НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/3904/16
№ 2/183/2218/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2016 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Парфьонова Д.О., за участі: секретаря судового засідання Соловйової Т.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Голубівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, треті особи ОСОБА_2, Комунальне підприємство «Новомосковське міське бюро технічної інвентаризації», Новомосковська районна державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

встановив:

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок № 13, розташований за адресою по вул. Вокзальна у с. Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області, загальною площею 71,6 кв.м, житловою площею - 41,4, який складається з: житлового будинку - А, сіни - а, сіни - а1, сарай - Б, шийка погреба - В, погріб - ПГ, колодязь - К, огорожа - № 1, калитка - № 2, в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_3, померлого 31 січня 2009 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що батькам позивача - ОСОБА_3, та ОСОБА_4 за життя належав житловий будинок № 13, розташований по вул. Вокзальна у с.Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області та земельні ділянки загальною площею 0,587 га: кадастровий номер :03:002:0309, кадастровий номер :03:002:0310. 26 жовтня 1993 року Новомосковським міжрайонним Бюро технічної інвентаризації на ім'я ОСОБА_3 виданий технічний паспорт на вищезазначений житловий будинок. 31 січня 2009 року ОСОБА_3 помер. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку та вищезазначених земельних ділянок. За життя спадкодавець заповіт не склав. Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_3 є позивач, брат позивача - ОСОБА_2, мати позивача та дружина спадкодавця ОСОБА_4, яка в установлений законом строк відмовилась від спадщини на користь позивача. ОСОБА_2, в установлений законом строк не звертався до нотаріальної контори. Позивач в установлений законом термін звернувся до Новомосковської районної державі нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 31 січня 2009 року, після чого заведена спадкова справа за № 320/2009. 20 грудня 2015 року мати позивача - ОСОБА_4, померла. 14 червня 2016 року позивач звернувся до Новомосковської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законі після смерті ОСОБА_3, померлого 31 січня 2009 року. 14 червня 2016 року нотаріусом позивачу видане свідоцтво про право на спадщину за законі після смерті ОСОБА_3 на вищезазначені земельні ділянки. Але на спадковий житловий будинок було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності за законом, в зв'язку з тим, що мною надана до нотаріальної контори довідка комунального підприємства «Новомосковське міське Бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради» № 20182/16 від 05 квітня 2016 року про відсутність інформації щодо реєстрації прав власності на будинок № 13, розташований в с. Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області, вул. Вокзальна, та не представлений документ, що посвідчує право власності спадкодавця на спадковий будинок, що на думку позивача є порушення його спадкових прав.

Позивач до суду не з`явився, надавши заяву, в яких підтримав позов та просив його задовольнити.

Представник відповідача, третьої особи-2, третьою особою-1 надано суду заяви, згідно з якими останні просили розглядати позов у їх відсутність. не заперечили проти задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини.

Судом встановлено, що відповідно до витягу з рішення Виконавчого комітету Голубівської сільської ради № 8 від 09 березня 1987 року, визнано право особистої власності на житловий будинок № 13, розташований за адресою по вул. Вокзальна у с. Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області за ОСОБА_3. Також з довідок Виконавчого комітету Голубівської сільської ради № 89 від 11 квітня 2016 року та№ 150 від 04 липня 2016 року вбачається, що житловий будинок № 13, розташований за адресою по вул. Вокзальна у с. Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області належав ОСОБА_3 на підставі особового рахунку № 1398 за 1996-2000 року, 1392 за 2006-2010 року, № 1-1441-1 погосподарської книги № 18 по Голубівській сільській раді за 2016-2020 роках.

У відповідності до наданого позивачем технічного паспорту на житловий будинок № 13, розташований за адресою по вул. Вокзальна у с. Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області, останній складається з: житлового будинку - А загальною площею 71,6 кв.м, житловою площею - 41,4, сіней - а, сіней - а1, сараю - Б, шийки погребу - В, погребу - ПГ, колодязю - К, забору - № 1, хвіртки - № 2

ОСОБА_3 помер 31 січня 2009 року. На день смерті померлий був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 Разом із ОСОБА_3 у будинку проживали ОСОБА_1 та ОСОБА_4

У відповідності до отриманої судом копії спадкової справи, 19 травня 2009 року до Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області подано заяву про прийняття спадщини ОСОБА_1, 19 травня 2009 року ОСОБА_4 подано заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 на користь його сина ОСОБА_1

Листом нотаріуса від 14 червня 2016 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через не представлення документів, що посвідчує право власності спадкодавця на спадковий будинок.

Розглядаючи позовні вимоги суд виходить з наступного.

У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом.

По об'єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56. Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP реєстрацію будинків із обслуговуючими будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP провадили бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих рад депутатів трудящих. Об'єктами реєстрації були будинки та домоволодіння з окремим порядковим номером на вулиці, провулку, площі. Реєстрації підлягали всі будинки і домоволодіння в межах міст і селищ міського типу Української PCP, що належали місцевим радам депутатів трудящих, державним, кооперативним і громадським установам, підприємствам і організаціям, а також ті будинки і домоволодіння, які належали громадянам на праві особистої власності. Інструкція втратила чинність згідно із наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року № 56.

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Як розяснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Листі №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» адресованому головам апеляційних судів областей, міст Києва та Севастополя, Апеляційного суду Автономної Республіки Крим: коли перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, то його право має бути визнано в судовому порядку.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, зазначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Ч.1 ст.1258 ЦК України встановлює, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст.ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Ст.1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Ч.1 ст.1269 ЦК України визначає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Ст.1273 ЦК України визначає, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Таким чином, оскільки ОСОБА_3 набув право власності на житловий будинок, прийнятий у встановленому законодавством порядку в експлуатацію до 1992 року на підставі рішення Виконавчого комітету органу місцевого самоврядування, однак право власності на будинок не зареєстрував у встановленому законом порядку в реєстрі прав власності, право власності на будинок не було відчужене на користь третьої особи, позивач є спадкоємцем першої черги за законом, підставою відмови у видачі свідоцтва про право власності нотаріусом вказано про відсутність належних правовстановлюючих документів, інші особи, які мають право на спадщину за законом чи заповітом, у відповідності до матеріалів спадкової справи, з урахуванням доказів, отриманих судом відсутні, наявні підстави для визнання за позивачем права власності на майно, належне померлому в порядку спадкування за законом і позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 213-215, 256 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Голубівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, треті особи ОСОБА_2, Комунальне підприємство «Новомосковське міське бюро технічної інвентаризації», Новомосковська районна державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок № 13, розташований за адресою по вул. Вокзальна у с. Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області, загальною площею 71,6 кв.м, житловою площею - 41,4, який складається з: житлового будинку - А, сіни - а, сіни - а1, сарай - Б, шийка погреба - В, погріб - ПГ, колодязь - К, огорожа - № 1, калитка - № 2, в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_3, померлого 31 січня 2009 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.О. Парфьонов