АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 2-296/11 Головуючий суддя І інстанції Аркатова К. В.
Провадження № 22-ц/790/7815/16 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Скарги на дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, що розглядаються в порядку цивільного судочинства
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року м. Харків.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Яцини В.Б.

суддів: - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

за участю секретаря: Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» в особі Харківської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» на ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 26 листопада 2015 року за скаргою Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» в особі Харківської обласної дирекції АБ «Укргазбанк», зацікавлені особи: державний виконавець відділу державної виконавчої служби Оріхівського управління юстиції ОСОБА_3, начальник відділу державної виконавчої служби Оріхівського управління юстиції ОСОБА_4, на дії державного виконавця,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2015 року Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Харківської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» звернулося до суду із зазначеною скаргою на дії державного виконавця, в якій просило визнати незаконними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Оріхівського управління юстиції ОСОБА_3 та начальника відділу державної виконавчої служби Оріхівського управління юстиції ОСОБА_4 щодо незаконного ухвалення постанов про повернення виконавчого документа стягувачеві від 27.06.2015 року ВП № 46358425, ВП № 46358682 та не вчинення інших дій щодо примусової реалізації арештованого нерухомого майна, передбачених Законом України «Про державну виконавчу службу», Законом України «Про виконавче провадження», Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, а відтак ухилення від вживання всіх заходів необхідних для своєчасного, повного, неупередженого, примусового виконання заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.09.2011 року по справі № 2-296/11, скасувати дві постанови державного виконавця Калюжної Н.І. про повернення виконавчого документа стягувачеві від 27.06.2015 року ВП № 46358425, ВП № 46358682 щодо боржника ОСОБА_5, зобовязати державного виконавця відділу державної виконавчої служби Оріхівського управління юстиції ОСОБА_3 та начальника відділу державної виконавчої служби Оріхівського управління юстиції ОСОБА_4 терміново вжити заходів щодо виконання заочного рішення суду від 05.09.2011 року, невідкладно повідомляти про хід виконавчого провадження за виконавчими листами, виданими 25.10.2011 року на суму 1295008,87 грн. та на суму 1700 грн., 30 грн., 432,50 грн., зобовязати державного виконавця Калюжну Н.І. та начальника відділу виконавчої служби ОСОБА_4 відновити виконавче провадження про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_5 та примусову реалізацію нерухомого майна жилого будинку, який розташований за адресою: Запорізька область, м. Оріхів, вулиця Першотравнева, 100, який на праві власності належить ОСОБА_5 та вжити заходів щодо виконання рішення суду, зобовязати невідкладно направити на адресу Харківської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» копії постанови про відкриття виконавчого провадження.

В обґрунтування скарги зазначало, що на підставі заяв стягувача постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Оріхівського управління юстиції від 02.06.2015 року ВП № 46358425 у черговий раз відкрито виконавче провадження про примусове виконання заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова по справі № 2-296/11 на підставі виконавчого листа, виданого 25.10.2011 року Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення з боржника ОСОБА_5 суми 1295008,87 грн. та постановою цього ж виконавця від 06.02.2015 року ВП № 46358682 відкрито виконавче провадження про стягнення з боржника ОСОБА_5 судових витрат за вказаним рішенням суду на суму 1700 грн., 30 грн., 432,50 грн. Постановами державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві від 02.06.2015 року повернуто обидва виконавчі листи без проведення виконавчих дій з підстави відсутності кадастрового номеру земельної ділянки, на якій розташований обєкт нерухомості, що унеможливлює виконання рішення в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження». Вважають зазначені постанови державного виконавця незаконними, необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 26 листопада 2015 року у задоволенні скарги відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою, представник ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Харківської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить її скасувати та постановити нову, якою скаргу банку задовольнити, посилаючись на те, що ухвала незаконна, постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказав, що у державного виконавця були відсутні правові підстави для ухилення від проведення електронних торгів з примусової реалізації арештованого будинку, який належить боржнику ОСОБА_5 Згідно до п. 5 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності документів, що характеризують нерухомість, у звязку з чим його неможливо підготувати до реалізації, виготовлення таких документів здійснюється у встановленому порядку за рахунок коштів стягувача. Крім того, відсутність кадастрового номера земельної ділянки, на якій розташований обєкт нерухомості, не перешкоджав державному виконавцю накладати арешт на майно боржника, здійснювати опис вищевказаного нерухомого майна та реалізувати його шляхом проведення електронних торгів в рамках виконавчого провадження. Нормами чинного законодавства України не передбачено заборони відчуження нерухомого майна без відведення земельної ділянки, на якій воно розміщено.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, за відсутності всіх учасників судового засідання, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, що відповідно до ст. 305 ЦПК України не перешкоджає її розглядові, відповідно до ст. 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувану у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійсненні державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно ч.1 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Відповідно до п.5.12.5 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом МЮУ від 15.12.1999 року № 74/5 державний виконавець для реалізації нерухомого майна надає документи, зокрема копію витягу з державного земельного кадастру щодо реєстрації права власності на землю, права користування землею та договорів про оренду землі.

Згідно п.9 розділу ІІІ Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торги, затвердженого наказом МЮУ від 16.04.2014 року № 656/5 якщо реалізації підлягає житловий будинок, квартира або інше житлове приміщення, в інформації про майно додатково зазначається, зокрема відомості про земельну ділянку, на якій розташоване майно (її правовий режим та розмір).

Судовим розглядом встановлено, що 25.10.2011 року Дзержинським районним судом м. Харкова видані виконавчі листи на виконання рішення суду від 05.09.2011 року про стягнення на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» солідарно з ОСОБА_7, ОСОБА_5, Товариства з обмеженою відповідальністю «КМК ОЙЛ ПЛЮС», Товариства з обмеженою відповідальністю «КМК ОЙЛ» заборгованості по договору про овердрафт на обслуговування № 25/08-К/П від 25 липня 2008 року у сумі 1295008,87 грн. та судових витрат у сумі 1700 грн., витрат на інформаційнотехнічне забезпечення судового процесу у сумі 30 грн., по 432,50 грн.

Постановами державного виконавця державної виконавчої служби Оріхівського управління юстиції ОСОБА_3 від 06.02.2015 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-296/11, виданого 25.10.2011 року про солідарне стягнення з ОСОБА_7, ОСОБА_5, ТОВ «КМК ОЙЛ Плюс», ТОВ «КМК ОЙЛ» боргу 1295008,87 грн. (ВП № 46358425) та про стягнення з зазначених осіб судових витрат в сум 1700 грн., витрат на ІТЗ судового процесу у сумі 30 грн. по 432,50 грн. (ВП № 46358682).

27.06.2015 року постановою державного виконавця державної виконавчої служби Оріхівського управління юстиції ОСОБА_3 вказані вище виконавчі листи повернуті стягувачу через неможливість підготувати пакет документів для організації примусової реалізації. При цьому державний виконавець послався на те, що за боржником зареєстроване нерухоме майно житловий будинок № 100 по вулиці Першотравневій в м. Оріхів знаходиться на земельній ділянці, якій відповідно до інформації відділу Держземагенства у Пологівському районі Запорізької області від 18.06.2015 року не був присвоєний кадастровий номер земельній ділянці, що відповідно до вимог ст. 120 ЗК України про істотні умови договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у звязку з набуттям права власності на ці обєкти, - що за відсутності такого кадастрового номеру унеможливлювало виконання рішення в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Однак при цьому районний суд не взяв до уваги, що відповідно до п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувану лише у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійсненні державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.Однак таких фактів державний виконавець не встановив, що свідчить про відсутність законних підстав для повернення виконавчих листів. Крім того, згідно ч.1 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації, для чого у державного виконавця не було перешкод.

Дійсно, кадастровий номер є ознакою земельної ділянки, якщо вона перебуває у приватній власності, який відповідно до п.9 розділу ІІІ Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом МЮУ від 16.04.2014 року № 656/5 необхідно зазначати в інформації про майно при реалізації житлового будинку, а згідно до ч. 6 ст. 120 ЗК України істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з набуттям права власності на ці об'єкти.

Однак, згідно до п. 5 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності документів, що характеризують нерухомість, у звязку з чим його неможливо підготувати до реалізації, виготовлення таких документів здійснюється у встановленому порядку за рахунок коштів стягувача. При цьому державний виконавець не надав доказів про здійснення ним дій, необхідних для встановлення кадастрового номеру земельної ділянки, на якій розташований обєкт нерухомості, що робить можливим подальше виконання рішення суду в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Районний суд зазначених положень закону не взяв до уваги. Згідно до пункту 1 статті 6 Конвенції«Про захист прав людини і основоположних свобод» 1950р., кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру, до цього розумного строку входить і час виконання рішення суду.Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вказана норма міжнародного права захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Тому виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (див., наприклад, рішення від 19 березня 1997 року у справі«Горнсбі протии Греції» (Hornsby v. Greece). При цьому держава зобовязана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (див. рішення від 7 червня 2005 року у справі «Фуклев проти України» (Fuklevv. Ukraine), заява № 71186/01, п. 84).Також Європейський суд з прав людини у п. 27 рішення від 05 липня 2012 року по справі «ОСОБА_6 проти України» (CASE OF GLOBA v. UKRAINE), заява № 15729/07, зазначив, що саме на державу покладається обовязок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторив, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (див. рішення у справі «Comingersoll S.A.» проти Португалії» (Comingersoll S.A. v. Portugal) [ВП], заява № 35382/97, п. 23, ECHR 2000-IV).

У даному випадку заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2011 року про солідарне стягнення з боржника ОСОБА_5 на користь банку 1295008,87 грн. заборгованості , а також судових витрат, яке набрало чинності (а.с. 4-6 т.2) і неодноразово перебувало на примусовому виконанні, після чого постановами, які оскаржуються банком, були повернуті стягувачу, без вчинення державним виконавцем передбачених законом вищевказаних дій для забезпечення його подальшого виконання.

При цьому колегія суддів позбавлена можливості постановити нову ухвалу по суті скарги, оскільки районний суд не залучив до розгляду справи заінтересовану особу, якою згідно до ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» є боржник, ОСОБА_5

Таким чином, оскільки районним судом було порушено процесуальний порядок вирішення скарги банку, то з передбачених п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України підстав колегія апеляційного суду скасовує ухвалу і передає це питання на новий розгляд до того ж суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.2 ст. 307, п.2 ч.1 ст.312, ст.ст. 313, 315, 319, 323-325, 327 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» в особі Харківської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» задовольнити частково.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 листопада 2015 року скасувати.

Справу направити до того ж районного суду на новий розгляд скарги Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» в особі Харківської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» на дії державного виконавця.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя

Судді колегії