У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про викуп частини спільної власності та припинення права часткової власності на житловий будинок та земельну ділянку, за касаційними скаргами ОСОБА_2, ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_4, на рішення апеляційного суду Чернігівської області від 20 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_1 на праві власності належить 1/2 частина житлового будинку АДРЕСА_1. Решта вказаного житлового будинку належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 1/4 частині кожному. Вказували також, що ОСОБА_1 на праві власності належить 1/2 частина земельної ділянки загальною площею 0,0433 га на якій розміщений спірний житловий будинок, інша 1/2 частина земельної ділянки належить ОСОБА_3

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05 серпня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 залишено без розгляду за його заявою.

Посилаючись на те, що частки сторін у спільному частковому майні є незначними, а подальше користування та володіння зазначеним нерухомим майном неможливе через постійні суперечки, з урахуванням збільшених позовних вимог, позивач просила припинити право спільної часткової власності ОСОБА_3 на 1/4 частини спірного житлового будинку з господарськими спорудами, з присудженням ОСОБА_3 грошової компенсації у розмірі 66 961,00 грн; припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2 на 1/4 частини спірного житлового будинку з господарськими спорудами, з присудженням ОСОБА_2 грошової компенсації у розмірі 66 961,00 грн; визнати за нею право власності на 1/2 частину спірного житлового будинку з господарськими спорудами; припинити право власності ОСОБА_3 на 1/2 частини земельної ділянки загальною площею 0,0433 га на якій розміщений спірний житловий будинок з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, з присудженням ОСОБА_3 грошової компенсації у розмірі 13 791,00 грн; визнати за нею право власності на 1/2 частину вказаної земельної ділянки; зобов'язати ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не перешкоджати їй в виконанні рішення суду в частині здійснення права володіння, користування та розпорядження вказаним нерухомим майном.

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 31 серпня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Припинено право власності ОСОБА_3 на 1/4 частину спірного житлового будинку з належною частиною надвірних господарсько-побутових будівель та споруд, що розташований по АДРЕСА_1. Припинено право власності ОСОБА_2 на 1/4 частину вказаного житлового будинку з належною частиною надвірних господарсько-побутових будівель та споруд. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину спірного житлового будинку з належною частиною надвірних господарсько-побутових будівель та споруд. Припинено право власності ОСОБА_3 на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,0433 га, що розташована по АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину вказаної земельної ділянки. Сплачено з депозитного рахунку суду грошову компенсацію ОСОБА_3 у розмірі 66 961,00 грн за 1/4 частину спірного житлового будинку з належною частиною надвірних господарсько-побутових будівель та споруд та в розмірі 13 791,00 грн за 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,0433 га, що розташована по АДРЕСА_1, а всього на суму 80 752 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по 2 369,52 грн. з кожного.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 20 листопада 2015 року рішення районного суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у здоровленні позову ОСОБА_1 Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 3 616,83 грн. Повернуто ОСОБА_1 з депозитного рахунку грошові кошти у розмірі 80 482,00 грн.

У касаційних скаргах ОСОБА_2, ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_4, просять скасувати судове рішення суду апеляційної інстанцій, мотивуючи свої вимоги порушенням судом норм матеріального та процесуального права, та залишити рішення суду першої інстанції в силі.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарг та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що підстави для скасування рішення апеляційного суду відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо частка є незначною і не може бути виділена в натурі.

Скасовуючи рішення районного суду та відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд обґрунтовано виходив з того, що позивач на виконання вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України не довела обставин, якими вона обґрунтовувала свої вимоги, зокрема не надала належних та допустимих доказів неможливості виділу у праві спільної власності частки відповідачів в натурі, як і не обґрунтувала свого твердження, що частка відповідачів є незначною, оскільки це суперечить зібраним по справі доказам. При цьому, апеляційний суд правильно зазначив, що поділ спірного майна, здійснений судом першої інстанції суперечить принципу рівності прав співвласників, за якого враховуються інтереси всіх співвласників і забороняється обмеження прав одних власників за рахунок інших.

Доводи касаційних скарг, перевірені вивченням матеріалів справи, висновків суду апеляційної інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом при розгляді справи було неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, за наслідками розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право постановити ухвалу про відхилення касаційної скарги і залишення судового рішення без змін, оскільки судом першої та апеляційної інстанцій не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и в :

Касаційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_4, відхилити.

Рішення апеляційного суду Чернігівської області від 20 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кадєтова
Т.Л. Ізмайлова
Г.І. Мостова