АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1350/16 Справа № 198/652/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Доповідач - Максюта Ж.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2016 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: Максюти Ж.І.,

суддів: Макарова М.О., Прозорової М.Л.,

за участі секретаря: Самокиші О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Юр'ївського районного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2015 року про забезпечення позову

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства "Зоря", ОСОБА_2, третя особа Публічне Акціонерне Товариство "Златобанк", про стягнення боргових зобов'язань, заборгованості по процентах та пені за несвоєчасне повернення грошових коштів за кредитними договорами, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Юр'ївського районного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ФГ "Зоря", ОСОБА_2, третя особа ПАТ "Златобанк", про стягнення боргових зобов'язань, заборгованості по процентах та пені за несвоєчасне повернення грошових коштів за кредитними договорами.

Подаючи позов до суду, позивач зазначив, що 10.04.2014 року та 11.04.2012 року між ПАТ "Златобанк" та ФГ "Зоря" укладені кредитні договори, відповідно до умов яких банк зобов'язався надати ФГ "Зоря" кредит у розмірі 15 000 000,00 грн. та 30 000 000,00 грн. відповідно.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договорами між ПАТ "Златобанк" та позивачем, ОСОБА_1, між ПАТ "Златобанк" та відповідачем, ОСОБА_2, укладені договори поруки № 63/25/14-KL/Р-1 та № 63/25/14-KL/Р-2 від 10.04.2014 року, № 72/12- KL/Р-3 від 07.02.2014 року, № 72/12- KL/Р-1 від 11.04.2012 року.

В свою чергу ПАТ "Златобанк" отримав право на договірне списання коштів з рахунків поручителів для виконання боргових зобов'язань та зобов'язань поручителів. Через невиконання відповідачем ФГ "Зоря" зобов'язань банк 30.01.2015 року списав з рахунків позивача грошові кошти в сумі 30 021 422,64 грн. та 9 116 574,64 грн.

12.02.2015 року між ПАТ "Златобанк" та ОСОБА_1 укладено договір про відступлення права вимоги за кредитним договором від 11.04.2012 року, відповідно до якого позивач набув право вимоги, належне первісному кредиторові за вказаним договором, на загальну суму 1 188 932,23 грн.

Відповідно до заявлених вимог позивач просить стягнути солідарно з відповідачів, ФГ "Зоря" та ОСОБА_2 заборгованість за кредитними договорами, за процентами за користування кредитом та пенею за несвоєчасне повернення кредитних коштів на загальну суму 56 281 497,57 грн.

26 листопада 2015 року від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на майно та грошові кошти ФГ "Зоря", які знаходяться у підприємства та в інших осіб, в розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з проведенням виконавчих дій та застосуванням державним виконавцем штрафних санкцій;

- обмеження ФГ "Зоря" права користування майном шляхом його вилучення у господарства та передачі на зберігання іншим особам, зобов'язання не чинити перешкод під час вчинення таких дій;

- зобов'язання ФГ "Зоря" надати можливість провести фактичний опис майна та не чинити перешкод під час вчинення таких дій;

- заборони ФГ "Зоря" відкривати нові рахунки в банках та інших фінансових установах;

- зобов'язання ФГ "Зоря" надати ОСОБА_1 не пізніше 05.12.2015 року належним чином засвідчені: баланс (форма 1), звіт про фінансові результати господарства станом на 31.12.2014 р., 31.03.2015 р., 30.06.2015 р., 30.09.2015 р., розшифровку кожної статті балансу станом на 31.12.2014 р. та 30.09.2015 р., довідку про наявність укладених договорів оренди земельних ділянок;

- зобов'язання ФГ "Зоря" надавати ОСОБА_1 належним чином засвідчені: щомісячно - баланс (форма 1) з розшифровкою кожної статті, довідку про рух коштів по касі господарства та по всіх рахунках, відкритих в установах банку та інших фінансових установах; щоквартально - звіт про фінансові результати господарства (форма 2);

- заборони ФГ "Зоря" вчинення дій щодо припинення договорів оренди земельних ділянок, укладених між ФГ "Зоря" та особами - власниками земельних ділянок.

Ухвалою Юр'ївського районного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2015 року заяву представника позивача задоволено частково.

Накладено арешт на грошові кошти, що належать ФГ «Зоря» (код за , місцезнаходження: 51326, Дніпропетровська обл., Юр'ївський район, с. Вербуватівка, вул. Центральна, 53-б) та обліковуються на рахунках останнього в банківських, та інших кредитно-фінансових установах, або знаходяться в касі підприємства, у межах розміру позовних вимог на загальну суму 56 281 497,57 грн.

В іншій частині заяви відмовлено.

Роз'яснено позивачу, що у випадку відмови у позові наслідком таких процесуальних дій може бути відшкодування шкоди за позовом відповідача за допущене забезпечення безпідставного позову.

В апеляційній скарзі заявник просить ухвалу суду скасувати в частині відмови накладення арешту на майно, що належить фермерському господарству «Зоря» у межах розміру позовних вимог на загальну суму 56 281 497 грн., оскільки внаслідок неможливості виконання рішення суду, позивач може зазнати збитків, тому просив суд вжити саме вказані заходи забезпечення позову.

Вислухавши учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, ухвалу суду залишити без змін за наступних підстав.

Відмовляючи у задоволені заяви ОСОБА_1 про накладення арешту на майно, що належать фермерському господарству у межах розміру позовних вимог районний суд правильно та обґрунтовано виходив з того, що як вбачається із заяви позивача про забезпечення позову, з якою останній звернувся до суду 26 листопада 2015 року, позивач взагалі не зазначає на яке саме майно у забезпечення його позову суд має накласти арешт, не надає жодних доказів на підтвердження того, чи дійсно майно перебуває у власності відповідача та не надає доказів щодо його вартості. Позивач в своїй заяві навів багато мотивів обрання вказаного та інших видів забезпечення позову, при цьому не навів доводів на підтвердження того, чому саме не застосування зазначених ним видів забезпечення позову зробить не можливим невиконання чи утруднення виконання рішення суду при задоволені позову (а.с.26).

Такі висновки суду, повністю відповідають матеріалам справи та вимогам діючого процесуального законодавства.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з частинами 2 та 3 статті 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Одними з видів забезпечення позову, передбачених ст. 152 ЦПК України, являються:

1) накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб;

2) заборона вчиняти певні дії;

3) встановлення обов'язку вчинити певні дії;

4) передача речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Частина 2 вказаної статті дозволяє суду в разі необхідності застосувати інші види забезпечення позову, а також кілька видів забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову мають застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв'язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову, а також бути співмірними з заявленими позивачем вимогами.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду про відсутність підстав для задоволення заяви в частині обрання інших видів забезпечення позову, ніж того що застосував суд, оскільки представником позивача, у тому числі і в суді апеляційної інстанції, не обґрунтована наявність зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог.

В апеляційній скарзі також відсутні певні відомості, необхідні для задоволення вимог, щодо накладення арешту на майно відповідача, що позбавляє суд апеляційної інстанції можливості перевірити співмірність заявлених позовних вимог з конкретним видом забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315,317 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Юр'ївського районного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: