Провадження № 2/127/7286/16
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 грудня 2016 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі: головуючого судді Жмудя О.О., при секретарі Шарапанівському Р.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся позивач з позовом про розірвання шлюбу, який в обґрунтування позовних вимог зазначив, що 16 жовтня 1985 року у міському відділі ЗАГС м. Вінниці позивач зареєстрував шлюб з відповідачем по справі, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис за № 2669. При реєстрації шлюбу відповідач змінила своє дошлюбне прізвище «Сіденко» на прізвище позивача: «Бідна».

Неповнолітніх дітей не мають. Мають дорослу доньку, яка є самостійною людиною.

Сімя не склалася, останнім часом почали виникати конфлікти. Поступово сторони втратили взаєморозуміння. Після того як дитина виросла, подальше спільне життя з відповідачкою втратило сенс. Півтора роки тому сторони за взаємним рішенням припинили подружні відносини і проживають окремо один від одного.

На підставі викладеного позивач просить розірвати шлюб між сторонами.

Позивач до судового засідання не зявився, проте подав до суду заяву в якій просить розглянути справу у його відсутність, позовну заяву підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явилася, хоча про дату, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином. Остання також подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій зазначила що позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Судом встановлено, що 16 жовтня 1985 року у міському відділі ЗАГС м. Вінниці, сторони уклали шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис № 2669 (а.с.4).

Дослідивши та проаналізувавши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Згідно із ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 213- 215 ЦПК України, ст.ст.109, 110,112-114 СК України,суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище «Сіденко») ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 який зареєстровано 16 жовтня 1985 року у міському відділі ЗАГС м. Вінниці, актовий запис за № 2669.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 551, 20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення, а особами, відсутніми в судовому засіданні, протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Суддя О.О. Жмудь