Справа № 226/1777/16-ц
Справа № 226/1777/16-ц
Провадження № 2/226/760/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2016 року м.Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Редько Ж.Є.,

при секретарі Мітюхіній О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в м.Мирнограді Донецької області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування безпідставно отриманих грошей, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про витребування безпідставно отриманих грошей, в обґрунтування якого вказав, що у вересні 2016 року він за допомогою друкованого засобу масової інформації дізнався про те, що агенція нерухомості пропонує здачу в оренду квартири. Йому була потрібна квартира для проживання з його дівчиною Євгенією. Чоловік за телефоном призначив йому зустріч, щоб показати квартиру за адресою: АДРЕСА_1. Квартира йому сподобалась. Чоловік - представник агенції, який назвав себе ОСОБА_3, сказав, що поки у вказаній квартирі мешкає жінка зі своєю родиною, але вони будуть виїжджати з неї, і що за оренду квартири необхідно дати грошові кошти в розмірі 4000 грн. На пропозицію він з дівчиною погодилися, віддали відповідачу вказану суму, про що останній написав розписку на копії свого паспорту, розписався та поставив печатку, відповідно до якої ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем. Приблизно через тиждень він з дівчиною знайшли квартиру за іншою адресою в м.Покровськ Донецької області, з нижчою платою за оренду та по теперішній час проживають за вказаною адресою. У телефонній розмові він запропонував відповідачу повернути йому гроші в розмірі 4000 грн, на що останній йому відмовив, погодившись віддати лише 2000 грн, а інші 2000 грн він вважає розрахунком за надані йому послуги з пошуку орендованої квартири. Взявши у нього гроші в сумі 4000 грн, відповідач ввів його в оману, вказавши, що є фізичною особою-підприємцем та представником агенції нерухомості. Проте, відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач 03.11.2015 року знявся з обліку як фізична особа-підприємець, а тому не мав права займатися підприємницькою діяльністю та брати у нього гроші за надання оренди квартири. Після того, як він вказав відповідачу про його незаконні дії, останній 20.10.2016 року знову зареєструвався у якості фізичної особи-підприємця. Вважаючи дії відповідача незаконними, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь безпідставно отримані грошові кошти в сумі 4000 грн та судові витрати у розмірі 551 грн 20 коп.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі, додавши, що жодного договору, у тому числі щодо оренди приміщення, ним з відповідачем не укладалося, окрім розписки про отримання ОСОБА_2 від нього 4000 грн, написаною власноруч відповідачем, інших письмових документів не складалося.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи суду не надав.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно оригінальному тексту, виконаному на ксерокопії паспорту громадянина України на імя ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, 01 жовтня 2016 року ОСОБА_2 отримав передплату від ОСОБА_1 у розмірі 4000 грн за надання в оренду двокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. На підпису під вказаним текстом міститься печатка фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (а.с.6).

Отже, даний письмовий доказ дає суду підстави для висновку про те, що відповідач отримав у позивача грошову суму у вказаному розмірі. Доказів про повернення цієї суми суду не надано.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач ОСОБА_2 з 07.09.2005 року був реєстрований як фізична особа-підприємець, 03.11.2015 року ним була припинена підприємницька діяльність, а 07.07.2016 року його було знято з обліку Димитровського відділення Красноармійської обєднаної державної податкової інспекції (а.с.7-10).

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, отриманої станом на 19.12.2016 року, відповідач ОСОБА_2 з 20.10.2016 року зареєстрований фізичною особою-підприємецем за видами діяльності: купівля та продаж власного нерухомого майна, надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе, за рахунок іншої особи, без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовується незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна , потерпілого, інших осіб чи наслідком подіїх.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна чи грошових коштів від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Відповідно до ст.ст.11, 509 ЦК України до підстав виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію як то передати майно, виконати роботу, сплатити гроші. При цьому зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Частиною першою ст.202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Згідно за ст.205 ЦК України правочин може вчинятись усно або в письмовій формі. А відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України передбачено, що правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або у кількох документах.

За приписами ч.1 ст.811 ЦК України договір оренди житла укладається у письмовій формі.

Судом не встановлено будь-яких правових підстав щодо набуття відповідачем майном позивача. Отримуючи грошові кошти у позивача, начебто, для оренди квартири чи послуги з пошуку орендованої квартири, відповідач, який представляв себе фізичною особою-підприємцем, за станом на вересень 2016 року таковим не був.

Не надано суду також і письмового договору, на підставі якого міг діяти відповідач у вищезазначений спосіб.

Відповідч до суду не зявився та не надав заперечень з приводу обставин справи.

Вищенаведене вказує на безпідставність привласнення відповідачем грошових коштів позивача, а тому відповідно до ч.1 ст.1213 ЦК України, якою передбачено, що набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі, з відповідача слід стягнути на користь позивача 4000 грн.

В силу ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн 21 коп. (а.с.1).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1212, 1213 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 118, 119, 212, 215, 224 - 226 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування безпідставно отриманих грошей задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, безпідставно отримані грошові кошти у розмірі 4000 грн та сплачений позивачем судовий збір у розмірі 551 грн 21 коп., а всього 4551 (чотири тисячі пятсот пятдесят одна) грн 21 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня його оголошення. Особи, які брали участь, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати судову скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Повний текст рішення виготовлено 23.12.2016 року.

Суддя Ж.Є.Редько