У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Закропивного О.В.,

ЧерненкоВ.А., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: комунальне підприємство «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна», публічне акціонерне товариство «Холдингова компанія «Київміськбуд», про визнання права власності на будинок, виділ майна в натурі; за зустрічним позовом Голосіївської районної ради у м. Києві до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, її правонаступників: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, прокуратури Голосіївського району в місті Києві в інтересах ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7, комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна», третя особа - служба у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, про припинення права власності, скасування реєстрації права власності, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 17 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 22 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У 2007 році ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що вона зі своїми трьома дітьми: ОСОБА_9, 1964 року народження, ОСОБА_10, 1961 року народження та ОСОБА_11, 1983 року народження, проживають у будинку АДРЕСА_1 за місцем проживання її чоловіка ОСОБА_12, який помер у 1996 році.

Вказаний будинок належав на праві приватної власності матері її чоловіка ОСОБА_13 на підставі посвідчення на право власності, виданого Київським окркомхозом 17 вересня 1927 року.

Після смерті ОСОБА_13 ОСОБА_12 фактично прийняв спадщину, оскільки проживав у вказаному будинку з нею та дітьми, однак у нотаріальну контору своєчасно не звернувся та документів про право власності не отримав. Оскільки позивач добросовісно володіє і користується зазначеним будинком з 1961 року, просила задовольнити позов.

У січні 2009 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом, який просив залишити без розгляду.

У квітні 2010 року Голосіївська районна рада у м. Києві звернулася до суду із зустрічним позовом, посилаючись на те, що житловий будинок АДРЕСА_1 на праві власності не зареєстрований взагалі, а будинок АДРЕСА_2 фактично знищений та є непридатним для проживання.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 25 січня 2011 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 20 травня 2014 року, у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Зустрічний позов Голосіївської районної ради у м. Києві задоволено частково.

Припинено право власності на S частину будинку АДРЕСА_2 за ОСОБА_14

Припинено право власності на 1/20 частини житлового будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_8

Припинено право власності на 9/20 частини житлового будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_5

Зобов'язано Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна скасувати право власності на S частину будинку АДРЕСА_2 за ОСОБА_14, на 1/20 частини житлового будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_8, на 9/20 частини житлового будинку АДРЕСА_1, за ОСОБА_5 Позовні вимоги ОСОБА_4 залишено без розгляду.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 листопада 2014 року рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 25 січня 2011 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 20 травня 2014 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 17 вересня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 22 жовтня 2015 року, зустрічну позовну заяву Голосіївської районної ради у м. Києві залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

У поданій касаційній скарзі ПАТ «ХК «Київміськбуд» просить скасувати судові ухвали, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Залишаючи без розгляду зустрічний позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що представник Голосіївської районної ради у м. Києві 9 червня 2015 року, 17 вересня 2015 року у судові засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав.

Колегія суддів погоджується з такими висновками.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 листопада 2014 року рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 25 січня 2011 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 20 травня 2014 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 16 грудня 2014 року справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду.

Представник Голосіївської міської ради м. Києва у судові засідання, які були призначені на 9 червня 2015 року та 17 вересня 2015 року не з'явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

У разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду (ч. 3 ст. 169 ЦПК України).

Особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно (ч. 2 ст. 207 ЦПК України).

Колегія суддів звертає увагу на те, що касаційну скаргу подано представником ПАТ «ХК «Київміськбуд», який є третьої особою за позовом ОСОБА_3 та не зазначений стороною за зустрічним позовом Голосіївської районної ради у м. Києві. Якщо ПАТ «ХК «Київміськбуд» вважає, що оскаржуваними ухвалами порушено його права, воно не позбавлено права звернутися до суду із відповідними позовами на законних підставах, оскільки захист його прав з використанням позову особи, який залишено без розгляду ухвалою суду, яку не оскаржено позивачем, нормами ЦПК України не передбачено.

Зазначені висновки відповідають матеріалам справи, з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається порушення судами норм процесуального права, тому колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» відхилити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 17 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 22 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В. Закропивний

В.А. Черненко

С.П. Штелик