У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ДемяносоваМ.В., Леванчука А.О., Парінової І.К.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Благоєвської сільської ради Іванівського району Одеської області про визнання права власності на земельну частку (пай) та зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Іванівського районного суду Одеської області від 14 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 18 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його дружина ОСОБА_5 За життя вона працювала у колективному сільськогосподарському підприємстві «Благоєве». У період з 30 квітня 1995 року по 30 листопада 1995 року уточнювалися списки осіб, які мають право на земельну частку (пай) при розпаюванні земель колективного сільськогосподарського підприємства «Благоєве». ОСОБА_5 не була внесена до списків, оскільки померла до їх складання і уточнення. Він звертався до голови колективного сільськогосподарського підприємства «Благоєве», але йому було відмовлено у виділенні земельної частки (паю) на померлу дружину.

У зв'язку з цим позивач просив у судовому порядку вирішити спір щодо визнання його права на земельну частку (пай) та зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Заочним рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 14 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 18 листопада 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, із ухваленням нового рішення у справі про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржувані у справі судові рішення, суди першої та апеляційної інстанцій з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 315 ЦПК України правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та дійшли обґрунтованого висновку про недоведеність заявлених позивачем вимог, виходячи із встановлених у справі обставин, які свідчать про те, що дружина позивача за життя у списки на колективну власність на землю включена не була. Відомості про видачу чи заповнення сертифікатів на право на земельну частку (пай) на ім'я ОСОБА_5 відсутні.

Встановивши ці обставини у справі та керуючись нормами ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, суди правильно виходили із того, що оскільки за життя дружина позивача не набула права на земельну частку (пай), то до позивача як спадкоємця не перейшло у порядку спадкування і право на земельну частку (пай), яке не було набуто за життя спадкодавцем.

Отже, наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими і правильність вищезазначених висновків судів не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, заочне рішення Іванівського районного суду Одеської області від 14 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 18 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

М.В. Демяносов
А.О. Леванчук І.К. Парінова

Колегія суддів: