АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1962/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 39 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21 червня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до Уманської міської ради про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6 звернувся до суду із указаним позовом, яким просив встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем, його батьком ОСОБА_8, на момент відкриття спадщини, станом на 16.09.2014 за адресою: АДРЕСА_1; та визнати за ним право власності на спадкове майно квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, з посиланням на те, що на час відкриття спадщини після смерті його батька ОСОБА_8 16.09.2014 він постійно проживав із ним в м. Умані Черкаської області по вул. Шевченка, 9, в квартирі № 26, тому на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21.06.2016 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій та в доповненнях до неї, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які зявилися у судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав та мотивів.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що не дає підстав для визнання за ним права власності на спадкове майно.

Однак погодитися із правильністю таких висновків суду першої інстанції колегія суддів не може, виходячи з наступного.

При розгляді справи встановлено, що позивач ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_8 та ОСОБА_9, що підтверджується свідоцтвом про народження серії АЯ № 851532 від 02.06.201953 (а.с. 82).

Згідно з паспортом громадянина ОСОБА_10 Федерації № 27 01 340400, виданим 17.01.2002, ОСОБА_6 є громадянином ОСОБА_10 Федерації та його місце проживання зареєстроване в ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.88).

Батько позивача ОСОБА_8 помер в м. Умані Черкаської області 16.09.2014, про що 17.09.2014 Відділом ДРАЦС по м. Умані РС Уманського МРУЮ у Черкаській області видане свідоцтво про смерть серії І-СР № 240918 (а.с. 71).

За життя ОСОБА_8 04.10.2011 склав заповіт, яким все належне йому майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалось та взагалі все те, на що він за законом матиме право на день своє смерті, заповів ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 Заповіт посвідчила державний нотаріус Уманської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_11, в реєстрі № 3-2769 (а.с. 72, 73).

Згідно зі Свідоцтвом про право власності на житло від 13.05.1993, виданого Уманським відділом житлового господарства, квартира АДРЕСА_2, належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с. 76).

Факт належності вказаної квартири спадкодавцеві на момент його смерті вбачається також з довідки Черкаського ЧООБТІ від 26.08.2016 року

Постановою від 15.04.2015 про відмову у вчиненні нотаріальної дії державний нотаріус Уманської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_11 відмовила ОСОБА_6 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті 16.09.2014 ОСОБА_8 на квартиру АДРЕСА_2, так як спадкоємець в установлений законом шестимісячний строк не подав заяву про прийняття спадщини і немає фактичного прийняття ним спадщини спадкоємець постійно не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с. 75).

Згідно положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У даній справі підставою позовних вимог є факт постійного проживання позивача на час відкриття спадщини після смерті його батька ОСОБА_8 (16.09.2014) із спадкодавцем в м. Умані Черкаської області по вул. Шевченка, 9, в квартирі № 26 та вищенаведені норми ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Аналіз вищевказаної норми права, дає підстави вважати, для того щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України тривалість та початковий момент спільного проживання із спадкодавцем не має значення, юридичне значення має лише факт постійного проживання, яке визначається згідно до вимог ст.29 ЦК України.

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

Позивач є громадянином ОСОБА_10 Федерації, відповідно, вирішивши іммігрувати в України для постійного проживання зі своїм батьком, він 28.05.2014 року особисто звернувся у встановленому законом порядку до УДМС України в Черкаській області з заявою про надання дозволу на імміграцію в Україну. У даній заяві він вказав, що просить надати йому такий дозвіл в звязку з тим, що його батько є громадянином України і він проживає з ним в м. Умані Черкаської області по вул. Шевченка, 9, в квартирі № 26.

Вищевказана заява ОСОБА_6 тривалий час розглядалася компетентними органами України та дозвіл на імміграцію було надано лише 02.10.2014 року строком до 01.10.2015 року.

Даний факт вбачається з відповіді Управління ДМС України, також підтверджується копією заяви ОСОБА_6 про надання дозволу на імміграцію в Україну.

При цьому, весь цей час, за який вирішувалося питання про надання йому дозволу на імміграцію, ОСОБА_6 постійно проживав разом зі своїм батьком в квартирі АДРЕСА_3, що підтверджується довідкою КП «Уманське РЕУ № 3», актом, складеним сусідами покійного ОСОБА_8 та ОСОБА_6 від 16.02.2016 року, поясненнями свідків у суді першої інстанції ОСОБА_12 ОСОБА_13, ОСОБА_14, які є сусідами покійного ОСОБА_8, а також найманого робітника ОСОБА_15, яка проводила ремонт у спірній квартирі з 10 по 20 вересня 2014 року.

Питання про правомірність вїзду та перебування ОСОБА_8 на територію України судом не розглядається, оскільки не є предметом розгляду по даній справі.

Отже, з системного аналізу матеріалів даної справи та вказаних вище доказів по справі вбачається той факт, що ОСОБА_6 з травня 2014 року по день смерті ОСОБА_8, який помер 16.09.2014 року постійно проживав з батьком в квартирі АДРЕСА_4.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає позовні вимоги ОСОБА_6 законними, належним чином обґрунтованими, тому вони мають бути задоволені в повному обсязі.

В звязку з цим колегія суддів вважає, що рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21 червня 2016 року даній справі слід скасувати у звязку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та порушенням норм процесуального права щодо законності та обґрунтованості судового рішення (ст. 213 ЦПК України) та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення по справі, які суд вважав доведеними, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу задоволити частково .

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21 червня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до Уманської міської ради про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - скасувати.

Позовні вимоги задоволити.

Встановити, що ОСОБА_6 фактично з травня 2014 року по день смерті ОСОБА_8, який помер 16.09.2014 року постійно проживав з батьком в квартирі АДРЕСА_4.

Визнати за ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на квартиру за № 29 по вул. Шевченка, 9 в м. Умань Черкаської області в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_8, який помер 16.09.2014 року.

Рішення апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 20 днів з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :