Справа № 202/4457/16-ц
Провадження № 2/0202/2300/2016
УХВАЛА

Іменем України

12 жовтня 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Бєсєди Г.В.

при секретарі: Голін Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Індустріального відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про звільнення майна з-під арешту, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Індустріального відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про звільнення майна з-під арешту.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень. Стверджує, що штраф було сплачено в повному обсязі, а квитанцію про сплату штрафу він здав до суду. Коли він звернувся до нотаріальної контори із необхідністю взяти витяг на нерухоме майно, нотаріус йому повідомив, що Індустріальним відділом державної виконавчої служби на його майно накладено арешт. Звернувшись до виконавчої служби із заявою про зняття арешту з майна позивач отримав рекомендацію звернутися з позовною заявою до суду. Просив винести рішення, яким звільнити все майно, яке належить йому на праві особистої власності з-під арешту.

В судове засідання призначене на 12.10.2016 позивач не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, обставини та вимоги викладені в позовній заяві підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання також не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі та просив суд прийняти рішення згідно чинного законодавства.

Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що провадження за позовом ОСОБА_1 до Індустріального відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про звільнення майна з-під арешту підлягає закриттю з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.11.2009 року на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 425 гривень.

Згідно відповіді Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області від 30.09.2016 року №7/3210, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, що спричинили дорожньо-транспортну пригоду. 26.11.2009 року накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 425 гривень, штраф сплачено 11.12.2009 року.

Згідно інформаційної довідки № 66840020 від 29.08.2016 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, власником ? частки квартири за адресою: м Дніпро, АДРЕСА_1 є ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, на підставі свідоцтва про право на спадщину, ВМТ № 855404 від 20.05.2010 року, виданого Першою дніпропетровською державною нотаріальною конторою.

Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, на вказану квартиру старшим державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2 постановою від 18.12.2009 року про накладення арешту на майно ОСОБА_1 та оголошення заборони на його відчуження було накладено арешт на вказану квартиру.

Згідно відповіді Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 10.03.2016 № 3541/0540/1 на заяву позивача про зняття арешту було рекомендовано останньому звернутися для вирішення цього питання до суду.

Згідно листа Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 27.07.2016 року 10003/084012, на виконанні у Індустріальному відділі державної виконавчої служби перебувало виконавче провадження з виконання постанови №3-3425, виданої 26.11.2009 року Індустріальним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в сумі 425 гривень. 27.02.2010 року дане виконавче провадження було завершено на підставі п. 10 ст. 37 ЗУ "Про виконавче провадження" та виконавчий документ був направлений за належністю до Жовтневого ВДВС ДМУЮ. В 2009 році згідно даних ЄДРВП та алфавітних покажчиків, журналів обліку виконавчих проваджень, що перебували на виконанні у відділ ДВС виконавчі провадження щодо ОСОБА_1 у відділі не перебували. Відповідно до п. п. 9.8 та 9.10 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, виконавчі провадження зберігаються в архіві державної виконавчої служби три роки після чого виконавче провадження підлягає знищенню. В даний час виконавче провадження по виконанню вищевказаного виконавчого документа знищено і відсутня можливість з ним ознайомитися та встановити чи саме на підставі цього документу накладений арешт.

Відповідно до ст. 5 ЗУ "Про виконавче провадження" (у редакції, чинній на час накладення арешту на майно) державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Статтею 37 ЗУ "Про виконавче провадження" (у редакції, чинній на час накладення арешту на майно) передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у випадках: фактичного повного виконання рішення згідно з виконавчим документом.

Статтею 38 ЗУ "Про виконавче провадження" (у редакції, чинній на час накладення арешту на майно) зазначено, що у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 401 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 55 ЗУ "Про виконавче провадження" (у редакції, чинній на час накладення арешту на майно) передбачено, що державним виконавцем за постановою про відкриття виконавчого провадження або за постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження може бути накладений арешт у межах суми стягнення за виконавчими документами з урахуванням витрат, пов'язаних з проведенням виконавчих дій на виконання на все майно боржника або на окремо визначене майно боржника. У разі потреби постанова, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, надсилається державним виконавцем до органу нотаріату та інших органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.Копія постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника не пізніше наступного після її винесення дня надсилається боржнику та відповідно до банків чи інших фінансових установ або органів, зазначених у частині другій цієї статті. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена боржником начальнику відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, або до суду у 10-денний строк

Згідно ч.3 ст. 60 ЗУ "Про виконавче провадження" (у редакції, чинній на час звернення позивача з позовною заявою до суду) з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом.

З матеріалів справи вбачається, що позивач фактично оспорює відмову начальника Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції щодо зняття арешту з його майна, який був накладений вже після сплати позивачем штрафу, який був накладений постановою Індустріального районного від 26.11.2009 року, тобто після фактичного повного виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Частиною 1 ст. 181 КАС України встановлено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 частини першої цієї статті.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 18 КАС України окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи однією зі сторін в яких є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська, Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ щодо їх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Оскільки позивач оскаржує бездіяльність органу державної влади - Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, вказаний позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до статті 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 6, 10, 11, 59, 60, 205, 208, 209, 212-215 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Індустріального відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про звільнення майна з-під арешту закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: Г.В. Бєсєда