АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1707/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 59 Кімстачов О. С.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоХрапка В. Д.
суддівБондаренка С. І., Новікова О. М.
при секретаріШоколенко Т. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 травня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Приватного нотаріуса Уманського міського нотаріального округу Марченко Наталії Миколаївни, ОСОБА_8, третя особа: Уманський міський відділ державної виконачої служби Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2015 року ОСОБА_6 пред'явив позов до Приватного нотаріуса Уманського міського нотаріального округу Марченко Н.М., ОСОБА_8 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що на протязі осені 2014 року ОСОБА_6 та ОСОБА_8 перебували в трудових відносинах і останній вимагав від позивача 62 600 грн. 02.12.2014 року був посвідчений нотаріусом Марченко Н.М. договір позики, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_8, відповідно до умов якого ОСОБА_8 ніби то передав позивачу кошти в сумі 62 600 грн., проте самого факту передачі коштів не було.

На виконання договору позики в приміщенні магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» позивач повернув ОСОБА_8 позику в повному обсязі., про що свідчить розписка.

Позивач зазначає, що в березні йому стало відомо, що приватним нотаріусом Марченко Н.М. вчинено виконавчий напис від 21.01.2015 року на ім'я ОСОБА_8 про стягнення з нього коштів в сумі 62 600 грн., відповідно до договору позики від 02.12.2014 року.

27.05.2015 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Марченко Н.М. з вимогою про скасування виконавчого напису № 48 від 21.012015 року, поскільки вчинений з порушенням чинного законодавства. На вказану вимогу було надано відповідь, в якій зазначено, що позивач неналежним чином виконав умови договору позики.

На підставі вказаного виконавчого напису державним виконавцем постановою від 26.01.2015 року відкрито виконавче провадження про стягнення з позивача на користь ОСОБА_8 боргу в сумі 62 600 грн. та оголошено в розшук його автомобіль «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1

Позивач вважає, що своїми діями відповідачі порушили його законні права та інтереси та просив суд визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Марченко Н.М. від 21.01.2015 року відповідно якого з нього на користь ОСОБА_8 стягнуто 62 600 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 травня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить рішення суду скасувати, як незаконне та постановлене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а по справі ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги по наступних підставах:

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом установлено, що 02.12.2014 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Марченко Н.М., за умовами якого ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 62 600 грн. на строк до 31.12.2014 року.

21.01.2015 року приватний нотаріус вчинила виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 62 600 грн. боргу за договором позики.

На підставі вказаного виконавчого напису державним виконавцем Уманського міськрайонного управління юстиції в Черкаській області відкрито виконавче провадження ВП 46200528.

Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст. 33 Закону України «Про іпотеку», Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 ( ладі -Перелік), «Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок), а також Правилами ведення нотаріального діловодства, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 21 грудня 2008 року № 2368/5 (чинними на момент вчинення спірних виконавчих написів).

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат » для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 286 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи надано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат » нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, передбачено, що для одержання виконавчого напису подаються оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Згідно з п.п. 1.1 - 1.2 глави 16 Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Отже, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20 травня 2015 року № 6-158цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Відповідно до вимог статті 545 ЦК України кредитор, прийнявши виконання зобов'язання, повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.

Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.

Наявність боргового документа у боржника підтверджується виконання ним свого обов'язку.

У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов'язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.

Статтею 527 ЦК України передбачено зобов'язання боржника виконати свій обов'язок, а кредитора - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту, а також право кожної із сторін у зобов'язанні вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Оригінал договору позики про отримання 62 600 грн. знаходяться у кредитора.

Судом першої інстанції правильно не взято до уваги розписку надану боржником. В даній розписці не вказано дату її складання, на виконання якого договору складена дана розписка. В розписці вказано про отримання сімсот тисяч гривень, але по даному договору позики боржник отримав тільки 62 600 грн.

За таких обставин рішення суду про відмову в задоволенні позову є законним і обґрунтованим.

Статтею 308 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права і порушення норм процесуального права безпідставні.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 травня 2016 року відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з часу проголошення , але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :