Справа № 153/650/16-ц Провадження № 22-ц/772/3835/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 27Доповідач Береговий О. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого судді Берегового О.Ю.,

суддів Денишенко Т.О., Луценка В.В.,

за участі секретаря Топольської В.О.,

представника позивача адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Ямпільського районного суду Вінницької області від 16 листопада 2016 року про відмову в задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 11 липня 2016 року ,

встановила:

24 жовтня 2016 року ОСОБА_4 звернувся до Ямпільського районного суду Вінницької області із заявою про відстрочку виконання рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 11 липня 2016 року у цивільній справі №153/650/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення грошового боргу по розписці.

Подану заяву обґрунтовував тим, що він на даний час ніде не працює та не має ніяких інших стабільних доходів, якими можна було б погасити борг у розмірі 1993835,76 грн. На його утриманні перебуває мати похилого віку, інвалід третьої групи, за якою він доглядає та витрачає певні кошти на її лікування та інші потреби. Вказав, що звернення стягнення на нерухомість, яка є у нього по провулку Поштовий, 11 у місті Ямпіль Вінницької області не може мати місце, так як це є єдиним його місцем проживання. Зазначив, що він є інвалідом третьої групи і в теперішній час сам потребує лікування і не може влаштуватися на роботу за станом здоровя. У випадку відстрочення виконання рішення, він за цей час зможе поправити своє здоровя, знайти роботу, та з коштів заробітної плати зможе погасити борг. Поряд з цим зазначив, що його вини як боржника у створенні таких обставин немає, і застосування відстрочки виконання рішення не завдасть шкоди стягувачу.

Зважаючи на викладене, просив суд відстрочити виконання рішення Ямпільського районного суду Вінницької області по справі №153/650/16-ц за позовом ОСОБА_3 до нього про стягнення 1993835,76 грн. на один рік до 19 жовтня 2017 року.

Ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області від 16 листопада 2016 року в задоволенні заяви ОСОБА_4 про відстрочку виконання рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 11 липня 2016 року по цивільній справі №153/650/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення грошового боргу по розписці відмовлено.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити його заяву про розстрочку виконання рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 11 липня 2016 року.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, дійшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець повинен здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і Законом.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України при набранні рішеннями законної сили, вонои є обов'язковими до виконання на всій території України, а державна виконавча служба, як єдиний орган примусового виконання, зобов'язана прийняти всі необхідні заходи для його виконання.

Згідно із ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою або за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення чи зміну способу і порядку виконання.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Таким чином, системне тлумачення положень ст. 373 ЦПК України, ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» дає підстави дійти висновку, що у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Ямпільського районну суду Вінницької області від 11 липня 2016 року із ОСОБА_4 стягнуто на користь ОСОБА_3 борг за договором позики у сумі 80000 (вісімдесят тисяч) доларів США, що еквівалентно 1986945 (один мільйон девятсот вісімдесят шість тисяч девятсот сорок пять) гривень 76 копійок, а також судові витрати по оплаті судового збору у сумі 6890 (шість тисяч вісімсот девяносто) гривень, а всього 1993835 (один мільйон девятсот девяносто три тисячі вісімсот тридцять пять) гривень 76 копійок.

Рішення набрало законної сили.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_4 про розстрочку виконання рішення суду виходив з того, що обставини зазначені заявником в обґрунтування його вимог не знайшли свого підтвердження.

Колегія суддів погоджується з такими висновками з огляду на наступне.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_4 17.12.2014 року зареєстрований як фізична особа-підприємець за видами діяльності: пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення, вантажний автомобільний транспорт, пасажирський річковий транспорт (основний).

З постанови Ямпільського РВДВС про арешт коштів боржника від 07.11.2016 року вбачається, що на імя ОСОБА_4 відкрито три рахунки у ПАТ КБ «Приватбанк».

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта №71877189, у спільній сумісній власності ОСОБА_4 є житловий будинок площею 80,9 кв.м., який розташований у місті Вінниця по вулиці Нагірна,25, що спростовує його посилання відносно того, що не може мати місце звернення стягнення на нерухомість, яка знаходиться за адресою: пров. Поштовий, 11, м.Ямпіль Вінницької області, так як вона є єдиними місцем його проживання.

Зазначене спростовує посилання заявника про його складний матеріальний стан, на що вірно звернув увагу суд першої інстанції.

Разом з тим, пунктом 10 постанови Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" розяснено, що суду у вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, керуючись особливим характером обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

З аналізу вказаних норм вбачається, що під час вирішення питання про розстрочку виконання рішення, суду слід зясувати наявність чи відсутність виняткових обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Однак, всупереч зазначених розяснень та вимог ст.60 ЦПК України ОСОБА_4 не надано відповідних доказів на підтвердження наявності у нього виняткових обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо відсутності підстав для задоволення заяви ОСОБА_4 про відстрочку виконання рішення суду, доводи апеляційної скарги носять формальний характер та не спростовують вірний висновок суду першої інстанції, а тому підстави для скасування ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 16 листопада 2016 року відсутні.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія cуддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Ямпільського районного суду Вінницької області від 16 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_5

Судді: /підпис/ ОСОБА_6

/підпис/ ОСОБА_7

З оригіналом вірно: ОСОБА_5