У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі: головуючого судді - Боймиструка С.В., суддів: Ковальчук Н.М., Гордійчук С.О.,

секретар судового засідання - Шептицька С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 26 жовтня 2016 року про відмову в ухваленні додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області про визнання права власності на садибний /індивідуальний/ житловий будинок в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою від 26 жовтня 2016 року Сарненський районний суд Рівненської області у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом до Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області про визнання права власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок в порядку спадкування за законом - відмовлено.

У поданій на вказану ухвалу апеляційній скарзі ОСОБА_1 покликалася на її незаконність та необґрунтованість через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказувала, що в даному випадку зробивши посилання на ст.220 ЦПК України суд вказав, що у поданій заяві міститься вимога про зміну суті позовних вимог із посиланням на нові докази, а саме - на довідку №4083 від 03.10.2016 року, відповідно до якої спадкодавцеві належало будинковолодіння за іншою адресою.

Зазначала, що у заяві про ухвалення додаткового рішення вона не змінювала суті позовних вимог, а просила лише виправити помилку в нумерації спірного будинку, яка сталась не з її вини.

Звертала увагу на те, що вона є непрацюючою пенсіонеркою, а тому пропозиція щодо звернення з окремим позовом про визнання права власності на будинок померлого брата для неї є неприйнятною та безпідставною, оскільки вона не має фінансових можливостей для повторного звернення до суду.

З цих підстав просила скасувати ухвалу Сарненського районного суду від 26.10.2016 року про відмову в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у справі за її позовом до Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області про визнання права власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок в порядку спадкування за законом та ухвалити додаткове рішення, яким визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 загальна площа 47,2 кв.м, житлова площа 17,9 кв.м., допоміжною площею 29.3 кв.м. та господарські будівлі, споруди в порядку спадкування за законом після смерті брата - ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Сторони у встановленому законом порядку, завчасно були повідомлені про час і місце розгляду справи, однак до суду не з'явилися і причин неявки суду не повідомили, а тому колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за їх відсутності.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відмовляючи в ухваленні додаткового рішення по справі, суд першої інстанції виходив з того, що у поданій ОСОБА_1 заяві міститься вимога про зміну суті позовних вимог із посиланням на нові докази, а саме - на довідку № 4083 від 3 жовтня 2016 року, відповідно до якої спадкодавцеві належало будинковолодіння з іншою адресою, а ст.220 ЦПК України не передбачена можливість внесення судом такої зміни до раніше ухваленого рішення.

Такі висновки місцевого суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати;

3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу;

4) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно роз'яснень даних в п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року за № 14, додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення з підстав не передбачених ст.220 ЦПК України, в результаті задоволення якої зміниться суть самого рішення, а саме визнати за ОСОБА_1 права власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 хоч позовні вимоги були заявлені щодо будинку НОМЕР_1, а тому місцевим судом підстав для ухвалення додаткового рішення не встановлено і в задоволенні заяви ОСОБА_1 обґрунтовано відмовлено.

Оскільки ухвала місцевого суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, наведених у ній, тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, п.1 ч.2 ст. 307,312, 313-315,317, 324,325 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 26 жовтня 2016 року про відмову в ухваленні додаткового судового рішення залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий:

Судді: