Справа № 137/2227/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" грудня 2016 р.

Літинський районний суд Вінницької області

В складі головуючої судді Білик Н.В.

з участю секретара Хижук Л.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в смт Літині цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділення в натурі частки із спільної часткової власності.

В С Т А Н О В И В :

До суду звернувся ОСОБА_2 із позовом до ОСОБА_3 про виділення в натурі частки із спільної часткової власності. В позові зазначає, що він, ОСОБА_2 є власником 51/100 частини житлового будинку в АДРЕСА_1. Його право власності підтверджено свідоцтвом про право власності від 27.06.2012року .

Співвласником іншої частини будинку розміром 49/100 є відповідач ОСОБА_3. Його право власності підтверджено свідоцтвом від 25.03.1994року , виданого Літинською селищною радою.

Між ними, як співвласниками цього майна жодного разу не виникало проблем щодо його використання. Кожен із них володіє і користується ізольованою частиною будинку, яка повністю відповідає розміру їх часток.

На даний час виникла потреба у виділенні в натурі кожному його частки із припиненням права спільної власності. Враховуючи наведене та беручи до уваги усталений порядок користування окремими ізольованими частинами будинку вважає, що дані частини повинні бути їм виділені в натурі.

Просить виділити у власність частку спільного майна розташованого в АДРЕСА_1 , що відповідає 51/100 будинковолодіння , а саме квартиру №2 , будинку А , загальною площею 105,5 м-2, житловою 60,6 м-2, вера а , веранда а1, ганок, гараж Б, погріб п/Б, сарай Б1, сарай б, сарай б1, вбиральня Д, огорожа 1, ворота з хвірткою 3, колодязь 5, відповідно до свідоцтва про право власності від 27.06.2012року. ешту майна , що відповідає 49/100 будинковолодіння відповідно до інвентарної справи №110, залишити у власності ОСОБА_3 Припинити право спільної часткової власності на будинковолодіння розташоване в АДРЕСА_1. Сторони в судове засідання не з'явились, подали заяви в яких просять справу розглянути без їх участі, позивач позов підтримав, відповідач позов визнав.

Вивчивши документи, які є у справі суд вважає, що позов обгрунтовакний та підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником 51/100 частини житлового будинку в АДРЕСА_1 / 2 Вінницької області. Його право власності підтверджено свідоцтвом про право власності від 27.06.2012року(а.с 7-10) . Співвласником іншої частини будинку розміром 49/100 є відповідач ОСОБА_3. Його право власності підтверджено свідоцтвом від 25.03.1994року , виданого Літинською селищною радою(а.с.10). Копії технічних паспортів на вищезгадані частини будинку (а.с.11-22) підтверджують , що квартира в АДРЕСА_1 / 1 та квартира в АДРЕСА_1 / 2 є ізольованими приміщеннями, відповідають часткам 49/100 та 51/100 відповідно та фактично використовуються кожна своїм власником.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній частковий власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Частка, яку просить виділити позивач є відокремленою, тому її виділ в натурі можливий. При виділенні в натурі частки із спільної часткової власності, право спільної часткової власності припиняється.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі часткою в праві власності на спільне майно у цілому.

Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Правова позиція ВСУ з цього приводу висловлена у справі № 6-12цс13, яка гласить:

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Виходячи з аналізу зазначеної правової норми слід дійти висновку, що ця норма регулює саме порядок здійснення права часткової власності, тобто порядок користування спільною частковою власністю без її поділу в натурі, наслідком якого є припинення права спільної часткової власності. Зокрема при встановленні порядку користування будинком кожному із співвласників передається в користування конкретна частина будинку, виходячи із його частки в праві спільної власності на будинок. Разом з тим виділені у користування приміщення можуть бути і неізольовані і не завжди точно відповідати належним співвласникам часткам, оскільки встановлення порядку користування майном не припиняє право спільної часткової власності на це майно.

Встановлення співвласниками порядку користування будинком з виділенням конкретних приміщень в натурі, не припиняє право спільної часткової власності, оскільки такі частини не перетворюються в об'єкт самостійної власності кожного з них.

Відтак, домовленість співвласників про порядок володіння і користування майном, що є їх спільною частковою власністю, оформлена нотаріально посвідченим договором, є обов'язковою для майбутніх співвласників при здійсненні ними правомочностей володіння і користування спільним майном. Що ж стосується існуючої у співвласника правомочності розпорядження спільним майном, то вони передбачені у ст. ст. 364, 367 ЦК України, як способи реалізації цієї правомочності при здійсненні якої передбачена ч. 4 ст. 358 ЦК України умова не є обов'язковою.

Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток в праві власності на будинок.

Враховуючи наведене та беручи до уваги усталений порядок користування окремими ізольованими частинами будинку вважаю, що дані частини повинні бути їм виділені в натурі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 364, 367 ЦК України, ст.ст. 10,11, 213-215 ЦПК України, - В И Р І Ш И В : Позов задовільнити. Виділити ОСОБА_2 у власність частку спільного майна розташованого в АДРЕСА_1 , що відповідає 51/100 будинковолодіння , а саме квартиру №2 , будинку А , загальною площею 105,5 м-2, житловою 60,6 м-2, вера а , веранда а1, ганок, гараж Б, погріб п/Б, сарай Б1, сарай б, сарай б1, вбиральня Д, огорожа 1, ворота з хвірткою 3, колодязь 5, відповідно до свідоцтва про право власності від 27.06.2012року.

Решту майна , що відповідає 49/100 будинковолодіння відповідно до інвентарної справи №110, залишити у власності ОСОБА_3.

Припинити право спільної часткової власності на будинковолодіння розташоване в АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області чарез Літинський районний суд притягом 10 днів з моменту проголошення.

Суддя : Білик Н. В.