Провадження № 2/344/5680/16
У Х В А Л А

23 грудня 2016 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Польська М.В., ознайомившись з клопотанням представника позивача про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» звернулося до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 821495,15 грн, стягнення судових витрат.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 23.12.2016 року було відкрито провадження у справі.

Позивач також подала суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що перебуває у власності ОСОБА_2, вказавши перелік обєктів нерухомого майна.

Заява мотивована тим, що не вжиття заходів забезпечення позову в подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду на випадок його прийняття.

Згідно ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Позивач причиною, у звязку з якою потрібно забезпечити позов, зазначає, що відповідач не має наміру врегульовувати спір у позасудовому порядку та вчинятиме дії спрямовані на відчуження майна, тому існує реальна загроза того, що виникне ситуація неможливості виконання рішення суду, у випадку задоволення позову.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, в тому числі і накладенням арешту на майно.

Вимога заяви про забезпечення позову є частково обґрунтованою, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів позову, 04.07.2007 року між ВАТ «ОСОБА_1 Аваль» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір та надано відповідачу кредит у розмірі 55723,50 доларів США на строк до 03.07.2027 року зі сплатою 12,5% річних.

Позивач у позові зазначає, що відповідач неналежним чином виконував свої обовязки за договором та станом на 25.11.2016 року існує заборгованість за кредитним договором в сумі 821495,15 грн.

Забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів фізичних або юридичних осіб і застосовується судом як гарантія реального виконання рішення суду на випадок його прийняття.

За вимогами ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пункт 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вказує , що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

На підставі викладеного, суддя дійшов висновку, що заява про забезпечення позову є обґрунтованою частково та підлягає задоволенню в частині накладення арешту на все нерухоме майно, що перебуває у власності ОСОБА_2 в межах ціни позову до набрання рішення законної сили.

Відповідно до п.1 ч.1, ч. 3 ст. 152 ЦПК України, керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання представника позивача про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на все нерухоме майно, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_2, жительці м.Івано-Франківськ, вул.. Вишневського, 8/28, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в межах ціни позову 821495,15 грн. до набрання рішення суду законної сили.

Копію ухвали направити для виконання у Івано-Франківський міський відділ державної виконавчої служби та сторонам для відома.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Розяснити сторонам, що апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали, але оскарження не зупиняє виконання даної ухвали.

Строк пред'явлення до виконання до 24 грудня 2017 року.

Суддя Польська М.В.