Єдиний унікальний номер 341/278/16-ц
Номер провадження 2/341/260/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

( заочне)

22 березня 2016 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Юсип І.М.

секретаря Король І.Л.

з участю : позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Галич цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та судових витрат-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2про стягнення боргу згідно договору позики у загальній сумі 194 550 грн. 00 коп. та судових витрат в сумі 1946 грн. 00 коп.

Позовні вимоги, підтримані в судовому засіданні, позивач обґрунтовує тим, що 07.05.2013 року уклав договір позики з відповідачем ОСОБА_2, згідно якого передав останньому грошові кошти в сумі 7500 доларів США , що згідно офіційного курсу НБУ станом на 10.02.2016 року становить 194 550 грн. 00 коп.

Вказані кошти відповідач ОСОБА_2 зобов"язався повернути йому до 07.05.2014 року.

Факт одержання відповідачем грошових коштів та зобов'язання повернути їх стверджується власноручно написаною останнім письмовою розпискою від 07.05.2012 року

Незважаючи на його неодноразові вимоги , відповідач у вищевказаний термін не повернув йому позичених коштів та ухиляється від виконання взятих на себе зобов"язань.

З метою врегулювання в досудовому порядку даного спору він неодноразово звертався до відповідача з вимогами про повернення боргу, однак відповідач уникає з ним зустрічей та перестав відповідати на телефонні дзвінки.

Вважає, що відповідач не має наміру повертати йому позичені грошові кошти , чим умисно порушує умови виконання зобов'язання за договором позики та вимоги ст.ст. 526,629, ч. 1 ст. 1049 ЦК України.

Позивач просить позов задоволити, стягнути на його користь з ОСОБА_2 194 550 грн. 00 коп. грн. основного боргу за договором позики та сплачені ним удові витрати в сумі 1946,00 грн.

Відповідач ОСОБА_2 про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, що стверджується поштовим повідомленням про вручення йому судової повістки, причину своєї неявки суду не повідомив. Тому відповідно до положень ст.224 ЦПК України зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних в ній даних та доказів.

Суд, заслухавши пояснення позивача , дослідивши письмові докази , та оцінюючи досліджені докази в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Оглянутим в судовому засіданні оригіналом розписки та долученою до матеріалів справи копією розписки встановлено, що 07.05.2013 року відповідач ОСОБА_2 отримав в борг у позивача 7500 доларів США , що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 10.02.2016 року становить 194 550.00 грн.

Вказані грошові кошти відповідач отримав у борг у відповідача на строк до 07.05.2014 року , про що власноручно написав розписку.

В Постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року, прийнятої за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах (справа № 6-63 цс 13), яка є обов'язковою для всіх судів і суди зобов'язані привести свою практику у відповідність із цим рішенням ( ст.. 360-7 ЦПК України), зазначено, що за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1047 ЦК України встановлено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже, між позивачем та відповідачем було досягнуто згоди стосовно всіх істотних умов договору позики і розписка свідчить про його укладення відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України та передачу грошей позикодавцем позичальнику.

Поясненнями позивача судом встановлено, що обов'язку щодо повернення позики відповідач у встановлені договором строки, тобто до 07.05.2014 року, не виконав. Про невиконання умов договору позики з боку відповідача також свідчить та обставина, що оригінал боргової розписки знаходяться у позикодавця .

Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк( термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк( термін) .

В силу дії ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому, у строк та в порядку, що встановлені договором.

Будь-яких доказів, які б спростовували наведену позивачем суму заборгованості за вказаним договором позики відповідачем суду не представлено.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики є обгрунтованими і підлягають задоволенню.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача слід стягнути 194,500 грн., що еквівалентно 7500 доларів США, боргу за договором позики.

Питання судових витрат по справі суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України .

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 526,629,1046,1047,1049 ЦК України, керуючись ст.ст. 88, 213-215,218,226 ЦПК України,суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2,жителя ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1, ( ідентифікаційний номер НОМЕР_2) - 194 550 ( сто девяносто чотири тисячі пятсот пятдесят) гривень 00 коп. боргу за договором позики та 1946 ( одна тисяча девятсот сорок шість) гривень 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Івано-Франківської області через Галицький районний суд протягом десятим днів з часу його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте Галицьким районним судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя:ОСОБА_3