У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Закропивного О.В., Журавель В.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Сівер-Буд» про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду м. Києва від 21 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Сівер-Буд», товариство з обмеженою відповідальністю будівельно-комерційна фірма «Граніт», про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів та процентів, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Сівер-Буд» на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 3 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «Сівер-Буд» (далі - ТОВ «Сівер-Буд») звернулося до суду із заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду м. Києва від 21 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Сівер-Буд» (далі - ТОВ «Сівер-Буд»), товариство з обмеженою відповідальністю будівельно-комерційна фірма «Граніт» (далі - ТОВ «БКФ «Граніт») про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів та процентів.

На обґрунтування заяви ТОВ «Сівер-Буд» посилалося на те, що рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 26 серпня 2014 року у справі № 761/19016/14-ц задоволений позов ОСОБА_5 до Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд - УКБ», з відповідача на користь позивача стягнуто 12 825 870 грн 89 коп. безпідставно одержаних коштів та 5 305 354 грн процентів за користування безпідставно отриманими коштами.

Заявник зазначає, що судом першої інстанції встановлено передбачений інвестиційним договором від 26 червня 2002 року № 1/Н, з урахуванням додаткових угод до нього від 18 липня 2005 року № 1 та № 2, розмір інвестиції для ТОВ «Сівер- Буд» в сумі 15 621 480 грн, вказаний розмір інвестиції не змінювався, у подальшому додаткові угоди до договору сторонами не укладалися. Інвестиційний договір не передбачає можливості зміни розміру інвестиції без укладення додаткової угоди до договору. На підставі наявних у справі письмових доказів судом першої інстанції встановлено, що фактично ТОВ «Сівер-Буд» було перераховано відповідачеві сума 28 447 350 грн 89 коп. з посиланням на умови інвестиційного договору. Таким чином, ТОВ «Сівер-Буд» вважає, що суд першої інстанції дійшов висновку, що кошти в сумі 12 825 870 грн 89 коп. (переплата по інвестиційному договору) отримані відповідачем від ТОВ «Сівер-Буд» без достатніх правових підстав, а тому відповідно до приписів ст. 1212 ЦК України та договору про відступлення права вимоги, укладеного між ТОВ «Сівер-Буд» та ОСОБА_5, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Рішенням апеляційного суду міста Києва від 21 жовтня 2014 року у справі № 761/19016/14-ц рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 серпня 2014 року скасоване та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено. При цьому, однією із підстав постановлення апеляційним судом такого рішення було те, що колегія суддів врахувала ту обставину, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 серпня 2014 року договір про відступлення права вимоги від 24 березня 2014 року, укладений між ТОВ «Сівер-Буд» та позивачем у справі визнано недійсним.

На момент розгляду справи апеляційним судом м. Києва існувало рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 27 серпня 2014 року у справі № 750/7700/14, яке частково змінене (у мотивувальній частині) рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 12 травня 2015 року, яким позов комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд - УКБ» задоволено. Визнано недійсним договір про відступлення права вимоги від 24 березня 2014 року, укладений між ТОВ «Сівер-Буд» і позивачем, за яким ТОВ «Сівер-Буд» відступало право вимоги надмірно сплачених коштів із відповідача у даній справі - комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд - УКБ».

Проте рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 серпня 2015 року було скасовано рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 серпня 2014 року та рішення апеляційного суду Чернігівської області від 12 травня 2015 року та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» до ОСОБА_5, ТОВ «Сівер-Буд», третя особа - ТОВ «БКФ «Граніт», про визнання договору недійсним.

Заявник вважає, що дана обставина є істотною для розгляду справи, оскільки підтверджує наявність у позивача матеріального права вимоги до відповідача в частині повернення безпідставно одержаних коштів.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 3 серпня 2016 року заяву ТОВ «Сівер-Буд» про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду м. Києва від 21 жовтня 2014 року залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ТОВ «Сівер-Буд», посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду заяви.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувана ухвала постановлена з додержанням норм процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відповідно до п. 3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (ч. 2 ст. 361 ЦПК України).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 ч. 2 ст. 361 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Для визначених п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 361 ЦПК України нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Суд апеляційної інстанцій дійшов правильного висновку про те, що заявником не наведені обставини, які б могли вважатися нововиявленими у розумінні положень ЦПК України як підстави для скасування рішення апеляційного суду м. Києва від 21 жовтня 2014 року, оскільки рішення Вищого спеціалізованого суду України від 19 серпня 2015 року, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» до ОСОБА_5, ТОВ «Сівер-Буд», третя особа - ТОВ «БКФ «Граніт», про визнання договору недійсним, не містить нововиявлених обставин, які б впливали на правові підстави, за яких апеляційним судом м. Києва 21 жовтня 2014 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4

Таким чином, з урахуванням положень ст. 361 ЦПК України, суд апеляційної інстанцій дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду м. Києва від 21 жовтня 2014 року.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судову ухвалу без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Сівер-Буд» відхилити.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 3 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Закропивний

В.І.Журавель

С.Ф.Хопта