Справа № 589/3823/16-ц
Провадження № 2/589/1185/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2016 р. Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі: головуючої судді - Стародубцевої Л.О. з участю секретаря судового засідання Артеменко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Шостка цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 міської ради про встановлення факту належності частки квартири померлим та визнання права власності на частку квартири у порядку успадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

21 вересня 2016 року позивачі звернулись до Шосткинського міськрайонного суду з вищевказаним позовом та посилаючись на ст. 549 ЦК Української РСР, ст. 381, 392, 1220, 1261, 1268-1270 Цивільного кодексу України, ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», просять суд:

1. Встановити факт володіння та належності 2/5 частки квартири АДРЕСА_1 на праві власності ОСОБА_5, померлій 07 квітня 2016 року, а саме: 1/5 частки на підставі ОСОБА_6 про право власності на житло від ЗО серпня 1999 року, яке було видане ЖКВ казенного заводу «Імпульс» та 1/5 частки у порядку успадкування після померлої 14 лютого 2002 року ОСОБА_7.

2. Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2, право власності у порядку успадкування за законом на 2/15 частки кожному, трикімнатної квартири АДРЕСА_2 загальною площею 61,9 м.кв., після смерті ОСОБА_5, померлої 07 квітня 2016 року.

3. Судові витрати по справі залишити за позивачами.

Позовні вимоги мотивуються тим, що 14 лютого 2002 року померла ОСОБА_7, а 07 квітня 2016 року померла її донька ОСОБА_5, яка доводилась позивачу ОСОБА_1 - дружиною, а ОСОБА_3 і ОСОБА_2 - матірю.

При своєму житті ОСОБА_7 та ОСОБА_5 мали разом з позивачами по справі, на праві спільної сумісної власності квартиру АДРЕСА_3 на підставі ОСОБА_6 про право власності на житло від 30 серпня 1999 року, яке було видане ЖКВ казенного заводу «Імпульс», що підтверджується копією самого свідоцтва доданою до даної позовної заяви.

На час смерті ОСОБА_7 разом з нею була зареєстрованою та мешкала її донька ОСОБА_5, яка продовжила мешкати та користуватись спадковою часткою квартири. Таким чином, ОСОБА_5 прийняла спадщину у вигляді частки спірної квартири, що належала ОСОБА_7 як спадкоємцю першої черги за законом на підставі статті 549 ЦК Української РСР, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин.

На час смерті ОСОБА_5. разом з нею були зареєстрованими та мешкали позивачі по справі, які являються спадкоємцями за законом першої черги, а тому прийняли спадщину після її смерті на підставі частини 3 статті 1268 ЦК України.

Спадкова маса після смерті ОСОБА_5 складалась з належної їй за життя частки квартири АДРЕСА_1 та частки спірної квартири, яку ОСОБА_5 успадкувала за законом після смерті її матері ОСОБА_7

Після спливу шестимісячного строку, з моменту відкриття спадщини, позивачі звернулися до приватного нотаріуса ОСОБА_4 міського нотаріального округу ОСОБА_8 з питанням отримання ОСОБА_6 про право на спадщину на частку спірної квартири, але отримали відмову у вчиненні даної нотаріальної дії.

Відмова у видачі позивачам ОСОБА_6 про право на спадщину на частку спірної квартири ґрунтувалась на тому, що спадкодавцями за життя не було зареєстроване ОСОБА_6 про право власності на квартиру, у відповідному реєстраційному органі, про що свідчить відсутність реєстрації права власності в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно, та ще й не виділена частка померлих в праві спільної власності на спірну квартири, а без цього відповідно до п.п.4.14, 4.15, 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5, зазначена нотаріальна дія не може бути вчинена.

Виходячи з усього вищевикладеного, позивачі, є спадкоємцями які прийняли спадщину що відкрилась по смерті ОСОБА_5, але оформити прийняття спадщини не мають можливості з причини відсутності реєстрації права власності на спадкову квартиру на імя спадкодавців та не визначеності їх частки в праві власності на спірну квартиру.

Згідно чинного законодавства України вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, (стаття 370 ЦК України), тобто ОСОБА_7 та ОСОБА_5 разом з позивачами мали б у разі виділення за життя по 1/5 частці квартири АДРЕСА_4.

Відповідно до вартості спірної квартири, що зазначена у Довідці КП «Щосткинське МБТІ» від 01.06.2016 року, її вартість становить 119652 грн. Так як позивачі претендують лише на її 2/5 частки, то сплачено судовий збір за вимогами майнового характеру у мінімальному розмірі визначеному п.п. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», адже вартість 2/5 частки спірної квартири мають вартість 47860 грн. 80 коп.

Позивачі в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, мотивуючи тими ж самими обставинами.

Представник відповідача ОСОБА_4 міської ради в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує.

Суд вважає можливим слухати справу без участі представника відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо доказів про взаємовідносини сторін. Позивачі не заперечують.

Вислухавши позивачів та дослідивши матеріали справи, а саме: копію ОСОБА_6 про право власності на житло від 30 серпня 1999 року, яке видане ЖКВ казенного заводу «Імпульс» з якого вбачається, що спірна квартира належить на праві спільної часткової власності: ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 (дівоче ОСОБА_3) ОСОБА_9, ОСОБА_7 в рівних долях, копію свідоцтва про смерть ОСОБА_7, яка померла 14.02.2002р., копію свідоцтва про смерть ОСОБА_5, яка померла 07.04.2016 р., копію свідоцтва про народження ОСОБА_5 (дівоче ОСОБА_7) ОСОБА_10 з якого вбачається, що ОСОБА_7 є матірю ОСОБА_5 (дівоче ОСОБА_7) ОСОБА_10, копію свідоцтва про шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_5 з якого вбачається реєстрація шлюбу 27.12.1968 року, довідку з ЖКВ з-да «Імпульс» з якої вбачається, що померла ОСОБА_7 була зареєстрована з 02.08.1979 р. по день своєї смерті в кв. 51 б. 7 пров. Бабушкіна м. Шостка, а також за цією адресою були зареєстровані: донька ОСОБА_5 по день своєї смерті, зять ОСОБА_5 ОСОБА_11, онук: ОСОБА_3, ОСОБА_2 (дівоче ОСОБА_3) ОСОБА_9, копії паспортів позивачів: ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 (дівоче ОСОБА_3) ОСОБА_9, копію свідоцтв про народження: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (дівоче ОСОБА_3) ОСОБА_9 з яких вбачається, що ОСОБА_1 та померла ОСОБА_5 є їх батьками, копію свідоцтва про одруження ОСОБА_2 (дівоче ОСОБА_5) ОСОБА_9, копію технічного паспорту на квартиру з якого вбачається загальна площа квартири 61.9 кв.м. та жила 36.7 кв.м., копію довідок КП «ОСОБА_4 МБТІ» про уточнення загальної площі квартири на 61.9 кв.м., та інвентарізаційну вартість квартири 119652 грн., суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.1261 ЦК України позивачі мають право першої черги на спадкування за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно із ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкування є перехід прав і обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Відповідно до 1267 ЦК України, частки у спадщини кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Як зазначено в статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно статті 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах, а в випадку позивачів, така частка не визначена. Але згідно законодавства України у разі смерті одного із співвласників частка померлого може бути визначена судом за позовом спадкоємця.

Згідно переліку правовстановлюючих документів на підставі яких проводиться реєстрація права власності на обєкти нерухомості, визначеному статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», може бути рішення суду, що є підставою для звернення до суду.

Статтею 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що будь-які правочини щодо нерухомого майна (відчуження, управління, іпотека тощо) вчиняються, якщо право власності зареєстровано згідно з вимогами Закону. Відповідно до ст. 16 Закону та п.5 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 17.10.2013 року за № 868 державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника (заяв співвласників). Згідно із статтею 25 Цивільного кодексу України здатність мати цивільні права та обовязки (цивільна правоздатність) особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. Враховуючи наведене, у разі смерті власника обєкту нерухомого майна, яке не було зареєстровано належним чином, вчинення такої нотаріальної дії, як видача свідоцтва про право на спадщину, не може бути проведена без встановлення факту належності на праві власності нерухомості померлому.

Відповідно до п.10 ст. 37 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від затвердженого постановою КМУ від 17.10.2013 року за № 868, документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Згідно Наказу МЮ України за № 296/5 від 22.02.2012 правонаступницьким документом, для реєстрації права власності є рішення суду про визнання права власності.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 208-209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, ст. 549 ЦК Української РСР, ст. 381, 392, 1220, 1226, 1261, 1267, 1268- 1270 ЦК України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою КМУ від 17.10.2013 року за № 868, Наказу МЮ України за № 296/5 від 22.02.2012, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Встановити факт володіння та належності 2/5 частки квартири АДРЕСА_1 на праві власності ОСОБА_5, померлій 07 квітня 2016 року, а саме: 1/5 частки на підставі ОСОБА_6 про право власності на житло від 30 серпня 1999 року, яке було видане ЖКВ казенного заводу «Імпульс» та 1/5 частки у порядку успадкування після померлої 14 лютого 2002 року ОСОБА_7.

3. Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2, право власності у порядку успадкування за законом на 2/15 частки кожному, трикімнатної квартири АДРЕСА_2 загальною площею 61,9 м.кв., після смерті ОСОБА_5, померлої 07 квітня 2016 року.

4. Судові витрати по справі залишити за позивачами.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Сумської області через ОСОБА_4 міськрайсуд шляхом подання протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційної скарги, а особам, які не були присутніми під час проголошення рішення суду, протягом цього строку з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

У разі оскарження рішення, якщо воно не було скасованим, воно набирає законної сили після перегляду справи апеляційним судом.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_12