Справа № 132/3301/16-ц
Провадження № 2/132/1257/16
РІШЕННЯ

Іменем України

14.12.2016 Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Павленко І.В.

при секретарі Жовті С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Копайгородське будівельно-монтажне управління» про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач в позовній заяві вказує, що 16 квітня 2008 року між ним та відповідачем TOB «Копайгородське будівельно-монтажне управління» було укладено попередній договір про укладення договору купівлі-продажу квартири №17 в житловому будинку, розташованому в м. Калинівка Вінницької області по вул. Машинобудівників, 12 загальною площею 62,0 кв. м., посвідчений приватним нотаріусом Калинівського нотокругу ОСОБА_2

В день укладання попереднього договору вони з відповідачем оговорили всі умови майбутнього основного договору купівлі-продажу, в тому числі і ціну.

Відповідно до п.1 договору відповідач зобовязувався до 01.10.2008 року передати йому у власність за договором купівлі-продажу (основним договором), а він зобовязався до цієї дати оплатити і прийняти вищевказану квартиру.

Відповідно до п.3 договору вони домовились, що в термін до 1 жовтня 2008 року в підтвердження укладання між ними договору купівлі - продажу вищевказаної квартири ним буде сплачено відповідачу оговорену суму грошей вартість квартири з розрахунку 3535 грн. за 1 кв. м., з них 50 % від загальної суми вартості квартири протягом 10 днів з дня підписання попереднього договору, 45 % суми до 1 червня 2008 року, а залишок до дня підписання основного договору.

Він сплатив відповідачу в повному обсязі грошові кошти за вищевказану квартиру.

Однак, відповідач в рахунок внесених коштів передав йому квартиру під номером 17 в будинку по №12 вул. Машинобудівників в м. Калинівка Вінницької області не до 1 жовтня 2008 року, як було вказано в п.1 попереднього договору про укладення договору купівлі-продажу, а лише 10.08.2013 року, про що свідчить акт приймання-передачі квартири. Згідно даного акту приймання-передачі квартира передана йому в придатному для проживання стані, претензій сторони один до одного щодо обсягів та якості виконаних робіт не мають. Йому були передані ключі від квартири та під'їзду. Він став користуватись даною квартирою та проживати в ній.

Будівля, в якій знаходиться квартира, належить відповідачеві на праві власності згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 27.12.2007 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотокругу, зареєстрованого в реєстрі за №3959 та реєстраційного посвідчення, виданого Вінницьким ООБТІ від 11.01.2008 року за №218. Відповідач отримав вихідну проектну та дозвільну документацію на проведення реконструкції вказаної будівлі, в результаті чого було створено новий обєкт будівництва, а саме багатоквартирний житловий будинок та отримано у відповідності до ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» декларацію про готовність обєкта до експлуатації, зареєстровану Інспекцією ДАБК у Вінницькій області від 27.01.2012 року №ВН7. Відповідно до декларації будівництво завершене та будівля може експлуатуватись за її призначенням.

Будь-яких спорів з приводу права власності на дане майно немає, спірна квартира вільна юридично, причин щодо не укладення основного договору купівлі-продажу немає.

На його замовлення було виготовлено технічний паспорт на квартиру.

Після 10.08.2013 року він запропонував відповідачу відповідно до ст.655, ст.657 ЦК України нотаріально оформити договір купівлі-продажу вищеназваного майна, документи для оформлення якого врешті були виготовлені, проте відповідач ухиляється від укладення договору купівлі-продажу . В той же час він не бажає більше відкладати оформлення договору купівлі-продажу, оскільки вважає, що квартира є його власністю і йому потрібно зареєструвати своє право власності на житло в передбаченому законом порядку. Тому звернувся в суд з даним позовом.

Позивач в судове засідання не з'явився, однак відповідно поданої письмової заяви просить провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача в судове засідання також не з'явився, згідно заяви, наявної в матеріалах справи, директор ТОВ «Копайгородське БМУ» ОСОБА_3 позов ОСОБА_1 визнає, просить позов задовольнити, оскільки факти, викладені в позовній заяві відповідають дійсним домовленостям між сторонами.

Згідно ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 16 квітня 2008 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем TOB «Копайгородське будівельно-монтажне управління» було укладено попередній договір про укладення договору купівлі-продажу квартири №17 в житловому будинку, розташованому в м. Калинівка Вінницької області по вул. Машинобудівників, 12 загальною площею 62,0 кв. м., посвідчений приватним нотаріусом Калинівського нотокругу ОСОБА_2

В день укладання попереднього договору сторони оговорили всі умови майбутнього основного договору купівлі-продажу, в тому числі і ціну.

Відповідно до п.1 договору відповідач зобовязувався до 01.10.2008 року передати позивачу у власність за договором купівлі-продажу (основним договором), а він зобовязався до цієї дати оплатити і прийняти вищевказану квартиру.

Відповідно до п.3 договору сторони домовились, що в термін до 1 жовтня 2008 року в підтвердження укладання між ними договору купівлі - продажу вищевказаної квартири позивачем буде сплачено відповідачу оговорену суму грошей вартість квартири з розрахунку 3535 грн. за 1 кв. м., з них 50 % від загальної суми вартості квартири протягом 10 днів з дня підписання попереднього договору, 45 % суми до 1 червня 2008 року, а залишок до дня підписання основного договору.

Відповідно до платіжних документів, а саме квитанцій: №21 від 18.04.2008 року на суму 109585, №40 від 02.06.2008 року на суму 23000 грн. № 57 від 01.09.2008 року на суму 30000 грн., №12 на суму 36000 грн. та квитанції до прибуткового касового ордеру №269696 на суму 5000 грн. ОСОБА_1 було сплачено в повному обсязі грошові кошти в сумі 203585 грн., що відповідає загальній вартості квартири.

Однак, відповідач в рахунок внесених коштів передав позивачу квартиру під номером 17 в будинку по №12 вул. Машинобудівників в м. Калинівка Вінницької області не до 1 жовтня 2008 року, як було вказано в п.1 попереднього договору про укладення договору купівлі-продажу, а лише 10.08.2013 року, про що свідчить акт приймання-передачі квартири. Згідно даного акту приймання-передачі квартира передана ОСОБА_1 в придатному для проживання стані, претензій сторони один до одного щодо обсягів та якості виконаних робіт не мають. Позивачу були передані ключі від квартири та під'їзду. Він став користуватись даною квартирою та проживати в ній.

Будівля, в якій знаходиться квартира, належить відповідачеві на праві власності згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 27.12.2007 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотокругу, зареєстрованого в реєстрі за №3959 та реєстраційного посвідчення, виданого Вінницьким ООБТІ від 11.01.2008 року за №218. Відповідач отримав вихідну проектну та дозвільну документацію на проведення реконструкції вказаної будівлі, в результаті чого було створено новий обєкт будівництва, а саме багатоквартирний житловий будинок та отримано у відповідності до ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» декларацію про готовність обєкта до експлуатації, зареєстровану Інспекцією ДАБК у Вінницькій області від 27.01.2012 року №ВН7. Відповідно до декларації будівництво завершене та будівля може експлуатуватись за її призначенням.

Будь-яких спорів з приводу права власності на дане майно немає, спірна квартира вільна юридично, причини щодо не укладення основного договору купівлі-продажу відсутні.

На замовлення ОСОБА_1 було виготовлено технічний паспорт на квартиру.

Проте, на даний час відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу квартири.

Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду,а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст.639 ЦК України договір може бути укладеним у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір в певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно ч.2 ст.218 ЦК України, якщо правочин, для якого законом встановлено його недійсність у разі недодержання вимог щодо письмової форми укладений усно і одна сторона вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання даний правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.

Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від нотаріального посвідчення, суд може визнати таку угоду дійсною. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Так, між сторонами було встановлено всі потрібні для цієї угоди умови, які позивач повністю виконав, про що свідчать квитанції про оплату вартості квартири та повне розпорядження даним об'єктом за угодою.

Зазначені дії, як зі сторони позивача так і зі сторони відповідача свідчать про те, що вони домовились щодо усіх істотних умов договору, вчинили взаємні дії для настання юридично значимих наслідків та відповідач, зі свого боку, в повному обсязі виконав умови договору купівлі-продажу.

Договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди за усіма важливими умовами договору.

Враховуючи, що відповідач не заперечує проти визнання за позивачем права власності на квартиру, тому відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За вказаних обставин, суд вважає за можливе визнати дійсним договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_1 та визнати за позивачем право власності на вказану квартиру.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11, 60, 61, 158, 174, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст.218, 220, 638, 639 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу квартири №17 в житловому будинку розташованому в м.Калинівка Вінницької області по вул.Машинобудівників, 12, загальною площею 62,8 кв.м., вартістю 160000 грн., укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Копайгородське будівельно-монтажне управління» 10.08.2013 дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру №17, що розташована в житловому будинку №12 по вул.Машинобудівників в м.Калинівка Вінницької області, загальною площею 62,8 кв.м., житловою площею 26,6 кв.м., яка складається з коридору 1-площею 8,9 кв.м., кімнати 3-площею 12,1 кв.м., кімнати 4-площею 14,5 кв.м., кухні 6- площею 15,3 кв.м., ванни 2-площею 6,0 кв.м., комори 5-площею 2,6 кв.м. та балкону- площею 3,4 кв.м.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: