Справа № 720/1474/16-ц
Провадження 2-о/720/57/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2016 року Новоселицький районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді Вівчар Г.А., за участю секретаря судового засідання Княгницька Ю.В., представника заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відритому судовому засіданні в м. Новоселиця цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Маршинецької сільської ради, Новоселицького району, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, суд,

встановив:

Представник заявника звернувся до суду із заявою в якій зазначив, що 19 травня 2015 року у віці 72-х років померла бабуся заявника спадкодавець, ОСОБА_3, яка проживала у своєму власному приватному дворогосподарстві, що розташоване в с. Маршинці Новоселицького району Чернівецької області.

При житті спадкодавець ОСОБА_3Г склала заповіт, який був посвідчений секретарем виконкому Маршинецької сільської ради Новоселицького району Чернівецької області від 15.04.2011 року за №165 згідно якого зробила наступне розпорядження: державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1.9875 га, яка розташована на території Маршинецької сільради Новоселицького району Чернівецької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва заповіла на користь її внука ОСОБА_2. У звязку із втратою оригіналу вищезгаданого заповіту секретарем виконкому Маршинецької сільради заявнику був виданий дублікат, шо має силу оригіналу від 25.08.2015р. за №173.

Однак отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкову земельну ділянку (пай) спадкодавця, ОСОБА_3 заявнику в приватній нотаріальній конторі було відмовлено у звязку і тим, що в поданому ним правовстановлюючому документі ще при житті померлої була допущена помилка в правильності написання її прізвища.

Так в державному акті на право власності на земельну ділянку спадкодавець зазначена як «Єфтеній Євдокія Георгіївна», в той час як в свідоцтві про одруження та свідоцтві про смерть написана, як «Єфтемій Євдокія Георгіївна».

Враховуючи наведене заявник, як спадкоємець по заповіту змушений звернутися до суду для встановлення факту належності даних в правовстановлюючому документі, зокрема, державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЧВ за № 047075 від 30.10.2003 р. виданого на ім'я, ОСОБА_4, на підставі розпорядження Новоселицької РДА від 17.09.2003 року за №410-р., як такого, що належить спадкодавцю, ОСОБА_3.

В судовому засіданні представник заявника підтримав заяву в повному обсязі з підстав зазначених в ній і просить суд її задовольнити.

Представник Маршинецької сільської ради Новоселицького району в судовому засіданні не зявився, але подав до суду заяву про визнання заявлених вимог в повному обсязі з проханням справу розглянути у його відсутність.

Суд вислухавши думку представника заявника та враховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, враховуючи що визнання позову відповідачем не суперечить встановленим обставинам по справі дійшов висновку про розгляд справи у відсутності відповідача та задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення" при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 р. "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Матеріалами справи судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб, про що свідчить свідоцтво про одруження серії І-МИ №073130 та про що 17 травня 1962 року зроблений запис №22, після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка та дружини «Єфтемій».

З свідоцтва про смерть серії І-МИ №146308 виданого 20 травня 2015 року вбачається, що ОСОБА_3 померла 19 травня 2015 року у віці 72 років, про що складено відповідний актовий запис №31.

Державний акт серії на право власності на земельну ділянку №1 серії ЧВ за №047075 від 30.10.2003 року за кадастровим номером :02:004:0148, №2 за кадастровим номером :02:007:0208 та №3 за кадастровим номером :02:004:0090 виданий на імя ОСОБА_4 на підставі розпорядження Новоселицької райдержадміністрації від 17.09.2003 року за №410-р замість ОСОБА_3.

З довідки №881 від 01 серпня 2016 року виданої Маршинецькою сільською радою Новоселицького району Чернівецької області вбачається, що дійсно Державний акт серії на право власності на земельну ділянку серії ЧВ за №047075 від 30.10.2003 року виданий на імя ОСОБА_4 належить ОСОБА_3.

З дублікату заповіту №165 посвідчений секретарем виконавчого комітету с. Маршинці Новоселицького району Чернівецької області, вбачається, що ОСОБА_3 заповіла на корить ОСОБА_2 державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1.9875 га, яка розташована на території Маршинецької сільської ради Новоселицького району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Довідка №882 від 01 серпня 2016 року видана Маршинецькою сільською радою Новоселицького району Чернівецької області підтверджує факто, що по господарським книгам сільської ради була зареєстрована тільки ОСОБА_3, а ОСОБА_4 ніколи не була зареєстрована по господарським книгам.

Згідно з ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Суд вважає, що викладені докази у своїй сукупності з зазначеними правовими нормами з однозначністю та достовірністю доказують, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧВ за №047075 від 30.10.2003 року виданого на імя ОСОБА_4 на підставі розпорядження Новоселицької райдержадміністрації від 17.09.2003 року за №410-р належать ОСОБА_3, яка померла 19 травня 2015 року.

Керуючись ст.ст.10,58,59,60,61, 208-218,256-258 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Встановити юридичний факт, що державний акт на право власності на земельну ділянку №1 серії ЧВ за №047075 від 30.10.2003 року за кадастровим номером :02:004:0148 та №2 за кадастровим номером :02:007:0208, №3 за кадастровим номером :02:004:0090 виданого на імя ОСОБА_4 на підставі розпорядження Новоселицької райдержадміністрації від 17.09.2003 року за №410-р належать ОСОБА_3, яка померла 19 травня 2015 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через місцевий Новоселицкий районний суд в 10-денний строк з дня проголошення.

Суддя: Вівчар Г.А.