Рiвненський мiський суд Рівненської області в особi суддi ОСОБА_1,
з участю: секретаря судового засідання Ющук О.С.,
pозглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi в мiстi Рiвне
справу за позовом ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Оранта-Життя» про стягнення коштів, -
Позивач ОСОБА_2 подав суду письмову заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі. У разі неявки в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.
Представник ПрАТ «СК «Оранта-Життя» в судове засідання не зявився. Про час і місце судового засідання відповідач був оповіщений у встановленому порядку. Заперечення проти позову відповідач не подав. Повідомлення про причини неявки представника від відповідача до суду не надійшло.
Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.
Судом встановлено, що 07 травня 2008 року між дружиною позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 (страхувальник) та ПрАТ «СК «Оранта-Життя» (страховик) укладено договір страхування життя сина позивача - ОСОБА_4 (застрахована особа) (далі - Договір), що підтверджується страховим полісом № 1005533. За умовами вказаного договору позивач ОСОБА_2 є вигодонабувачем. Зі змісту страхового поліса вбачається, що він засвідчує факт укладення договору страхування згідно з Правилами № 8 добровільного страхування життя дітей «Оранта-Життя-Юніор» від 12 липня 2005 року (далі - Правила).
Відповідно до статті 16 Закону України «Про страхування», статті 979 ЦК України, договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, відповідно до якої страховик бере на себе зобов'язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.
Згідно частини другої статті 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
Відповідно до підпункту 2.1.1 пункту 2.1 Правил страховим випадком за укладеним договором є дожиття застрахованої особи (дитини) до закінчення терміну дії Договору страхування.
За умовами Договору строк дії договору до 06 травня 2015 року.
Пунктом 8.1.1 Правил передбачено, що після закінчення строку страхування, страхувальнику громадянину, який уклав Договір про страхування дитини, або за його згодою застрахованій дитині виплачується страхова сума.
Водночас, на страхові відносини за участю вигодонабувача розповсюджуються положення статті 636 ЦК України (договір на користь третьої особи).
Частиною першою статті 636 ЦК України визначено, що договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі.
Згідно зі статтею 985 ЦК України страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату у разі настання страхового випадку.
Зазначене положення міститься і у статті 3 Закону України «Про страхування», якою передбачено, що страхувальники мають право при укладанні договорів особистого страхування призначати за згодою застрахованої особи фізичних осіб або юридичних осіб (вигодонабувачів) для отримання страхових виплат, а також замінювати їх до настання страхового випадку, якщо інше не передбачено договором страхування.
Судом також встановлено, що будь-яких виплат за Договором страховик ні позивачу, ні страхувальнику, ні застрахованій дитині не виплатив, у звязку з чим страхувальник ОСОБА_3 звернулася до ПрАТ «СК «Оранта-Життя» з відповідною заявою.
Викладене свідчить про те, що відповідач свої зобовязання щодо виплати страхової суми в порушення вимог укладеного Договору страхування не виконав.
Відповідно до статті 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
За приписами статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а згідно статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Стаття 611 ЦК України встановлює, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Пунктом 8.3 Правил передбачено, що у випадку затримки виплати страхової суми з вини страховика виплачується пеня у розмірі 0,1% від суми, що підлягає виплаті, але не більше подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.
Згідно проведеного позивачем розрахунку, за порушення зобовязання із виплати страхової суми пеня складає 6349,98 грн.
Крім того, частиною другою статті 625 ЦК України передбачено обов'язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно проведеного позивачем розрахунку, три проценти річних становлять 1175,88 грн, а втрати внаслідок інфляційних процесів 2442,59 грн.
Оскільки розрахунки пені, трьох процентів річних та інфляційних втрат проведені позивачем відповідно до умов Договору та вимог чинного законодавства, вони приймаються судом до уваги при вирішенні спору.
Керуючись ст.ст.3,10,11,60,88,209,212,214,215,218,223,224,225,226,233,292, 294 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_2 задовольнити повністю.
Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Оранта-Життя» в доход держави 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 копійок судових витрат по справі, що складаються з судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляцiйного суду Рівненської області через Рiвненський мiський суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Ю.П.Куцоконь