Справа №451/1205/16-ц
Провадження № 2/451/503/16
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

16 грудня 2016 року

Радехівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Грицак Є.В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Радехів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

встановив:

11 жовтня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В позовній заяві позивач зазначає, що відповідач була зареєстрована в належному позивачу на праві приватної власності будинку в АДРЕСА_1 в 2010 році, але фактично за даною адресою не проживала. ОСОБА_2 проживала в будинку свого тестя ОСОБА_3 в м.Радехові з 2009 року. На вимогу протягом декількох років знятися з реєстрації з її будинку відповідач не реагує, чим позбавляє позивача права на отримання субсидій на оплату комунальних послуг. Про факт непроживання відповідача за адресою реєстрації, стверджується довідкою Вузлівської сільської ради, а також можуть ствердити свідки. Просить винести рішення, яким визнати ОСОБА_2, такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, які викладені у позовній заяві. Просила постановити рішення про задоволення позовних вимог, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує.

Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Відповідно до ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, в якому особа проживає постійно, переважно або тимчасово, водночас має значення зареєстроване місце проживання особи.

Відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи (ч.9 ст.74 ЦПК України).

Відповідач у судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, відповідно до вимог ч.9 ст.74 ЦПК України (а.с.18-25).

Суд, вислухавши пояснення позивача, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов необхідно задовольнити, виходячи із наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.11 та ст.60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.391 ЦК власник майна (будинку) має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом.

Відповідно до ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Суд встановив, що ОСОБА_1, на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 що стверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, серії НОМЕР_1 (а.с.5).

В будинку значаться зареєстрованими ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, що підтверджується довідкою №1856 від 6.10.2016 року, виданою виконкомом Вузлівською сільською радою Радехівського району Львівської області (а.с.8)

Довідкою №1857 від 6.10.2016 року, виданою виконкомом Вузлівською сільською радою Радехівського району Львівської області також підтверджуться факт реєстрації та непроживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_1, але за вищевказаною адресою з 2011 року не проживає (а.с.7) .

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За змістом ст.ст. 64, 156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать: дружина власника, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з власником і ведуть з ним спільне господарство.

Доказів про поважність причин його відсутності у вказаній квартирі судом не здобуто, як і не встановлено, що позивач чинив відповідачу перешкоди в користуванні жилим приміщенням.

Згідно ч.3 ст.212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Приймаючи до уваги вищенаведене, ті обставини, що відповідач більше шести місяців квартирою, що знаходиться за адресою: с.Нестаничі, вул..Шашкевича, 22 Радехівського району Львівської області без поважних причин не користується, суд в сукупності всіх обставин по справі, з врахуванням ст.24,41 Конституції, робить висновки про те, що відповідач необхідно визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а відтак позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 158, 169, 209, 212, 214, 215, 218, 224-233 ЦПК України,

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки АДРЕСА_1 судові витрати в розмірі 651 (шістсот п'ятдесят одну) гривню 20 (двадцять) копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом десяти днів з дня отримання його копії. Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

ГоловуючийСеменишин О. З.