Провадження № 2/756/5472/16
У Х В А Л А

23 вересня 2016 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Жук М.В., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на незначну частку у спільній частковій власності, визнання права власності та стягнення компенсації за частку спірної квартири,

в с т а н о в и в:

У червні 2016 року до Оболонського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 за позовом до ОСОБА_2 про припинення права власності відповідачки на 37/100 частин квартири у спільній частковій власності, визнання права власності на 37/100 частин квартири за позивачкою, а також стягнення з позивачки компенсації за 37/100 частини спірної квартири на користь відповідачки.

Відповідно до змісту п. 4 ч. 2, ч. 5 ст. 119, ст. 120 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Частина 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» передбачає, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно ч. 9 ст. 80 ЦПК України, ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

У відповідності до Закону України «Про судовий збір» визначено правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру - 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно ч. 2 ст. 4 цього Закону ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру складає 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

У відповідності до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику в справах за позовами про захист права приватної власності» вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви судовий збір в даній справі сплачено тільки за вимогу немайнового характеру, а у позові порушено вимогу немайнового та вимогу майнового характеру.

Таким чином, суду не надано доказів сплати судового збору за вимогу майнового характеру, а також оцінки вартості частки спірного майна, що унеможливлює визначення розміру сплати судового збору за вимогу майнового характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 121, 210 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху та надати строк для усунення зазначених недоліків протягом п'яти днів з дня отримання цієї ухвали.

Роз'яснити, що у разі не усунення недоліків у встановлений в ухвалі строк, позовна заява буде вважатись неподаною та повертається заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя