Справа №487/3878/16-ц 13.12.2016 13.12.2016 13.12.2016
Провадження №22-ц/784/2606/16
Категорія 57 Головуючий у суді першої інстанції - Павлова Ж.П.
Суддя-доповідач апеляційного суду - Шаманська Н.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Шаманської Н.О.,

суддів - Данилової О.О., Прокопчук Л.М.,

із секретарем судового засідання - Шагаєм О.А.,

за участю: позивачки - ОСОБА_3, представників відповідача -

Басараб І.В. , Козирєва А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_3,

ОСОБА_6

на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 жовтня 2016 р., ухвалене по цивільній справі за позовом

ОСОБА_3,

ОСОБА_6

до

публічного акціонерного товариства

«Миколаївобленерго» (далі - ПАТ «Миколаївобленерго»)

про захист прав споживачів,

у с т а н о в и л а:

У серпні 2016 року ОСОБА_3 та ОСОБА_6 звернулись до суду з позовом до ПАТ «Миколаївобленерго» про визнання дій по нарахуванню розміру оплати спожитої електричної енергії неправомірними, зобов'язання зробити перерахунок заборгованості за надані послуги з постачання електроенергії, та стягнути на їх користь матеріальні та моральні збитки в сумі 6000 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі зазначали, що відповідачем неправомірно нараховується плата за спожиту електроенергію, виходячи із тарифу встановленого для міського населення. Проте вони мешкають у сільській місцевості, тому тариф повинен бути значно нижчий, чим застосовується постачальником електричної енергії. Крім того, їх квартира не газифікована, в квартирі не функціонує централізоване опалення в зимовий період, а тому оплата електричної енергії повинна проводитись за тарифом, установленим для населення, яке проживає в житлових будинках, обладнаних у встановленому порядку електроопалювальними установками.

Посилаючись на вказані обставини, позивачі просили про задоволення їх позовних вимог.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 жовтня 2016 року у задоволенні позову позивачам відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачі, посилаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просили рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити їх позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню на підставі наступного.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 є споживачем електричної енергії, яку поставляє ПАТ «Миколаївобленерго» за адресою: АДРЕСА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_1).

За вищезазначеною адресою мешкають та зареєстровані ОСОБА_3, її донька ОСОБА_7 та онука ОСОБА_8

Звертаючись до суду позивачі зазначили, що вони вчасно сплачують послуги з електроенергії і не мають заборгованості. Проте, відповідачем неправомірно нараховується плата за спожиту електроенергію, виходячи із тарифу встановленого для міського населення. В той же час вони мешкають у сільській місцевості, тому тариф повинен бути значно нижчий, чим застосовується постачальником електричної енергії.

Проте з таким погодитись не можна.

Відповідно до довідки, виданої 8 лютого 2016 року селищним головою ОСОБА_3, ОСОБА_7 та онука ОСОБА_8 зареєстровані в селищі міського типу Ольшанське Миколаївського району Миколаївської області за адресою АДРЕСА_2.

Відповідно до п.п.2.1 Порядку застосування тарифів на електроенергію, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики № 498 від 23 квітня 2012 року та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23 квітня 2012 за № 599/20912 (далі - Порядок) для цілей цього Порядку населення за місцем проживання розподіляється на міське та сільське. До міського населення відносяться особи, які проживають у міських поселеннях (міста, селища міського типу), до сільського населення - особи, які проживають у сільській місцевості ( селища, села).

Оскільки смт. Ольшанське віднесено до селища міського типу, тому тариф за електроенергію для позивачів застосовується як до міського населення, а тому доводи позивача в цій частині є такими, що не заслуговують на увагу.

Крім того, позивачі вважали, що їх квартира не газифікована, в квартирі не функціонує централізоване опалення в зимовий період, а тому оплата електричної енергії повинна проводитись за тарифом, установленим для населення, яке проживає в житлових будинках, обладнаних у встановленому порядку електроопалювальними установками.

Проте, п. 2.1.2 вищезазначеного Порядку передбачено, що населенню, яке проживає в багатоквартирних будинках, не газифікованих природним газом і в яких відсутні або не функціонують системи централізованого теплопостачання, відпуск електричної енергії проводиться за тарифом, установленим для населення, яке проживає в житлових будинках (у тому числі в житлових будинках готельного типу та гуртожитках), обладнаних у встановленому порядку електроопалювальними установками (або електроопалювальними установками та кухонними електроплитами).

Підтвердження факту відсутності газифікації природним газом багатоквартирних будинків та відсутності або нефункціонування в зазначених будинках систем централізованого теплопостачання здійснюється на підставі акта, виданого державною інспекцією з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії (далі - державна інспекція).

Державна інспекція звертається до відповідного органу місцевого самоврядування для отримання підтвердження факту відсутності газифікації природним газом та відсутності або нефункціонування системи централізованого теплопостачання в окремих багатоквартирних будинках.

Акт складається в довільній формі у чотирьох примірниках, один з яких надається відповідному ліцензіату, другий - відповідно Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям, третій - органу місцевого самоврядування, а четвертий - залишається у державній інспекції. Копію акта державна інспекція надає територіальному підрозділу НКРЕ у відповідному регіоні.

Відповідний тариф для зазначеної категорії має застосовуватися з наступного розрахункового періоду після складання відповідного акта державною інспекцією.

Однак, доказів того, що позивачі надавали акт державної інспекції про відсутність газифікації природним газом та відсутності або нефункціонування в їх будинку систем централізованого теплопостачання до філії ПАТ «Миколаївобленерго» матеріали справи не містять.

За такого, доводи позивачів про те, що в них є підстави для застосування тарифу, установленого для населення, яке проживає в житлових будинках (у тому числі в житлових будинках готельного типу та гуртожитках), обладнаних у встановленому порядку електроопалювальними установками (або електроопалювальними установками та кухонними електроплитами) є безпідставними.

Згідно розрахунку відповідача станом на 27 вересня 2016 року за особовим рахунком НОМЕР_1 існує 617,74 грн. заборгованості. З вказаного розрахунку вбачається , що позивачі в період з червня 2010 року по серпень 2016 року щомісячно сплачують послуги за електроенергію, але не за діючими тарифами, а в менших розмірах.

За такого, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи позивачів про наявність підстав для застосування іншого тарифу (для сільського населення) для сплати за електроенергію та відсутність заборгованості за послуги з електропостачання, спростовуються положеннями Порядку застосування тарифів на електроенергію, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики № 498 від 23 квітня 2012 року та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23 квітня 2012 за № 599/20912 та розрахунком заборгованості .

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для скасування судового рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 307. 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_6 відхилити, а рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Н.О. Шаманська

Судді: О.О. Данилова

Л.М. Прокопчук