15 грудня 2016 рокуКиївський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Ніколаєнко І.В.,
при секретарі - Газіній О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору - Харківська міська рада, про припинення права власності та визнання права власності,
Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить суд припинити право ОСОБА_2 на 32/200 частин домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яке складається із житлового будинку літ. Б-1 (разом із житловою прибудовою літ. Б1-1, сіньми літ. Б та прибудовою літ. Б3-2) загальною площею 77,7 м2, житловою площею 40,1 м2, сараю літ. К, вбиральні літ. Л, льоху літ. М, душу літ. О, огорожі 1, 6-8.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що йому на праві приватної власності належить 68/100 часток домоволодіння по АДРЕСА_1. Власник інших 38/100 часток - ОСОБА_2, - якому рішеннями Виконавчого комітету Київської районної ради народних депутатів № 200-14 від 04.06.1991 та № 154-2 від 07.06.1994 було дозволено знести належний йому старий аварійний будинок лі. А-1 і на його місці побудувати новий будинок, від будівництва відмовився ще у 1994 році, а на земельній ділянці залишився тільки об'єкт незвершеного будівництва літ. Н, яке на сьогоднішній день являє собою напівзруйнований фундамент будинку.
Позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат ОСОБА_3, у судове засідання не з'явилися. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив ухвалити по справі заочне рішення.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився. Повідомлявся про дату, час і місце судових засідань як шляхом направлення судових повісток, так і через оголошення у пресі.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Харківської міської ради - у судове засідання не з'явився. Про час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Надав суду письмові пояснення, в яких просив розглядати справу за відсутності третьої особи відповідно до вимог чинного законодавства.
Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.
Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності на підставі рішення народного суду Київського району м. Харкова від 05.04.1984 належить 68/100 часток домоволодіння по АДРЕСА_1. Власником інших 32/200 даного домоволодіння на підставі мирової угоди, затвердженої рішенням народного суду Київського району м. Харкова від 16.05.1984 є ОСОБА_2.
Домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 раніше складалось із двох житлових будинків: літ. А-1 та літ. Б-1. Фактично, у моєму користування знаходився житловий будинок літ. Б-1, а у користуванні інших співвласників домоволодіння - ОСОБА_4 та ОСОБА_2 - знаходився житловий будинок лі. А-1. Рішенням Виконавчого комітету Київської районної ради народних депутатів № 232-19 від 21.08.1990 було анульовано право власності третього співвласника даного домоволодіння ОСОБА_4, якій належало 32/200 частини домоволодіння, оскільки рішенням Київського районного виконавчого комітету № 205-11 від 16.07.1985 її житловий будинок був визнаний непридатним для проживання, а сама ОСОБА_4 була відселена. Крім того, даним рішенням було встановлено, що ОСОБА_2 в даному будинку не проживає, за належним йому будинком не слідкує, що призводило до його руйнації та погіршення стану прибудинкової території. З огляду на це ОСОБА_2 було зобов'язано протягом року з моменту вручення рішення виконкому провести необхідний ремонт будинку та прибудинкової території. Крім того, даним рішенням виконкому було вирішено у випадку не приведення ОСОБА_2 будинку в належний санітарно-технічний стан у встановлений строк підготувати для народного суду необхідні документи для позбавлення ОСОБА_2 права власності.
Рішеннями Виконавчого комітету Київської районної ради народних депутатів № 200-14 від 04.06.1991 та № 154-2 від 07.06.1994 ОСОБА_2 було дозволено знести старий аварійний будинок літ. А-1 і на його місці побудувати новий будинок, а закінчивши його будівництво пред'явити приймальній комісії до 30.05.1994. В подальшому строк будівництва ОСОБА_2 було продовжено до 30.11.1995. В той же час, оскільки ОСОБА_2 при будівництві порушив вимоги щодо прив'язки будинку до меж земельної ділянки, рішенням Виконавчого комітету Київської районної ради народних депутатів було призупинено дію рішень виконкому № 200-14 від 04.06.1991 та № 154-2 від 07.06.1994. В подальшому ОСОБА_2 від будівництва відмовився і на земельній ділянці залишився об'єкт незвершеного будівництва літ. Н, яке на сьогоднішній день являє собою напівзруйнований фундамент будинку.

Відповідно до письмових пояснень представника Харківської міської ради ОСОБА_5 встановлено, що станом на день розгляду справи в єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про надання та доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів Державної архітектурно-будівельної інспекції України, інформація щодо житлового будинку по АДРЕСА_1, відсутня. Таким чином, підтверджуються доводи позивача про те, що ОСОБА_2 після демонтажу у 1994 році належного йому аварійного будинку так і не приступив до будівництва нового будинку з даною адресою. Вказана обставина підтверджується також даними наданого до матеріалів технічного паспорту н домоволодіння, а також довідкою КП «Харківське БТІ» від 25.10.2013.

З огляду на це суд погоджується з доводами позивача про те, що наявність вищевказаного об'єкту незавершеного будівництва (фундаменту літ. Н) порушує його права та інтереси, зокрема погіршує умови користування власним будинком, створює загрозу життю та здоров'ю позивача та членів його сім'ї, а також загрозу санітарно-епідеміологічного характеру, оскільки безпосередньо на ньому та навколо знаходиться багато будівельного та побутового сміття.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі знищення майна.

Зібраними по справі доказами підтверджується, що будинок літ. А-1 на земельній ділянці по АДРЕСА_1 не існує, оскільки він був знищений власником через його аварійність на підставі відповідного рішення Київського районного виконавчого комітету.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю.

Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З огляду на викладені обставини, зважаючи на рішення Виконавчого комітету Київської районної ради народних депутатів № 232-19 від 21.08.1990 суд погоджується, що наявні правові підстави для припинення права власності ОСОБА_2 на 32/200 частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до технічного паспорту від 18.12.2007 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 складається із житлового будинку літ. Б-1 (разом із житловою прибудовою літ. Б1-1, сіньми літ. Б та прибудовою літ. Б3-2) загальною площею 77,7 м2, житловою площею 40,1 м2, сараю літ. К, вбиральні літ. Л, льоху літ. М, душу літ. О, огорожі 1, 6-8. Судом встановлено, що вказані будівлі були зведені позивачем та являються його власністю. Судом також встановлено, що об'єктів нерухомого майна, які на праві приватної власності належать ОСОБА_2 чи іншим особам, на території вказаного домоволодіння відсутні. Тому суд погоджується із доводами позивача про наявність правових підстав для визнання за ОСОБА_1 права власності на все домоволодіння за адресою АДРЕСА_1.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 16, 321, 328, 346, 349, 392 ЦК Ураїни, керуючись ст.ст. 1-15, 60, 61, 212-215, 224-226 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити у повному обсязі.

Припинити право власності ОСОБА_2 на 32/200 частин домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;

Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) право власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яке складається із житлового будинку літ. Б-1 (разом із житловою прибудовою літ. Б1-1, сіньми літ. Б та прибудовою літ. Б3-2) загальною площею 77,7 м2, житловою площею 40,1 м2, сараю літ. К, вбиральні літ. Л, льоху літ. М, душу літ. О, огорожі 1, 6-8.

Відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст. 229 ЦПК України.

Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами, які брали участь у розгляді справи до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Іншими особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.В. Ніколаєнко