Провадження № 2/761/2542/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Паночко О.М.

за участю представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: Супряги С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» про визнання відсутнім права вимоги,-

В С Т А Н О В И В:

24 листопада 2015 року до суду надійшла вказана позовна заява.

В позовній заяві позивач просить: визнати відсутнім у відповідача право стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором № 1/2011 від 14.01.2011 року.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14.01.2011 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_4, що діє від імені ОСОБА_3, в якості поручителя укладено договір поруки №1п/2011, за яким поручитель поручається перед банком за виконання/належне виконання позичальником - ТОВ «Укрдонм'ясо» зобов'язань, що виникли на підставі кредитного договору №1/2011 від 14.01.2011 року зі змінами і доповненнями.

Як зазначає позивач, у відповідача відсутні підстави стягнення заборгованості за кредитним договором в умовах відсутності звернення до поручителя з вимогою в порядку, передбаченому п.8.2 Договору. На даний час в провадженні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області перебуває позов про стягнення заборгованості за кредитним договором, зокрема і до позивача.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовної заяви. оскільки це право Банку, а не обов'язок направляти вимоги Поручителю.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони.

Вислухавши думку представника позивача, представника відповідача, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.01.2011 року між ПАТ «ВТБ Банк» (далі - Банк) та ТОВ «Укрдонм'ясо» (далі - Позичальник) укладено Кредитний договір № 1/2011, відповідно до якого Банк надав Позичальнику грошові кошти у розмірі 4 000 000,00 грн. строком користування до 13.05.2011 року зі сплатою 16% річних (п.1.1, 3.1.1 Договору).

В якості забезпечення виконання зобов'язань за зазначеним Кредитним договором, 14.01.2011 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_4, який діяв від імені ОСОБА_3 (далі - Поручитель) укладено Договір поруки №1п/2011, за умовами якого, поручитель поручається перед Банком за виконання Позичальником зобов'язань, що виникли на підставі Кредитного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому (п.1.1. Договору).

До договору позики вносились зміни та доповнення.

Договором №7 про внесення змін та доповнень до Договору поруки №1п/2011 від 14.01.2011 року Договір поруки №1п/2011 від 14.01.2011 року було викладено в новій редакції.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Згідно із ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

У відповідності до п.2.1 Договору поруки, у разі порушення Позичальником Основного зобов'язання, визначених Основним договором, Банк має право звернутися до Поручителя з письмовою вимогою про необхідність виконання/належного виконання Основного зобов'язання в повному обсязі або частково, в порядку, передбаченому п.8.2 Договору.

Пункт 8.2 Договору передбачає, що усі повідомлення за Договором будуть вважатися зробленими належним чином у разі, якщо вони зроблені в письмовій формі та надіслані рекомендованим листом або кур'єром за адресами Сторін, зазначених в Статті 9 Договору, або вручені особисто уповноваженим представникам Сторін. При цьому датою відправлення вважається: у випадку надіслання рекомендованого листа - дата відправлення повідомлення, передбаченого Договором, яка вказується у відповідному документі (реєстр, квитанція тощо) відділення зв'язку, який надається при відправленні повідомлень; у разі доставки кур'єром або вручення уповноваженим представникам Сторін - дата вручення кур'єром уповноваженому представнику Сторони.

З матеріалів справи вбачається, що на адресу ОСОБА_3, яка зазначена в розділі 9 Договору поруки направлявся лист-вимога про повернення простроченої заборгованості за кредитним договором.

Крім того, рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12.02.2016 року, яке набрало законної сили встановлено, що Банком дотримані умови Договору поруки щодо письмової форми повідомлень та надіслання їх рекомендованим листом.

Отже, оскільки в судовому засіданні не встановлено порушення Банком положень Договору поруки, позивач не звертався до суду про визнання поруки припиненою, тому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог та визнання права стягнення відсутнім.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 88, 179, 208, 209, 212-218, 294 ЦПК України, ст. 526, 553, 554, 629 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» про визнання відсутнім права вимоги - відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду м.Києва через Шевченківський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Н.Г.Притула