Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №316/2065/15-ц Головуючий у 1-й інстанції Куценко М.О.
Провадження № 22-ц/778/4053/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2016 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого, суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2
ОСОБА_3
секретарОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на заочне рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 11 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, про поділ спільного майна,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5, в якому просила визнати право спільної сумісної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на автомобіль KIA CERATO, державний номер НОМЕР_1 2008 року випуску; припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на автомобіль KIA CERATO, державний номер НОМЕР_1 2008 року випуску; визнати право спільної часткової власності ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на автомобіль KIA CERATO, державний номер НОМЕР_1 2008 року випуску, в рівних частках, тобто, по 1/2 частці; стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля KIA CERATO, державний номер НОМЕР_1 2008 року випуску, в розмірі 83894,20 грн., визнавши за ним право приватної власності на автомобіль KIA CERATO, державний номер НОМЕР_1 2008 року випуску; стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 судові витрати, понесені нею при зверненні до суду, а саме - судовий збір в розмірі 838 грн. 94 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 29.04.1995 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 був укладений шлюб. За час шлюбу у них народилася донька Катерина, яка на теперішній час є повнолітньою. Спільне життя у подружжя не склалося. 20.06.2011 року Енергодарський міський суд Запорізької області по справі № 2-580 2011 рік за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про розірвання шлюбу виніс рішення про задоволення позову та розірвання їх шлюбу.

За час спільного життя, а саме в 2008 році, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за спільні кошти придбали автомобіль KIA CERATO, державний номер НОМЕР_1 2008 року випуску. Будучи твердо впевненою, що вони одна сімя, ОСОБА_6 не заперечувала проти того, щоб всі документи на право власності зазначеного автомобіля були оформлені тільки на відповідача. Після розірвання шлюбу подружжя продовжувало мешкати разом в одній квартирі. Окрім того, вони вирішили не звертатися до суду про розподіл спільного майна, а вирішити цю проблему мирним шляхом. Але влітку 2015 року відповідач почав стверджувати, що автомобіль належить лише йому та ОСОБА_6 не має до нього на теперішній час ніякого відношення. Тому позивач вимушена звернутися до суду за вирішенням цього питання в судовому порядку.

Заочним рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 11 лютого 2016 року позов задоволено.

Визнано право спільної сумісної власності ОСОБА_5, та ОСОБА_6, на автомобіль марки KIA CERATO, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_2.

Припинено право спільної сумісної власності ОСОБА_5, та ОСОБА_6, на автомобіль марки KIA CERATO, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_2.

Визнано право спільної часткової власності ОСОБА_5, та ОСОБА_6, на автомобіль марки KIA CERATO, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_2, в рівних частках по 1/2 частці.

Стягнуто із ОСОБА_5, на користь ОСОБА_6, компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля марки KIA CERATO, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_2, в розмірі 83 894 грн.20 коп., визнавши за ОСОБА_5, право приватної власності на автомобіль марки KIA CERATO, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_2.

Стягнуто із ОСОБА_5, на користь ОСОБА_6, судовий збір у розмірі 838 грн. 94 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове яким відмовити у задоволенні позову.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

В силу ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

У справі, яка переглядається, суд першої інстанції виходив з того, що присудження ОСОБА_6 грошової компенсації за частку у спірному майні, яке оформлене на ОСОБА_5 та перебуває у його користуванні, не суперечить положенням статті 71 СК України і відновить її порушені права на спірне майно.

Однак з такими висновками колегія суддів повністю не погоджується.

Судом встановлено, що сторони у цій справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 29.04.1995 року, актовий запис № 136 міського відділу реєстрації актів громадянського стану м. Енергодар Запорізької області (а.с. 6).

Рішенням Енергодарського міського суду від 20.06.2011 року, яке набрало законної сили 30.06.2011 року, вказаний шлюб було розірвано (а.с. 8).

Також під час розгляду справи встановлено, що сторонами за час шлюбу в 2008 році було придбано автомобіль KIA CERATO, державний номер НОМЕР_1 2008 року випуску. Згідно з копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу зазначений вище автомобіль зареєстрований за ОСОБА_5 (а.с. 7).

Суд вірно зазначив, що зазначене вище майно - автомобіль KIA CERATO, державний номер НОМЕР_1 2008 року випуску є об'єктом права спільною сумісної власності сторін.

Відповідно до змісту позовної заяви ОСОБА_6 згодна на присудження їй грошової компенсації замість її частки у праві спільної сумісної власності, спірне майно вона вважає неподільним.

Згідно із запереченнями відповідача він не погоджується сплачувати грошову компенсацію замість частки у праві власності на майно, грошові кошти на депозитний рахунок суду не вносив.

Відповідно до статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України). Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, автомобіль допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України (частина четверта статті 71 СК України).

Так, присудження судом грошової компенсації одному з подружжя замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно допускається лише за наявності згоди цієї особи на таке присудження, крім випадків, передбачених статтею 365 ЦК України.

Положеннями цієї статті передбачають підстави, за наявності яких суд може задовольнити позов співвласника про припинення права особи на частку у спільному майні, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Крім того, відповідно до частини третьої статті 370 ЦК України виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу, частиною другою якої передбачено, що якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Згідно із частиною пятою статті 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Наявність цієї умови дозволяє створити ефективний механізм охорони прав співвласників, право на частку яких припиняється, щодо гарантованого отримання вартості частки в разі ухвалення судового рішення. Адже на підставі цього рішення не тільки припиняється право, але й набувається право на частку іншим співвласником.

Отже, процедура внесення суми відшкодування вартості частини майна на депозит суду, з одного боку, є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв'язку з припиненням її права на частку у спільному майні, а з іншого боку, є технічною функцією щодо забезпечення виконання однією стороною у справі своїх зобов'язань перед іншою.

У пункті 25 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» Пленум Верховного суду України розяснив, що, вирішуючи питання про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин четвертої, пятої статті 71 СК України щодо обовязкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених статтею 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (стаття 11 цього Кодексу) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми.

У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Отже, в разі, коли один з подружжя не вчинив передбачених частиною пятою статті 71 СК України дій щодо попереднього внесення відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між сторонами відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

У справі, яка переглядається, один з подружжя (ОСОБА_6В.), предявивши вказані позовні вимоги, фактично погодилась на присудження судом сплати грошової компенсації замість своєї частки у праві спільної сумісної власності на майно, а інший з подружжя (ОСОБА_5С.) відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду не вніс.

Отже, суди першої інстанцій у цій справі дійшов правильного висновку про те, що вказане майно є неподільним, воно придбане в період шлюбу за спільні кошти подружжя, являється обєктом спільної сумісної власності і належить подружжю порівну. Однак суд помилково не застосували в цьому разі частину пяту статті 71 СК України, що призвело до частково неправильного вирішення спору.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 30 березня 2016 року у справі № 6-2811цс15, яка відповідно до положень статті 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

За таких обставин судове рішення попередньої інстанції у цій справі в частині стягнення із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 компенсації вартості 1/2 частки автомобіля марки KIA CERATO, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_2, в розмірі 83 894 грн. 20 коп. та в частині визнання за ОСОБА_5 право приватної власності на автомобіль марки KIA CERATO, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_2 підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові в цій частині.

Крім того, вирішуючи спір по суті, суд вірно вважав, що позивачем при зверненні до суду із зазначеним позовом строки позовної давності не пропущено. Стороною відповідача, не надано належних та допустимих доказів, які б обґрунтовували, заявлене представником відповідача клопотання про необхідність застосування строків позовної давності.

Так, відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» - початок позовної давності для вимоги про поділ спільного майна подружжя, шлюб якого розірвано, обчислюється не з дати прийняття постанови державного органу РАЦС (статті 106, 107 СК) чи з дати набрання рішенням суду законної сили (статті 109, 110 СК), а від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності (ч. 2 ст.72 СК).

Отже, початок позовної давності для вимоги позивачки про поділ спільного майна подружжя обчислюється від дня, коли вона дізналася або могла дізнатися про порушення свого права власності, а не з часу розірвання шлюбу. Представником відповідача, в тому числі і в апеляційній скарзі не надано суду жодного належного та допустимого доказу про пропущення позивачем строків позовної давності при зверненні до суду із зазначеним позовом.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться лише до незгоди з рішенням суду першої інстанції, ґрунтуються фактично на тих же доводах, на які посилався апелянт в суді першої інстанції, як на підстави своїх заперечень проти позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Заочне рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 11 лютого 2016 року у цій справі в частині стягнення із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 компенсації вартості 1/2 частки автомобіля марки KIA CERATO, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_2, в розмірі 83 894 грн. 20 коп. та в частині визнання за ОСОБА_5 право приватної власності на автомобіль марки KIA CERATO, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_2 - скасувати та ухвалити в цих частинах нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_6 про стягнення із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 компенсації вартості 1/2 частки автомобіля марки KIA CERATO, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_2, в розмірі 83 894 грн. 20 коп. та про визнання за ОСОБА_5 право приватної власності на автомобіль марки KIA CERATO, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_2 відмовити.

Решту рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: