ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2016 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді: Бутенка В.О.,

за участі секретаря: Литвиненко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ реєстрації актів цивільного стану Голосіївського РУЮ у м. Києві, Червономотовилівська сільська рада Фастівського району Київської області, про оспорювання батьківства та виключення запису про батька із актового запису про народження дитини та за позовом третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_1, третя особа без самостійних вимог: Відділ реєстрації актів цивільного стану Фастівського МРУЮ у Київській області, про визнання батьківства та виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини,-

в с т а н о в и в:

09 вересня 2015 року позивач звернувся з позовом до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ реєстрації актів цивільного стану Голосіївського РУЮ у м. Києві, Червономотовилівська сільська рада Фастівського району Київської області, про оспорювання батьківства та виключення запису про батька із актового запису про народження дитини, мотивуючи вимоги тим, що 05 березня 2005 року між ОСОБА_1 та відповідачем було укладено шлюб, від якого у них народилися дві доньки: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Шлюб виявився невдалим, тому рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12 лютого 2013 року він був розірваний та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньок ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Однак у позивача виник сумнів, стосовно батьківства по відношенню до доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Так, як у січні 2011 року позивач був переведений з Державної податкової адміністрації України на посаду заступника начальника інспекції-начальника Решетилівського відділення Полтавської міжнародної державної податкової інспекції, в результаті чого ОСОБА_2 категорично відмовилась на переїзд родини до Полтавської області на час займання відповідної посади, переведений до ДПІ у Печерському районі м. Києва у грудні 2011 року, після народження другої дитини - жовтень 2011 року. Протягом зазначеного часу, позивач додому приїжджав винятково у вихідні дні та з відповідачкою статевих відносин не мав, у зв'язку з напруженими стосунками в родині та небажанням відповідачки проводити ніч в одній кімнаті. Бути батьком народженої нею дитини не є можливим, оскільки на час її зачаття він не тільки проживав в іншому місті, але й сама відповідачка не бажала мати статевих відносин. У липні 2011 року позивачу було заборонено з'являтися в будинок, де проживала ОСОБА_2, народження дитини відповідачем було приховано, про що позивач дізнався випадково, лише через три тижні після її народження. З жовтня 2011 року по грудень 2014 року відповідач не надавала можливості побачити народжену дитину. Слід зазначити, що коли ОСОБА_1 у грудні 2014 року випадково, вперше побачив ОСОБА_5, виявились суттєві відмінності у фізіологічній подібності до батька - ОСОБА_1, що і призвело до сумніву стосовно батьківства позивача. Також, відомо що ОСОБА_2 з 2010 року перебуває у відносинах з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, які починаючи з 2011 року і по сьогоднішній день ведуть спільне господарство та фактично проживають разом. Виходячи з вищевикладеного, позивач просить виключити відомості з актового запису про народження №36 від 21 листопада 2011 року про ОСОБА_1 як батька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, як третя особа із самостійними вимогами до ОСОБА_2, ОСОБА_1, третя особа без самостійних вимог: Відділ реєстрації актів цивільного стану Фастівського МРУЮ у Київській області, про визнання батьківства та виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що у 2010 році він познайомився з ОСОБА_2, яка на той час перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1. Вищевказаний шлюб на той час був фактично припинений. В лютому-березні 2011 року, незважаючи на існування зареєстрованого шлюбу між відповідачами, вони стали проживати однією сім'єю та вести спільне господарство. В жовтні 2011 року у ОСОБА_2 народилася донька ОСОБА_5, але ОСОБА_1, переслідуючи мету отримання трикімнатної квартири в м. Києві від ДФС України (на той час його сім'я складалася з чотирьох чоловік: голова сім'ї, дружина та дві доньки) він не заперечував проти запису його батьком у свідоцтві про народження ОСОБА_5. У зв'язку з цим в графі «батько» у свідоцтві про народження ОСОБА_5 було записано «ОСОБА_1». В подальшому шлюб між відповідачами був розірваний. Весь цей час на його неодноразові запитання про те, хто являється батьком дитини, ОСОБА_2 ухилялася від відповіді, і лише після отримання позовної заяви ОСОБА_1 відповідач нарешті повідомила його, що батьком дитини ОСОБА_5 являється він. Таким чином, як третя особа із самостійними вимогами просить суд визнати його ОСОБА_6 батьком дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та внести зміни до актового запису про народження.

В судовому засіданні позивач, представник позивача, відповідач, представник відповідача, третя особа із самостійними вимогами та представник третьої особи позови підтримали, просили їх задовольнити.

Третя особа, Відділ реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві та третя особа Червономотовилівська сільська рада в судове засідання не з'явилися, повідомлені вчасно та належним чином, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги вважає обґрунтованими, не заперечує проти їх задоволення.

Вислухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, 05 березня 2005 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб (а.с 8).

Від вказаного шлюбу у них народилися дві доньки: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 22-23).

Шлюб виявився невдалим, тому рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12 лютого 2013 року він був розірваний та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньок ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.5-7).

Однак у позивача виник сумнів, стосовно батьківства по відношенню до доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Так, як у січні 2011 року позивач був переведений з Державної податкової адміністрації України на посаду заступника начальника інспекції-начальника Решетилівського відділення Полтавської міжнародної державної податкової інспекції, в результаті чого ОСОБА_2 категорично відмовилась на переїзд родини до Полтавської області на час займання відповідної посади, переведений до ДПІ у Печерському районі м. Києва у грудні 2011 року, після народження другої дитини - жовтень 2011 року.

Протягом зазначеного часу, позивач додому приїжджав винятково у вихідні дні та з відповідачкою статевих відносин не мав, у зв'язку з напруженими стосунками в родині та небажанням відповідачки проводити ніч в одній кімнаті. Бути батьком народженої нею дитини не є можливим, оскільки на час її зачаття він не тільки проживав в іншому місті, але й сама відповідачка не бажала мати статевих відносин.

У липні 2011 року позивачу було заборонено з'являтися в будинок, де проживала ОСОБА_2, народження дитини відповідачем було приховано, про що позивач дізнався випадково, лише через три тижні після її народження. З жовтня 2011 року по грудень 2014 року відповідач не надавала можливості побачити народжену дитину.

Слід зазначити, що коли ОСОБА_1 у грудні 2014 року випадково, вперше побачив ОСОБА_5, виявились суттєві відмінності у фізіологічній подібності до батька - ОСОБА_1, що і призвело до сумніву стосовно батьківства позивача. Також, відомо що ОСОБА_2 з 2010 року перебуває у відносинах з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, які починаючи з 2011 року і по сьогоднішній день ведуть спільне господарство та фактично проживають разом.

ОСОБА_3 у 2010 році познайомився з ОСОБА_2, яка на той час перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1.

Вищевказаний шлюб на той час був фактично припинений. В лютому-березні 2011 року, незважаючи на існування зареєстрованого шлюбу між відповідачами, вони стали проживати однією сім'єю та вести спільне господарство. В жовтні 2011 року у ОСОБА_2 народилася донька ОСОБА_5, але ОСОБА_1, переслідуючи мету отримання трикімнатної квартири в м. Києві від ДФС України (на той час його сім'я складалася з чотирьох чоловік: голова сім'ї, дружина та дві доньки) він не заперечував проти запису його батьком у свідоцтві про народження ОСОБА_5. У зв'язку з цим в графі «батько» у свідоцтві про народження ОСОБА_5 було записано «ОСОБА_1».

В подальшому шлюб між відповідачами був розірваний. Весь цей час на його неодноразові запитання про те, хто являється батьком дитини, ОСОБА_2 ухилялася від відповіді, і лише після отримання позовної заяви ОСОБА_1 відповідач нарешті повідомила його, що батьком дитини ОСОБА_5 являється він.

Згідно ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Згідно ч. 1 ст. 129 Сімейного кодексу України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.

Також в ч. 2 ст. 129 Сімейного кодексу України зазначено, що до вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

Відповідач заперечує проти свого батьківства, позивач визнає батьківство повністю, вважає дитину своєю, третя особа повністю підтримала позовні вимоги, достовірно знаючи походження своєї дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 Сімейного кодексу України особа, яка записана батьком дитини має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 136 Сімейного кодексу України у разі відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Згідно ч. 6 ст. 136 Сімейного кодексу України, оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати своє батьківство, пред'являти позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до цієї ж Постанови при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Як вбачається з висновку генетичного дослідження ОСОБА_1 не є біологічним батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 139-145).

Отже, позивач заперечує проти свого батьківства, третя особа зі самостійними вимогами визнає батьківство повністю, вважає дитину своєю, відповідач ОСОБА_2 повністю підтримала позовні вимоги, достовірно знаючи походження своєї дитини.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про оспорювання батьківства та виключення запису про батька із актового запису про народження дитини та позов третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_3 про визнання батьківства та виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК України, на підставі ст. 128, 129, 136 Сімейного кодексу України,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Позов третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_3 задовольнити.

Виключити відомості з актового запису №36 від 21 листопада 2011 року, здійсненого Виконавчим комітетом Червономотовилівської сільської ради Фастівського району Київської області про ОСОБА_1 як батька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьком дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Внести в актовий запис про народження відомості про ОСОБА_3, як батька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, присвоївши їй прізвище ОСОБА_3, по-батькові ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.О. Бутенко