Провадження № 2/127/7167/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 грудня 2016 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді: Гриневича В.С.,

при секретарі: Клітченко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу №127/24582/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Вінницьке управління механізації і автотранспорту будівництва» про стягнення невиплаченої компенсації за невикористані дні щорічної відпустки,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Вінницьке управління механізації і автотранспорту будівництва» про стягнення невиплаченої компенсації за невикористані дні щорічної відпустки.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач працював з 10.06.1988р. по 04.08.2016р. на ПАТ «Вінницьке управління механізації і автотранспорту будівництва». Відповідно до наказу № 61а-к від 04.08.2016р. позивача було звільнено з посади начальника виробничо-технічного відділу та нараховано останньому компенсацію за невикористані відпустки з 10.06.2011р. по 02.08.2016р. за 124 календарних дні, що становить 21702,48 грн.

Однак, станом на 31.10.2016р. компенсацію за невикористані відпустки ОСОБА_1 виплачено не було, в силу чого позивач звернувся до суду з даною позовною заявою та просив стягнути з відповідача на його користь 21702,48 грн. компенсації за невикористані дні щорічної відпустки.

Позивач в судове засідання не зявився, однак 13.12.2016р. представник позивача звернулася до суду із заявою, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю та просить суд розгляд справи провести у її відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, проте 13.12.2016р. звернувся до суду із заявою, у якій зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить суд розгляд справи провести у його відсутність.

Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного.

Із записів зроблених в трудовій книжці ОСОБА_1 серії БТ-І №7781952 вбачається, що він 10.06.1988р. відповідно до наказу № 71-К від 10.06.1988р. був прийнятий на посаду диспетчера в Управління механізації і автотранспорту будівництва Трест Західелеватормлинбуд (запис №10).

В подальшому, наказом №109К від 18.11.1992р. ОСОБА_1 переведено на посаду інженера 2 категорії (запис №11).

Відповідно до наказу №77 від 28.04.1994р. Управління механізації і автотранспорту будівництва Трест Західелеватормлинбуд перейменовано в Орендне підприємство Управління механізації і автотранспорту будівництва (запис № 12).

В той же час, на підставі наказу №22 від 01.04.1997р. Орендне підприємство Управління механізації і автотранспорту будівництва було перейменовано у Відкрите акціонерне товариство Вінницьке управління механізації і автотранспорту будівництва, а наказом №97 від 31.05.2012р. Відкрите акціонерне товариство Вінницьке управління механізації і автотранспорту будівництва перейменоване в Публічне акціонерне товариство Вінницьке управління механізації і автотранспорту будівництва (далі - ПАТ «ВУМІАБ»).

Відповідно до наказу №154 від 30.08.2012р. ОСОБА_1 був призначений на посаду заступника директора з будівництва з виконанням обов'язків начальника виробничо-технічного відділу ПАТ «ВУМІАБ» та на підставі наказу № 61а-к від 04.08.2016р. був звільнений з роботи за власним бажанням, згідно ст. 38 КЗпП України (запис № 18) (а.с. 6-7).

Разом з тим, вищевказаним наказом ПАТ «ВУМІАБ» №61а-к від 04.08.2016 року зобовязано бухгалтерію провести ОСОБА_1 повний розрахунок, у тому числі виплатити компенсацію за 124 календарних дні невикористаної відпустки.

Відповідно до частини 1 статті 47 Кодексу законів про працю України (далі КзпП України) власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Разом з тим, згідно з частиною 1 статті 83 КЗпП України, у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - інваліда з дитинства підгрупи А I групи.

Частиною 1 статті 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати (далі Порядок), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. №100, обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

Згідно з п. 7 вищевказаного Порядку, нарахування виплат за час щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або компенсації за невикористані відпустки, тривалість яких розраховується в календарних днях провадиться шляхом ділення сумарного заробітку за останні перед наданням відпустки 12 місяців або за менший фактично відпрацьований період на відповідну кількість календарних днів року чи меншого відпрацьованого періоду (за винятком святкових і неробочих днів, встановлених законодавством). Одержаний результат перемножується на число календарних днів відпустки.

Як вбачається з довідки про середню заробітну плату (дохід) №2, виданої 30.10.2016р. ПАТ «ВУМІАБ», ОСОБА_1 працював на даному підприємстві та загальна сума його доходу за період з серпня 2015 року по липень 2016р. становить 62481,74 грн., а його середньоденна заробітна плата становить 175,02 грн. (а.с. 11)

Таким чином, враховуючи положення п. 7 Порядку, сума нарахованої компенсації за 124 календарних дні невикористаної відпустки становить 21702,48 грн. (124 х 175,02 = 21702,48)

Однак судом встановлено, що у день звільнення з роботи (04.08.2016р.) відповідач, в порушення вимог ч.1 ст. 116 КЗпП України, не виплатив належну позивачу компенсацію за 124 календарних дні невикористаної відпустки, яка становить 21702,48 грн.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Крім того, відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, а також визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними належними доказами, а відтак позов підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Отже, з відповідача слід стягнути на користь держави 551,20 грн. судового збору.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 47, 83, 116 КЗпП України, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 174, 197, 209, 212-215, ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Вінницьке управління механізації і автотранспорту будівництва (21022, м. Вінниця, вул. Сергія Зулінського, 48, ідентифікаційний код субєкта господарювання: 05465488) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (зареєстрованого за адресою: м Вінниця, вул. Маліновського, 3/5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), 21702,48 грн. (двадцять одна тисяча сімсот дві гривні сорок вісім копійок) компенсації за невикористані дні щорічної відпустки.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Вінницьке управління механізації і автотранспорту будівництва (21022, м. Вінниця, вул. Сергія Зулінського, 48, ідентифікаційний код субєкта господарювання: 05465488) на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн. (пятсот пятдесят одна гривня двадцять копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: