АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/1483/16-ц Номер провадження 22-ц/786/1720/16Головуючий у 1-й інстанції Чуванова А.М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді Карнауха П.М.

суддів : Пилипчук Л.І., Чумак О.В.

секретаря Ткаченко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 27 квітня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2015 року Публічне акціонерне товариство (далі - ПАТ) "Акцент-Банк" звернулося в суд з вказаним позовом до ОСОБА_2, в обгрунутвання якого вказували, що 27.08.2014 року між банком та ОСОБА_2 укладено договір, згідно умов якого відповідачу надано кредит в сумі 9101,00 грн. зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості.

Оскільки відповідач належним чином не виконувала зобов'язання за договором, за нею утворилась заборгованість станом на 11.02.2016 року у сумі 15577,98 грн., яка складається з 9101,00 грн. заборгованості за кредитом; 12,50 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 2912,30 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом; 2334,18 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 500 грн. штрафу (фіксована частина); 718,00 грн. штрафу (процентна складова), які просили стягнути на їхню користь з відповідача та понесені судові витрати в розмірі 1378,00 грн.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 27 квітня 2016 року позовні вимоги ПАТ «Акцент-Банк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість у сумі 15577,98 гривень, яка складається з наступного: 9101 гривень заборгованості за кредитом, 12,50 гривень заборгованості по процентам за користування кредитом, 2912,30 гривень заборгованості по комісії за користування кредитом, 2334,18 гривень пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 5.3 ОСОБА_3 та правил надання банківських послуг: 500 гривень штраф (фіксована частина), 718 гривень штраф (процентна складова), а також повернення судового збору у розмірі 1378 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволення позовних вимог банку.

Посилається на те, що рішенням суду від 21.01.2015 р. розірвано договір купівлі-продажу ПВХ конструкцій, укладений між нею та ФОП ОСОБА_4 Кредитні кошти від банку вона не отримувала, як і претензії від по їх поверненню, які банк предявив у лютому 2016 року. Вимоги про повернення коштів, які були сплачені на рахунок ФОП ОСОБА_4, вона не заявляла.

Вважає безпідставними вимоги банку та висновки рішення суду в частині стягнення знеї на користь позивача комісії, оскільки пункт 5 договору в розумінні Закону України Про захист прав споживачів є нікчемним.

Також, на її думку, суд необґрунтовано стягнув пеню та штраф, оскільки копія ОСОБА_3 надання споживчого кредиту та правил надання банківських послуг не містять її підпису та позивачем не доведено, що саме з Умовами в такій редакції нею було надано згоду при укладенні кредитного договору.

Зазначає, що заява про визнання позову написана нею зі слів секретаря суду помилково.

Представник позивача в судове засідання не з"явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що у відповідності до ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, заслухавши інших учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 27.08.2014 року між сторонами укладено договір № ABH0RG132280471, за яким відповідач отримала кредитні кошти в розмірі 9101,00 грн. зі сплатою відсотків за користування у розмірі 0,12 % річних на суму залишку заборгованості на строк 36 місяців з 27.08.2014 р. по 26.08.2017 р. включно, зі сплатою щомісячної винагороди за надання фінансового документу в розмірі 291,23 грн., зі сплатою щомісячного платежу у сумі 253,28 грн., з 30.03.2015 р. у сумі 544,51 грн. Період сплати з 25 по 29 число кожного місяця. Кредит надається на оплату/часткову оплату товару Вікна/двері віконна конструкція ПВХ, вартість предмета застави 10715,00 грн., шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок ПП ОСОБА_4 Сума авансового внеску за товар який сплачується за рахунок власних коштів позичальника становить 1614,0 грн. Платежі з повернення кредиту, сплати відсотків за його використання та інших платежів за цією заявою здійснюються щомісячно, рівними частинами у сумах, в порядку та на умовах, що зазначені в заяві та відповідно до Графіку платежів, який є невідємним додатком до цієї Заяви.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з запропонованими ПАТ Акцент-Банк Умовами та правилами, що розміщені на сайті банку та Тарифами складає між нею та банком кредитно-заставний договір (далі Договір) (п. 15 Заяви).

До позовної заяви банком надані письмові ОСОБА_3 надання кредиту фізичним особам (Розстрочка) (Стандарт) (далі ОСОБА_3) (а.с.6-12), які містять відбиток штампу Згідно з оригіналом та завірені печаткою ПАТ Акцент-Банк Для документів. ОСОБА_3 не викликають сумнівів у колегії суддів щодо достовірності їх змісту на час підписання відповідачем заяви про надання кредиту, а відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що зміст зазначених ОСОБА_3 не відповідає тим, які розміщені на сайті банку та діяли на час підписання відповідачем заяви про надання кредиту.

Таким чином, відповідач на час підписання договору була ознайомлена і згодна з Умовами надання кредиту фізичним особам (Розстрочка) (Стандарт), Банком надана повна інформація про умови кредитування, що підтверджується підписом відповідача в Заяві позичальника (а.с.5).

Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією та інших витрат згідно ОСОБА_3.

За вимогами п.3.3.3 ОСОБА_3 при виникненні з боку Позичальника подій, пов'язаних з порушенням Позичальником передбачених Договором зобов'язань, банк на власний розсуд має право змінити умови договору - зажадати від Позичальника дострокового повернення кредиту, сплати винагороди, комісії й відсотків за його користування, інших зобов'язань за цим договором у повному обсязі шляхом направлення відповідного повідомлення.

При цьому, згідно ст.ст.212,611,651 ЦК України, щодо зобов'язань, строк виконання яких не настав, вважається, що строк настав у зазначену в повідомленні дату, на цю дату Позичальник повинен повернути банку суму кредиту в повному обсязі, винагороду, комісію й відсотки за фактичний строк його користування.

Розділом 5 ОСОБА_3 визначено, що Банк має право нарахувати а Позичальник зобов'язується сплатити Банку у разу порушення зобов'язань пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожний день прострочки платежу (п.5.1), штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості (п.5.3).

За вимогами п.5.4 нарахування неустойки за кожен випадок порушень зобов'язань здійснюється потягом 3 років з дня, коли відповідне зобов'язання повинне бути виконане позичальником.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що відповідач не виконала зобовязання за договором, тому з неї підлягає стягненню заборгованість, яка згідно наданого банком розрахунку станом на 11.02.2016 р. становить 15577,98 грн., та складається з: 9101,00 грн. заборгованості за кредитом; 12,50 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 2912,30 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом; 2334,18 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 500 грн. штрафу (фіксована частина); 718,00 грн. штрафу (процентна складова) (а.с.4).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.526 ЦК України обов'язок повинен виконуватися належним чином згідно умов договору та вимогам ЦК, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно з п.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику та згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України.

Встановивши обставини справи, здійснивши аналіз правових норм, що регулюють дані правовідносини, враховуючи те, що відповідач не виконувала належним чином взяті на себе зобовязання за договором, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь банку заборгованості відповідно до наданого розрахунку.

В апеляційній скарзі відповідач посилалася на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21 січня 2015 року, яким розірвано договір купівлі-продажу ПВХ конструкцій, укладений між нею та ФОП ОСОБА_4 При цьому, відповідач зазначила, що кредитні кошти від банку вона не отримувала, як і претензії по їх поверненню, які банк предявив до неї лише в лютому 2016 року. Вимоги про повернення коштів, які були сплачені на рахунок ФОП ОСОБА_4, вона не заявляла.

Перевіряючи доводи відповідача в цій частині, колегія суддів встановила, що дійсно рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 21 січня 2015 року, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, третя особа Публічне акціонерне товариства Акцент-Банк про розірвання договору купівлі-продажу задоволено повністю. Розірвано договір купівлі-продажу № ДЕ-2639 від 27.08.2014 р., укладений між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_4 Стягнуто з ФОП ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в сумі 2000 грн. Стягнуто з ФОП ОСОБА_4 на користь держави судовий збір 243,60 грн. (а.с. 47-48).

Рішенням було встановлено, що ОСОБА_2 сплатила вартість товару в розмірі 9100,00 грн., а товар у встановлений строк не був доставлений позивачу.

В рамках розгляду даної справи ОСОБА_2 не заявляла вимогу до ФОП ОСОБА_4 про повернення вартості товару. Інших судових рішень за вимогами про стягнення вартості товару чи повернення цих коштів відповідачем також не надано.

Посилання відповідача на нікчемність п. 5 укладеного між нею та ПАТ Акцент-Банк договору № ABH0RG132280471 від 27.08.2014 р. у розумінні абз.3 ч. 4 ст. 11 Закону України Про захист прав споживачів не приймаються до уваги колегії суддів з огляду на те, що в судовому порядку ОСОБА_2 даний договір чи окремі його частини не оспорювала, судових рішень з цього приводу апеляційному суду не надала, а предметом даного спору є стягнення з відповідача на користь ПАТ Акцент-Банк заборгованості за вказаним договором, який на даний час є чинним.

Як вказувалося вище, відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з запропонованими ПАТ Акцент-Банк Умовами та правилами, що розміщені на сайті банку та Тарифами складає між нею та банком кредитно-заставний договір (далі Договір) (п. 15 Заяви). До позовної заяви банком надані письмові ОСОБА_3 надання кредиту фізичним особам (Розстрочка) (Стандарт) (далі ОСОБА_3) (а.с.6-12), які містять відбиток штампу «Згідно з оригіналом» та печаткою Банку «Для документів». Надані позивачем ОСОБА_3 не викликають сумнівів у колегії суддів щодо достовірності їх змісту на час підписання відповідачем заяви про надання кредиту. Заперечуючи достовірність змісту ОСОБА_3 надання кредиту фізичним особам (Розстрочка) (Стандарт), відповідач не надала доказів на підтвердження того, що зміст зазначених ОСОБА_3 не відповідає тим, які розміщені на сайті банку та діяли на час підписання відповідачем заяви про надання кредиту.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач на час підписання договору була ознайомлена і згодна з Умовами надання кредиту фізичним особам (Розстрочка) (Стандарт), які наявні в матеріалах справи. Банком надана повна інформація про умови кредитування, що підтверджується підписом відповідача в Заяві позичальника (а.с.5).

Умовами укладеного між сторонами договору передбачено нарахування пені та штрафу у випадку неналежного виконання договору позичальником (Розділ 5 ОСОБА_3 надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка) (Стандарт).

Оскільки встановлено, що відповідач належним чином не виконувала умови укладеного між нею та ПАТ Акцент-Банк договору, суд обґрунтовано стягнув пеню та штраф відповідно до наданого банком розрахунку, який відповідачем не спростовано.

Доводи апеляційної скарги вірних висновків суду не спростовують.

За таких обставин рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303,304,307, ч.1 ст.308, ст.ст. 314,315,317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 27 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_1

Судді /підпис/ ОСОБА_5

/підпис/ ОСОБА_6

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного

суду Полтавської області ОСОБА_1