Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/3953/16 Головуючий у 1-й інстанції: Черткова Н.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Маловічко С.В.,Савченко О.В.,

При секретарі Остащенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, третя особа - Головне управління Держсанепідемслужби у Запорізькій області, про відшкодування шкоди, заподіяної порушенням прав споживача, що призвело до ушкодження здоров'я,

за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14 квітня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 і ОСОБА_3 звернулись до суду із вищевказаним позовом, який в ході розгляду справи доповнювали і уточнювали. В обґрунтування вимог зазначали, що 05 вересня 2015 року на святкуванні весілля їх друзів в кафе,власником якого являється відповідач, отримали гостре кишкове отруєння, з приводу якого були госпіталізовані до інфекційного відділення міської лікарні. 08 вересня 2015 року спеціалістами Головного управління Держсанепідемслужби у Запорізькій області проведено епідеміологічне розслідування групового захворювання, за результатами якого було виявлено низку порушень санітарно-гігієнічних норм і правил на підприємстві громадського харчування, за що ОСОБА_4 17 вересня 2015 року було притягнуто до адміністративної відповідальності. Посилаючись на вказані обставини, просили суд на підставі ст.ст.16,1168 ЦК України, ст.ст.4, 22 п.3 Закону України «Про захист прав споживачів» стягнути з відповідача на відшкодування майнової шкоди, яка полягає у витратах на придбання ліків, на користь ОСОБА_2 - 377,29 грн. , на користь ОСОБА_3 - 374, 59 грн., а також по 10 000 грн. кожному на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14 квітня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з ФОП ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 377, 29 грн. майнової шкоди, 8 000 грн. - моральної шкоди. Стягнуто з ФОП ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 374 грн. 59 коп. майнової шкоди, 8 000 грн. - моральної шкоди. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись з рішенням суду ФОП ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

В засіданні апеляційного суду представник відповідача підтримав апеляційну скаргу. В обґрунтування доводів про незаконність судового рішення просив призначити судову психологічну експертизу, посилався на недоведеність розміру моральної шкоди і вини відповідача у заподіянні шкоди здоров'ю позивачів, упередженість суду і порушення норм процесуального права, невідповідність рішення суду судовій практиці, що склалася у суді при розгляді аналогічних справ за позовами інших потерпілих від весільного банкету.

Належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи позивачі не з'явилися. В письмових запереченнях проти апеляційної скарги просили залишити рішення суду першої інстанції без змін, а клопотання про призначення судової психологічної експертизи - без задоволення, оскільки вважають, що у справі достатньо доказів на підтвердження наявності як моральної шкоди, так і її розміру.

Ухвалою апеляційного суду від 29 вересня 2016 року письмове клопотання ФОП ОСОБА_4 від 28 липня 2016 року про призначення судової психологічної експертизи відхилено.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Пунктом 1 частини 1 статті 307, статтею 308 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін, якщо визнає, що його постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що з вини відповідача, який обслуговував весільний банкет і допустився порушень санітарно-епідеміологічних норм і правил, стався спалах інфекційного захворювання серед учасників банкету. Позивачі захворіли на сальмонельоз середнього ступеню тяжкості, що призвело до їх фізичних і моральних страждань, а тому відповідач як винуватець інфекційного спалаху на підставі ст.ст.23,1168 ЦК України повинен відшкодувати моральну шкоду.

Висновки суду відповідають вимогам закону і зібраним у справі доказам.

За змістом ст.ст.1167,1168 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті, зокрема: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Виходячи з положення статті 23 ЦК України, при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди суду необхідно встановити характер завданої моральної шкоди, глибину і тривалість моральних та фізичних страждань потерпілого, настання негативних змін у його житті, можливість відновлення стану, який мав потерпілий до ушкодження здоров'я.

Крім того, відповідно до роз'яснень, що містяться у пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із відповідними змінами), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Визначаючи розмір суми, що підлягає стягненню на відшкодування моральної шкоди, суд повинен навести в рішенні відповідні мотиви.

Встановлено, що 05 вересня 2015 року позивачі були запрошені на весільний банкет, обслуговування якого здійснював ФОП ОСОБА_4 06 вересня 2015 року серед запрошених на весілля гостей стався спалах інфекційних хвороб - захворіло 17 осіб, серед яких були і позивачі. 7 вересня 2015 року ОСОБА_2 і ОСОБА_3 були госпіталізовані до інфекційного відділення Бердянської міської лікарні з температурою 39,8 градусів, клінічний діагноз гострий сальмонельоз середнього ступеню тяжкості. Як зазначено у витягу із історії хвороби, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 відчули себе хворими після відвідування весільного банкету в ресторані «ІНФОРМАЦІЯ_1». Курс стаціонарного лікування тривав до 14 вересня 2015 року, виписані додому в задовільному стані з рекомендаціями дотримання дієти і продовження курсу лікування вдома (а.с.3-5, 106).

8 вересня 2015 року Головним управлінням Державної санітарно-епідеміологічної служби в Запорізькій області було здійснено перевірку дотримання санітарного законодавства на підприємстві громадського харчування «ІНФОРМАЦІЯ_1» ФОП ОСОБА_4 (а.с.59-65).

Відповідно до заключного повідомлення про спалах інфекційних хвороб від 29 вересня 2015 року місце виникнення спалаху - м. Бердянськ, дата першого захворювання - 06 вересня 2015 року, дата закінчення спалаху - 10 вересня 2015 року. Діагноз попередній - гостра кишкова інфекція, діагноз заключний - гострий сальмонельоз, викликаний відповідною бактерією (11 хворих), гострий ентероколіт невстановленої етіології (6 хворих). Джерело збудника інфекції - у 2 працівників (кухонний працівник і офіціант), які брали участь в обслуговуванні весілля була виділена бактерія сальмонели, яка ідентична виділеному збуднику серед захворілих.

Основна причина спалаху - порушення технології приготування їжі і санітарних правил для даного об'єкта, вживання неякісної води тощо. Обставини, що сприяли виникненню спалаху - порушення дезрежиму, недотримання правил особистої гігієни, зберігання продуктів при високій температурі, невпорядковано проходження обов'язкового профілактичного медичного огляду у персоналу; неякісне миття технологічного обладнання, розділових дощок, кухонного посуду; не впорядковано зберігання притирального інвентарю, верхнього (особистого) та санітарного одягу; допущення до організації банкету прийом готових страв домашнього приготування та куплених в магазині).

Об'єкт, з продукцією якого пов'язане виникнення спалаху - підприємство громадського харчування «ІНФОРМАЦІЯ_1». На приватного підприємця ОСОБА_4, що здійснює діяльність на підприємстві, відсутні документи дозвільного характеру:експлуатаційний дозвіл і погоджений санепідслужбою асортиментний перелік справ і напоїв, що виготовляються і реалізовуються в кафе.

Відомство, з провини якого виникло епідускладнення, - підприємство громадського харчування «ІНФОРМАЦІЯ_1» (а.с.106-110).

За вищевказані порушення санітарно-гігієнічних і санітарно-епідеміологічних правил і норм ОСОБА_4 постановою начальника Бердянського міськрайонного управління Держсанепідемслужби від 17 вересня 2015 року №1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.42 КУпАП (а.с.71).

Аналіз фактичних обставин справи і зібраних у справі доказів свідчить про те, що ушкодження здоров'я позивачів у вигляді гострого кишкового захворювання середнього ступеню тяжкості сталося з вини відповідача, а тому суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст. 23,1168 ЦК України дійшов обґрунтованого висновку про покладання на нього цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги про недоведеність позовних вимог не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки спростовуються вищевказаними письмовими доказами.

При визначенні розміру морального відшкодування суд першої інстанції, надавши відповідну правову оцінку всім зібраним у справі доказам, врахував обставини, за яких виникло гостре кишкове отруєння у позивачів, ступінь, тяжкість і тривалість захворювання, період реабілітації і інші суттєві обставини. Підстав для переоцінки зібраних у справі доказів судова колегія не вбачає.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом безпідставно відхилено клопотання відповідача про призначення у справі судової психологічної експертизи являються неспроможними.

Відповідно до вимог статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

До юридичних фактів, які мають довести позивачі у цій справ, зокрема, належить доведення факту завдання моральної шкоди та розміру шкоди.

Доведення цих обставин із боку позивачів можливе на підставі доказів, перелічених у статті 57 ЦПК України, зокрема витягами із історії хвороби, медичними висновками, поясненнями свідків, тощо. До таких доказів належить і висновок експертизи, проте він не є як єдиним можливим і достатнім доказом спричинення шкоди, так і підставою визначення її розміру, оскільки згідно з частиною другою статті 212 ЦПК України жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно ч. 1 ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 145 ЦПК України передбачено, що призначення експертизи є обов'язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами, або за клопотанням хоча б однієї віз сторін для встановлення характеру і ступеню ушкодження здоров'я, психічного стану особи, віку особи.

Згідно з вимогами статей 147, 212 ЦПК України висновок експерта для суду не є обов'язковим, оцінюється судом разом з іншими доказами та не має заздалегідь встановленого значення.

Зважаючи на те, що позивачі заперечували проти призначення і проведення судової психологічної експертизи, призначення якої у цій справі не є обов'язковим, в обґрунтування своїх доводів про моральні страждання, викликані ушкодженням здоров'я, надали достатньо доказів, доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права (відмова у забезпеченні доказу) являються безпідставними.

Доводи апеляційної скарги про інші порушення норм процесуального права: відновлення судового розгляду справи, уточнення позивачами позову після видалення суду до нарадчої кімнати, упередженість суду тощо також не заслуговують на увагу. Вказані дії суду узгоджуються з вимогами ст.ст.194, 27,31 ЦПК України і не є підставою для висновку про упередженість суду.

Посилання в апеляційній скарзі на іншу судову практику, що склалася в суді першої інстанції при розгляді аналогічних справ за позовами інших потерпілих, які уклали з відповідачем мирові угоди, також не є підставою для висновку про невідповідність судового рішення вимогам закону. За змістом ст.ст.3,4,10,11 ЦПК право вибору способу порушеного права належить виключно позивачеві і суд не має повноважень примусити сторони до укладання мирової угоди.

Таким чином, при розгляді справи апеляційним судом встановлено, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують його висновків.

Немає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції та для постановлення нового рішення у справі.

Керуючись ст. ст.307,308,313,317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14 квітня 2016 року по цій справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: