Справа № 633/300/16-ц
Номер провадження 2-о/633/19/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2016 року Печенізький районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Тимченка А.М.,

при секретарі судового засідання - Ріпи І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Печеніги, Харківської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Печенізький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального Управління юстиції у Харківській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду з зазначеною заявою, в якій просив встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у місті Макіївка, Донецької області, визнавши датою його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року. В обґрунтування заяви заявник зазначав, що його батько - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року у Радянському районі міста Макіївка, Донецької області, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 1540, виданим Макіївським відділенням Республіканського бюро судово-медичної експертизи Донецької народної республіки від 29 серпня 2016 року. Стверджував, що він є сином померлого ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2, виданим 8 квітня 1970 року завідуючим бюро записів актіів громадянського стану Виконкому Совєтської районної Ради депутатів трудящих Донецької області. Пояснив, що 3 вересня 2016 року звернувся до Печенізького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану з заявою, в якій просив видати йому свідоцтво про смерть ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року у місті Макіївка, Донецької області. Печенізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану було відмовлено йому у видачі Свідоцтва про смерть у зв'язку з тим, що заявником для підтвердження факту смерті було надано документ, форма, якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 8 серпня 2006 року «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024, а тому йому було відмовлено у державній реєстрації смерті, що підтверджується ОСОБА_3 у проведенні державної реєстрації смерті № 780/15.39-04-02.1 від 3 вересня 2016 року.

У судове засідання заявник не з'явився, про дату та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи - Печенізького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального Управління юстиції у Харківській області, у судове засідання не з'явився, про дату та час сліхання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, з'ясувавши правову позицію заявника, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що від встановлення факту залежить виникнення особистих майнових прав заявника.

Як вбачається з копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_3, виданого Совєтським РВ УМВС України в місті Макіївці 11 жовтня 2000 року, ОСОБА_1 значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.5-6).

Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 24 жовтня 2014 року № НОМЕР_1, ОСОБА_1 має статус внутрішньо переміщеної особи з адміністативно-територіальної одиниці України - району проведення антитерористичної операції (а.с. 7).

У ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 (згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_2, виданим 8 квітня 1970 року завідуючим бюро записів актіів громадянського стану Виконкому Совєтської районної Ради депутатів трудящих Донецької області) (а. с. 11).

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 1540, виданого 29 серпня 2016 року Макіївським відділенням Республіканського бюро судово-медичної експертизи Донецької народної республіки, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а.с. 8).

Відповідно до довідки № б/н від 31 серпня 2016 року, виданої Комунальним підприємством «КОММУНАЛЬНИК -15», Донецької народної республіки, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на момент смерті був зареєстрований за адресою: Макіївка-45, АДРЕСА_1 (12).

29 серпня 2016 року ОСОБА_1 уклав договір № 2704/3557 з ОСОБА_4 про організацію та проведення поховання померлого ОСОБА_2.(а.с. 10).

Суд оглянувши вказані документи та вивчивши їх в судовому засіданні, вбачає підтвердження факту, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року у Радянському районі міста Макіївка, Донецької області, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2,3 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною 2 цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 256 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин.

Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це.

Як вбачається зі змісту Наказу міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 935/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, зокрема Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на території Донецької області, зокрема міста Макіївка, Донецької області, тимчасово припинено, до закінчення антитерористичної операції на сході України. Тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться, зокрема, на території міста Макіївка, Донецької області.

Відповідно до роз'ясень, даних в пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Судом встановлено, що смерть ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у встановленому законом порядку зареєстрована не була, оскільки місто Макіївка, Донецької області знаходиться на території проведення антитерористичної операції.

У відповідності до пункту 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи у певний час (пункт 7 статті 273 Цивільного процесуального кодексу України) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті, відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке проводиться на підставі пункту 4 статті 273 Цивільного процесуального кодексу України і полягає у з'ясування, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєтрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою, яке проводиться за правилами глави 35 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 234 Цивільного процесуального кодексу України в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у відповідності до статті 249 Цивільного процесуального кодексу України.

У відповідності з частиною 3,4 статті 49 Цивільного кодексу України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 257-1 Цивільного процесуального кодексу України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною радою України, підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації смерті батька. Факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, підтверджується наданими письмовими доказами, з яких вбачається, що останній помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт смерті ОСОБА_2 і визначає датою його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року та місцем смерті місто Макіївка, Донецької області, Україна.

Згідно зі статті 14 Цивільного процесуального кодексу України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом.

На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, що надасть заявнику можливість отримати свідоцтво про смерть видане відповідним державним органом України.

На підставі викладеного, та керуючись пунктом 8 частини 1 статті 256, статтею 259 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - Печенізький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального Управління юстиції у Харківській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,-задовольнити повністю.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, стать чоловіча, у місті Макіївка, Донецької області, Україна, ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Копію рішення направити до Печенізького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального Управління юстиції у Харківській області.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Печенізький районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А.М. Тимченко