Справа № 490/8783/16-ц
н/п 2/490/3222/2016
07 листопада 2016 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді Подзігун Г. В.
при секретарі Головацькому О. С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, -
ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду із позовом до відповідачів, в якому просило стягнути з них у солідарному порядку заборгованість за Кредитним договором № б/н від 18.04.2007 року у загальному розмірі 9 746 грн. 87 коп.
В обґрунтування своїх вимог Банк посилався на те, що вказаний Кредитний договір було укладено між Банком та ОСОБА_3, яка померла 04 січня 2015 року.
Відповідачі постійно проживали разом зі спадкодавцем, а тому вважаються такими, що прийняли спадщину, у звязку з чим позивач направляв на їх адресу вимогу про погашення заборгованості.
На теперішній час заборгованість не погашена, у звязку з чим позивач і звернувся до суду із даним позовом.
Представник позивача у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримав у повному обсязі, проти заочного рішення суду не заперечував.
Відповідачі у судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином, про причини неявки суду не повідомили, заперечень проти позову не надали, своїх представників до суду не направили.
Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін у порядку заочного розгляду, оскільки у матеріалах справи достатньо даних про права та взаємини сторін.
Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали та обставини справи, судом встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини.
Як вбачається із матеріалів справи, 18.04.2007 між Банком та ОСОБА_3 було укладено Кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого ОСОБА_3 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов Договору.
Банк свої зобовязання за Кредитним договором виконав, встановивши позичальнику кредитний ліміт на платіжну картку у передбаченому Договором розмірі.
В той же час, позичальник свої зобовязання за Кредитним договором належним чином не виконувала.
04 січня 2015 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про смерть від 13 січня 2015 року.
На день смерті разом із спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1, були зареєстровані ОСОБА_1 і ОСОБА_2, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями паспортів померлої та відповідачів.
При цьому, із матеріалів справи вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась.
23 січня 2016 року Банк направив на адресу Першої Миколаївської державної нотаріальної контори претензію кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України, в якій Банк просив повідомити про те, чи заводилась спадкова справа після смерті ОСОБА_3, а також включити кредиторські вимоги Банку в спадкову масу, про що повідомити спадкоємців.
Крім того, 04 липня 2016 року Банк направив на адресу відповідачів (АДРЕСА_1), лист-претензію, у якій Банк вимагав від відповідачів як спадкоємців після смерті ОСОБА_3 погасити заборгованість у розмірі 9 746 грн. 87 коп.
В той же час, відповідачі заборгованість за Кредитним договором не погасили, що призводить до порушення прав та інтересів Банку, у звязку з чим вони підлягають судовому захисту.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (щодо договору позики), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені Законом України «Про захист прав споживачів».
Відповідно до ст. ст. 1046, 1048 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
За своїм характером відносини, що виникли між сторонами, є зобовязальними правовідносинами. Так, відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається.
Судом встановлено, що Банк належним чином виконав зобовязання, взяті на себе за Кредитним договором.
В той же час, судом встановлено, що 04 січня 2015 року позичальник померла, у звязку з чим до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України про спадкування.
Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. ст. 608, 1218, 1219 ЦК України у звязку зі смертю боржника припиняються лише ті зобовязання, які нерозривно повязані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою.
Таким чином, у разі смерті фізичної особи боржника за зобовязанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обовязки померлої особи боржника за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємців, у звязку з чим відбувається передбачена законом заміна боржників за зобовязанням.
Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
При цьому, ч. 3 ст. 1268 ЦК України закріплено, що спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України (6 місяців від дня відкриття спадщини) він не заявив про відмову від неї.
Із матеріалів справи вбачається, що відповідачі на момент смерті позичальника були зареєстровані разом із нею за однією адресою, із заявою про відмову від прийняття спадщини до нотаріуса не зверталися, у звязку з чим, на думку суду, вони вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3, яка померла 04 січня 2015 року.
Згідно з ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредитору спадкодавця належить протягом шести місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.
Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобовязаний задовольнити вимоги кредитора особисто у розмірі, що відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобовязані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором не встановлено інше.
Враховуючи усе вищевикладене, зважаючи на те, що померлій на праві власності належало 12/100 частин домоволодіння за адресою: м. Миколаїв, вул. Спаська, 69, вартість яких, на думку суду, явно перевищує розмір зобовязань за Кредитним договором, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог Банку.
За такого, з відповідачів на користь Банку слід стягнути в рівних частках заборгованість за Кредитним договором № б/н від 18.04.2007 року у загальному розмірі 9 746 грн. 87 коп., з яких: 9 602 грн. 71 коп. заборгованість за кредитом; 144 грн. 16 коп. заборгованість за відсотками, тобто по 4873 грн. 43 коп., з яких: 4801 грн. 35 коп. заборгованість за кредитом; 72 грн. 08 коп. заборгованість за відсотками з кожного.
Тому позов підлягає частковму задоволенню.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі по 551 грн. 20 коп. з кожного.
Керуючись ст. ст. 10, 14, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд,
Позов - задовольнити частково.
Стягнути зі ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за Кредитним договором № б/н від 18.04.2007 року у загальному розмірі 4873 грн. 43 коп., з яких: 4801 грн. 35 коп. заборгованість за кредитом; 72 грн. 08 коп. заборгованість за відсотками з кожного.
Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судовий збір у розмірі по 551 грн. 20 коп. з кожного.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачами протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ Г. В. ПОДЗІГУН