позивач зазначає, що ОСОБА_4, який підписав скаргу, не є законним керівником Райагрошляхбуду і ніколи ним не був. Вказує, що збори від 7 червня 2005 року скликані і проведені в порушення ч.4 ст. 98 ЦК України, п.1.1 Статуту, протокол та рішення зборів підписані в порушення ч.2 ст.203 ЦК України, не уповноваженими на це її установчими документами особами, представниками сільськогосподарських підприємств, які відповідно до даних ЄДРПОУ утворені значно пізніше створення Райагрошляхбуду, і тому не могли бути його засновниками, які ні за Статутами, ні за іншими документами не є власниками дольової участі у майні Райагрошляхбуду.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 25 липня 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на невідповідність рішення суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин по справі, просить його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування скарги зазначає, що судом першої інстанції не перевірено відповідність протоколу зборів учасників від 07.11.2014 року статутним документам, проігноровано норми Статуту Коростишівської спільної міжгосподарської шляхобудівельної організації «Райагрошляхбуд», залишено поза увагою, як доказ, факт протиправності набуття ОСОБА_4 майна вказаної організації. Визнання судом першої інстанції повноважень ОСОБА_4 щодо підписання звернення від імені керівника Коростишівської спільної міжгосподарської шляхобудівельної організації «Райагрошляхбуд» суперечить ч.1 ст.100, ч.3 ст.135 ЦК України та Статуту підприємства. Вказує, що висновки суду щодо правомірності проведення службового розслідування є помилковими, оскільки суперечать Порядку проведення службових розслідувань у виконавчій дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Крім того вважає, що пояснення свідків, надані в судовому засіданні, не могли бути прийняті до уваги, оскільки не відповідають вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 30 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 23.04.2014 року наказом виконавчої дирекції Фонду № 0-41-к ОСОБА_1 було призначено виконуючим обовязки начальника відділення виконавчої дирекції Фонду у Коростишівському районі Житомирської області, а 20.01.2015 року наказом виконавчої дирекції Фонду №01-7-к його призначено на посаду начальника цього відділення /т.1 а.с.11/.

02 вересня 2015 року ОСОБА_4, як керівником Коростишівської спільної міжгосподарської шляхобудівельної організації (КСМШО) «Райагрошляхбуд», було направлено начальнику управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Житомирській області ОСОБА_2 скаргу на незаконні дії посадової особи, а саме - керівника виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Коростишівському районі ОСОБА_1, в якій він просив вжити заходів щодо притягнення останнього до встановленої законом відповідальності та відкликання безпідставно поданої Фондом апеляційної скарги на ухвалу Коростишівського районного суду Житомирської області про визнання мирової угоди від 27.07.2015 року /т.1 а.с.39-40,77-79/.

В обґрунтування зазначеної скарги ОСОБА_4 вказав, що станом на 01 січня 2015 року КСМШО «Райагрошляхбуд» мала заборгованість перед відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Коростишівському районі в сумі 5535 грн. 65 коп., що утворилася на підставі постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2010 року у справі №3а-895/10/0670 в сумі 3565 гривень 90 копійок та постанови окружного адміністративного суду від 28 травня 2012 року у справі №0670/2055/12 в сумі 1969 гривень 75 копійок.

Виконавчі листи за зазначеними рішеннями судів були обєднані у зведене виконавче провадження.

Вимоги органів страхування з обовязкового страхування задовольняються в пяту чергу після погашення чотирьох попередніх черг.

Однак підприємство мало непогашену заборгованість із заробітної плати третьої черги, зокрема, перед ОСОБА_4 в розмірі 11 343,54грн., ОСОБА_5 в розмірі 7 295,57грн, ОСОБА_6 в розмірі 13 659грн. та ОСОБА_7 в розмірі 19 948,38грн.

Протягом червня-липня 2013 року між стягувачами ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було укладено мирові угоди на стадії виконавчого провадження про добровільне погашення заборгованості шляхом передачі окремих обєктів нерухомості з доплатою стягувачами різниці між ринковою вартістю майна та сумою заборгованості.

05 січня 2015 року всі укладені мирові угоди були оскаржені Фондом до апеляційного суду Житомирської області з підстав порушення прав Фонду у зведеному виконавчому провадженні. 02 лютого 2015 року з метою мирного врегулювання спору, заборгованість перед Фондом в повному обсязі була погашена від імені підприємства за рахунок ОСОБА_4, однак скарги на ухвали про визнання мирових угод відкликані Фондом не були. Разом з тим, під час судового слухання справ, в.о. керівника Фонду ОСОБА_1 наполягав на порушенні права Фонду, достатніх підстав для чого навести не спромігся.

У звязку з наявністю формальних та процесуальних порушень ухвали Коростишівського районного суду про визнання мирових угод були скасовані, заборгованість перед стягувачами не погашена. В результаті дій ОСОБА_1 наступні черги не можуть отримати погашення заборгованості, оскільки не погашені попередні черги, чим порушуються права держави також.

У скарзі також зазначено, що керівник Фонду ОСОБА_1 діє від імені Фонду та використовує дані йому повноваження на шкоду КСМШО «Райагрошляхбуд» через тривалі неприязні стосунки з його керівництвом, повязані із зацікавленістю ОСОБА_1 в придбанні гаражних боксів, належних підприємству, з використанням свого службового становища, та у відмові керівництва підприємства у відчуженні цих боксів /т.1 а.с.39-40, 77-79/.

Наказом начальника управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Житомирській області ОСОБА_2 від 15 вересня 2015 року за № 227 було створено комісію з трьох осіб ОСОБА_8, Лук»янчук Г.В., ОСОБА_3 для проведення службового розслідування з метою з»ясування обставин викладених в скарзі/т.1 а.с.10/.

На виконання зазначеного наказу створена комісія вивчила позови, заяви та скарги, які предявлялись позивачем в інтересах відділення, ухвалені судові рішення, перевірила наявність заборгованість за виконавчими листами перед відділенням та встановила її відсутність, а також опитала працівників КСМШО «Райагрошляхбуд» ОСОБА_5В, ОСОБА_6 та скаржника ОСОБА_4 та відзначила, що вони одноголосно підтверджують зацікавленість начальника відділення до нерухомого майна Підприємства /т.1 а.с.13/.

За результатами проведеного розслідування комісія прийшла до висновку про перебільшення своїх посадових обовязків та завдань покладених Фондом на начальника відділення, тобто на ОСОБА_1 /т.1 а.с.11-14/.

Пред»являючи позов у цій справі (про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди) позивач посилався на те, що поширена відносно нього інформація про те, що він звертався до посадових осіб КСМШО «Райагрошляхбуд» для отримання майна та його зацікавленості в майні боржника, щодо його особистої зацікавленості щодо негативного судового рішення в питанні затвердження мирових угод щодо вказаного майна, укладених даним підприємством, є неправдивою, а тому дії відповідачів з оприлюднення вказаної інформації, і складені ними документи мають негативні для нього наслідки, а тому вказані дії мають бути визнані протиправними, документи скасовані, а інформація - спростованою.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що позов про визнання інформації такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію позивача не підлягає до задоволення, оскільки встановлено заборону на переслідування за подання звернення.

Колегія суддів вважає такий висновок правильним.

Так, за змістом ч. 4 ст. 32 Конституції України та ст. 277 ЦК України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Відповідно до ч. ч. 1, ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Оціночними судженнями, з огляду на приписи ч. ч. 1, 2 ст. 30 Закону України від 02 жовтня 1992 року № 2657-XII «Про інформацію», за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Відповідно до ст. 40 Конституції України всі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

У п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз'яснено, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевіряти таку інформацію та надавати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації.

Про зазначене йдеться й у Рішенні Конституційного Суду України від 10 квітня 2003 року № 8-рп/2003 (справа про поширення відомостей).

З матеріалів справи вбачається, що звернення щодо незаконних дій посадової особи начальника відділення виконавчої дирекції ФССНВ у Коростишівському районі ОСОБА_1 було направлено керівнику органу управлінню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Житомирській області, якому безпосередньо підпорядковується відділення, що підтверджується пунктом 1 Положення про відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Коростишівському районі /т.1а.с.20/.

Відповідно до п.1.4 Посадової інструкції начальника відділення виконавчої дирекції ФССНВ у Коростишівському районі начальник відділення підпорядковується начальнику управління виконавчої дирекції Фонду у Житомирській області /т.1 а.с. 21/.

Відтак, скарга щодо дій посадової особи начальника відділення була подана начальнику управління не з метою доведення таких відомостей до громадськості чи окремих громадян, а з метою їх перевірки компетентним органом, який уповноважений провести відповідну перевірку та надати відповідь.

Тому подання такої скарги не може вважатися поширенням відомостей, які порочать честь, гідність чи ділову репутацію позивача, а є реалізацією скаржником свого конституційного права, визначеного ст. 40 Конституції України.

Встановивши такі обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтовано висновку про відмову у задоволення вимог про визнання недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію позивача інформацію, викладену у скарзі ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_1 проявляв зацікавленість у придбанні нерухомого майна Підприємства.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що головний спеціаліст відділу кадрової та юридичної роботи управління ОСОБА_3, посилаючись на наказ начальника управління ОСОБА_2, 23.09.2015 року за місцем роботи позивача, на зборах колективу відділення, поширила відносно позивача інформацію про те, що він звертався до посадових осіб КСМШО «Райагрошляхбуд» для отримання майна та його зацікавленості в майні боржника, що являється свідченням його особистої зацікавленості щодо негативних судових рішень в питанні затвердження мирових угод щодо вказаного майна, укладених даним підприємством, є необґрунтованим, оскільки матеріалами справи не підтверджено проведення зборів трудового колективу 23.09.2015 року та поширення ОСОБА_3 вказаної інформації.

В матеріалах справи міститься лише акт від 23.09.2015 року про відмову надання пояснення, з якого вбачається, що комісія 23.09.2015 року ознайомила начальника ВВД ФССНВ у Коростишівському районі ОСОБА_1 зі скаргою керівника «Райагрошляхбуд» ОСОБА_4 на незаконні дії посадової особи. Від надання пояснень начальник відділення ОСОБА_1 відмовився /т.1 а.с.97/.

Відтак, доводи позивача щодо поширення недостовірної інформації ОСОБА_3 є безпідставними.

Позивачем предявлено позов про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди, проте позивач заявив також інші вимоги, які виходять за межі предмету цього спору, а саме про відсутність у ОСОБА_4 повноважень на підписання документації від імені керівника Коростишівської спільної міжгосподарської шляхобудівельної організації «Райагрошляхбуд», визнання протиправним призначення та проведення службового розслідування та визнання недійсним та скасування наказу №227 від 15.09.2015 року та акту проведення службового розслідування від 25.09.2015 року.

Водночас, розглянувши вимоги позивача й у цій частині, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про їх безпідставність.

Так, з матеріалів справи вбачається, що рішенням зборів уповноважених представників господарств-учасників і трудового колективу Коростишівської спільної міжгосподарської шляхобудівної організації «Райагрошляхбуд» від 7 листопада 2014 року (протокол №1/2014) ОСОБА_4 повторно обрано керівником підприємства строком на три роки /т.1 а.с. 213,214/.

Доказів того, що начальником КСМШО «Райагрошляхбуд» є інша особа матеріали справи не містять. А тому ОСОБА_4 мав усі правові підстави підписати скаргу щодо дій посадової особи як керівник підприємства.

Доводи наведені в апеляційній скарзі про те, що суд не перевірив відповідності статутним документам протоколу зборів учасників від 07.11.2014 року, проігнорував його норми щодо засновників КСМШО «Райагрошляхбуд», не звернув уваги на те, що бувші колгоспи та радгоспи Коростишівського та Брусилівського районі, ліквідовані та реорганізовані у відповідності з законодавством України ще в 1994-1997 роках, право власності на дольову участь у майні Райагрошляхбуду, правонаступництво на інших юридичних чи фізичних осіб не переоформляли, про що свідчить відсутність змін у Статуті організації та інші доводи, повязані із статутною діяльністю підприємства, дольовою участю господарств-учасників та трудового колективу, обрання керівництва не можуть враховуватись у цій справі, виходячи з принципу диспозитивності цивільного процесу, оскільки наведені позивачем доводи стосуються господарської діяльності підприємства, його трудового колективу, обрання та звільнення голови Ради, який є одночасно начальником КСМШО «Райагрошляхбуд», а такі вимоги не були і не могли бути предметом дослідження у цій справі, оскільки стосуються учасників підприємства, їх корпоративних інтересів, а не інтересів позивача як фізичної особи чи представника відділення виконавчої дирекції ФССНВ у Коростишівському районі.

Окрім того не має визначального значення чи скарга підписана ОСОБА_9 як керівником підприємства чи як фізичною особою, оскільки порушені у ній питання стосуються його і як керівника, і як фізичної особи.

Є безпідставними доводи позивача у позовній заяві та апеляційній скарзі про те, що призначення та проведення службового розслідування є протиправним, а наказ №227 від 15.09.2015 року та акт проведення службового розслідування від 25.09.2015 року є недійсними та підлягають скасуванню.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що наказом управління виконавчої дирекції Фонду у Житомирській області від 02.07.2003 року №128 затверджено Положення про порядок роботи із зверненнями громадян та організації особистого прийому громадян робочими органами виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Житомирській області /т.1а.с.63-70/.

Відповідно до п.2.1. цього Положення під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій чи усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пунктом 4.2. Положення визначено, що зареєстровані звернення передаються начальнику управління (відділення), який здійснює попередній розгляд звернень.

З метою з»ясування обставин, викладених у скарзі, начальником управління видано наказ №227 від 15.09.2015 року для створення комісії з проведення службового розслідування /т.1 а.с.10/, що не суперечить Порядку проведення службових розслідувань у виконавчій дирекції Фонду та її робочих органах, затвердженому наказом виконавчої дирекції Фонду від 14.06.2007 року №416 /т.1 а.с.58-61/.

Відповідно до п.1.2. зазначеного Порядку він визначає підстави для проведення службового розслідування у виконавчій дирекції Фонду та її робочих органах, в тому числі у разі надходження від громадян повідомлень щодо випадків корупційних і злочинних проявів працівниками виконавчої дирекції Фонду та її робочих органів.

Є огляду на наведене колегія суддів вважає, що наказ та акт за результатами розслідування не є такими що не відповідають, чи порушують процедуру розгляду скарги, а тому доводи наведені в апеляційній скарзі є безпідставними.

Окрім того проведення службового розслідування здійснено відповідачем в межах його компетенції та не порушує прав позивача, оскільки не тягне за собою настання жодних юридичних наслідків /накладення дисциплінарного стягнення/.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд ухвалив рішення на підставі показань свідків, тобто на припущеннях, є безпідставним, оскільки показання свідків є належними та допустимими доказами в контексті положень ст.ст. 58, 59 ЦПК України. Свідки повідомили відомі їм обставини щодо предмету спору, під час їх допиту не було порушено норм цивільно-процесуального законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив рішення на підставі наданих сторонами та досліджених у судовому засіданні доказів, повно і всебічно зясувавши обставини, на які посилаються сторони як на підставу своїх вимог і заперечень.

Рішення суду є законним і обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 25 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді