Справа № 460/600/16 Головуючий у 1 інстанції: Гоцко В.І.
Провадження № 22-ц/783/5767/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Я. А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Струс Л.Б., Шандри М.М.,

секретар: Симець В.І.,

за участі в судовому засіданні сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 04 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 04 квітня 2016 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, тимчасово не працюючого, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 в користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, що проживає в місті Новояворівську на вулиці Львівська, 19/62, Яворівського району Львівської області, аліменти на утримання дитини: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, починаючи з 09 лютого 2016 року. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 551 гривню 20 копійок судового збору. Виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допущено до негайного виконання.

Дане рішення оскаржив ОСОБА_2

В своїй апеляційній скарзі просить рішення скасувати та якщо суд вважає за потрібне, направити на повторний розгляд в суд першої інстанції. Зазначає, що про судові засіданні по даній справ не знав, ніяких повісток не отримував. Також, зазначає, що за місцем реєстрації не проживає уже 10 років та позивачка про це знає, однак зазначила у позовній заяві адресу місця реєстрації, а не місця проживання. Крім цього, зазначає, що ніколи не проживав та не проживає з позивачкою та не перебував з нею в цивільному шлюбі, оскільки вже десять років проживає в законному, зареєстрованому шлюбі зі своєю дружиною ОСОБА_5 Також, вказує на те, що на момент народження дитини позивачем, і він і позивач знаходились в окремих офіційно зареєстрованих шлюбах. Також, посилання суду на те, що при прийнятті рішення суд враховує матеріальне становище та стан здоровя відповідача нічим не підтверджено, оскільки відповідач не мав змоги надати ніяких довідок про стан його здоровя та про матеріальне становище. Також, не зрозумілим є посилання суду на те, що у відповідача відсутні інші утриманці. Так, зазначає, що на його утриманні є двоє неповнолітніх дітей.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача на підтримання апеляційної скарги, позивача в заперечення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Як вбачається із змісту оскаржуваного рішення суд першої інстанції задовольняючи позов, виходив з того, що позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 разом проживають у цивільному шлюбі. Від спільного проживання, згідно предявленої копії свідоцтва про народження, сторони мають одну малолітню дитину: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5. Також, судом в судовому засіданні встановлено, що на утримані позивача ОСОБА_3, яка проживає в місті Новояворівську на вулиці Львівській, 19/62, Яворівського району Львівської області знаходиться син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5.Також, при розгляді справи встановлено, що домовленості між батьками про утримання дитини не досягнуто. Дитина знаходиться на утриманні позивача, відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає. Позивач бажає отримувати аліменти в примусовому порядку.При визначенні розміру аліментів, суд врахував нерегулярний, мінливий дохід відповідача, стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, відсутність у відповідача утриманців, наявність місця роботи, і прийшов до висновку, що розмір аліментів по даній справі слід визначити в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно, до повноліття дитини.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону відповідають лише частково; обставини, які суд вважав встановленими не доведені; також судом не у повній мірі зясовано обставини, що мають значення для справи, тому рішення суду першої інстанції залишатись в силі не може.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. У разі виїзду одного з батьків на постійне проживання в державу, з якою Україна не має договору про правову допомогу, аліменти стягуються відповідно до вимог частин 5 - 7 ст. 181 СК. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено у ст. 74 Закону "Про виконавче провадження", а також у статтях 194 - 197, 274 СК.

Як вбачається із матеріалів справи та сторонами не оспорювалось і не спростовано, 6.04.2011 року у позивача ОСОБА_3 народився син ОСОБА_6 (свідоцтво про народження ОСОБА_7 №1-СГ №275254 а.с. 3). На той час позивач у шлюбі не перебувала, так як 10.02.2011 року зареєстровано розірвання шлюбу між нею та ОСОБА_7 (копія паспорту позивача а.с. 53-56). Відповідач ОСОБА_2, який на той час перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_5 (свідоцтво про шлюб від 3.11.2005 року, видане Новояворівською міською радою Яворівського району Львівської області а.с. 29) своє батьківство по відношенню до дитини ОСОБА_8 визнав, про що подав відповідну заяву у органи РАЦС від 21.04.2011 року (а.с. 52).

Зважаючи на наведене, сторін слід вважати батьками ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6.

Сторони спільно не проживають. Позивач проживає із малолітнім сином сторін та такий перебуває на її повному утриманні (довідка про складі сімї КП Новояворівськжитло» №1027 від 9.02.2016 а.с. 4). Відповідач участі в утриманні сина сторін не бере.

Відповідач проживає у цивільному шлюбі із колишньою дружиною ОСОБА_5 (шлюб між ними розірвано рішенням суду від 10.05.2012 року а.с. 57-58) та їх спільними малолітніми дітьми Арсенієм ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_8 (свідоцтва про народження дітей ОСОБА_7 1-СГ №064136 та ОСОБА_7 1-СГ №112777 а.с. 30-31).

Відповідач працює офіційно кравцем у ТзОВ «Бадер Україна» та його щомісячні доходи про які він сам вказав становлять від 6 до 7 тис. грн. щомісячно.

Позивач офіційно не працює та її доходи від неофіційних заробітків складають біля 2700-3000 грн. на місяць, що вона теж визнала.

Зважаючи на вказане, а саме те, що сторони у зареєстрованому шлюбі не перебувають та спільно не проживають; дитина сторін проживає з позивачем та відповідач участі в утриманні дитини сторін не бере; доходи сторін про які вони заявили; те, що відповідач має постійне офіційне місце праці та постійні рівномірні доходи; те, що позивач офіційно не працює проте отримує нерегулярні мінливі, неофіційні доходи; те, що на утриманні відповідача перебувають двоє малолітніх дітей від попереднього шлюбу; те, що відповідач в суді апеляційної інстанції не будучи повідомленим про розгляд справи судом першої інстанції та не беручи участі у розгляді справи у суді першої інстанції, позов визнав частково та пояснив, що згідний сплачувати аліменти на утримання сина сторін у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу); прожитковий мінімум для дитини такого віку, який на даний час, відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2016 рік» складає 1228 грн.; те, що обовязок утримання дітей до досягнення повноліття покладено на обох батьків, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову слід скасувати з ухваленням нового, яким позов слід задовольнити частково. Слід стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина сторін у розмірі 1/5 частини із усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з 9.02.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. В задоволенні решти позову слід відмовити.

В решті рішення суду першої інстанції, тобто в частині допуску рішення до негайного виконання та стягнення судового збору слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.1-4, 313, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, -

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 04 квітня 2016 року в частині задоволення позову скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9, що зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_10, що працює у ТзОВ «Бадер Україна» кравцем на користь ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_11, що зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_12, офіційно непрацюючої аліменти на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_13 у розмірі 1/5 частини із усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з 9.02.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позову відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Л.Б. Струс

ОСОБА_9