Справа № 201/335/15-ц
Провадження № 6/201/415/2016
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2016 року місто Дніпро

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська у складі: головуючого судді Ходаківського М.П., за участі секретаря судового засідання Максимової О.В, розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву головного державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» про відстрочення виконання судового рішення у цивільній справі № 201/335/15-ц за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про визнання договору розірваним та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Головним державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 08 листопада 2016 до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська було подано заяву про відстрочення виконання судового рішення у цивільній справі № 201/335/15-ц за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про визнання договору розірваним та стягнення коштів.

В обґрунтуванні своєї заяви головний державний виконавець Чернова Л.В. просила відстрочити на 1 рік виконання судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про визнання договору розірваним та стягнення коштів, посилаючись на те, що і політична криза, воєнні дії на сході України та окупація АРК призвели до відтоку коштів, розміщених на рахунках фізичних та юридичних осіб, відкритих в ПАТ «КБ «ПриватБанк». Крім того, банк звернувся до НБУ із заявою про рефінансування та уклав додаткові угоди про подовження строків погашення кредитів рефінансування. Таким чином, на думку головного державного виконавця наявні підстави для відстрочення виконання рішення на 1 рік.

У судове засідання сторони не зявилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином, про причини не явки суд не сповістили.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.).У рішенні Європейського Суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

За таких обставин та відповідно до ст. 169, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що в задоволені заяви про відстрочку виконання рішення слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою головного державного виконавця Жовтневого ВДВС ДМУЮ ОСОБА_1 від 23 березня 2016 року було відкрито виконавче провадження ВП № 50603855 про стягнення з ПАТ «КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 грошових коштів на підставі виконавчого листа № 201/335/15-ц, виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська 09 лютого 2016 року ( а.с. 9, том 2).

ПАТ «КБ «ПриватБанк» в процесі виконання рішення суду звернувся із заявою до Жовтневого ВДВС ДМУЮ Дніпропетровської області про відстрочення виконання рішення суду у цивільній справі № 201/335/15-ц (а.с. 12-15 Том 2)

Як на підставу задоволення заяви ПАТ КБ «Приватбанк» зазначив, що існують обставини, які ускладнюють виконання вимог вищезазначеного виконавчого документа, оскільки події, повязані з політичною кризою, воєнними подіями на сході України та окупацією Автономної Республіки Крим призвели до відтоку коштів, розміщених на рахунках фізичних та юридичних осіб, відкритих у ПАТ КБ «Приватбанк». Крім того, згідно із п. 5 Постанови НБУ від 06 травня 2014 року № 260 «Про відкликання та анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території АР Крим і м. Севастополя», банки в тому числі і ПАТ КБ «Приватбанк» зобовязані припинити діяльність відокремлених підрозділів банків, що також ускладнює виконання рішення. Додатково з початку березня 2014 року в Донецькій та Луганській областях здійснювалися підпали банкоматів та відділень, захоплювалися приміщення, де розташовані відділення ПАТ КБ «Приватбанк» у звязку з чим ПАТ КБ «Приватбанк» були понесені втрати.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сімї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони, суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання. Питання про відстрочку або розстрочку виконання, встановлення чи зміну способу і порядку виконання розглядається судом у встановлений законом строк. Відповідне рішення може бути оскаржене у встановленому законом порядку.

Слід зазначити, право особи отримати присуджену за рішенням суду грошову суму захищається ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошує, що відстрочка виконання рішення суду порушує право особи на майно, яке захищається ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки такі дії зі сторони держави (відстрочка виконання рішення суду) є втручанням у право особи на розпорядження майном, отриманим за рішенням суду (виплатами) (п.45 рішення від 29 червня 2004 року за заявою № 56848/00 у справі «Жовнер проти України»).

Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003р. № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 373 ЦПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

За частиною 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, ані головним державним виконавцем Черновою Л.В., ані ПАТ КБ «Приватбанк» не було надано доказів на підтвердження обставин, які мають характер особливих або виняткових та які можуть бути підставою для відстрочення виконання рішення суду, відповідно до приписів ст. 373 ЦПК України.

ПАТ КБ «ПриватБанк» в своїй заяві посилався на обставини, що свідчать лише про певне погіршення матеріального становища боржника, а не про неможливість взагалі виконання судового рішення про стягнення суми вкладу за рішенням суду.

Доводи заяви стосовного того, що обставини тимчасової окупації території АР Крим, де знаходяться відділення банку, припинення діяльності відокремлених підрозділів банку, розташованих на території АР Крим і м. Севастополя, значні фінансові втрати ПАТ «КБ «ПриватБанк» у звязку із конфіскацією окупаційною владою майнового комплексу, що використовувався у банківській діяльності філії Кримського регіонального управління ПАТ «КБ «ПриватБанк», військові дії на частині території України не можуть бути підставою для відстрочення виконання судового рішення у даній справі, оскільки ПАТ КБ «ПриватБанк» на даний час є діючим банком, юридична адреса якого не відноситься до тимчасово окупованої території.

Ураховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе відмовити в задоволені заяви головного державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» про відстрочення виконання судового рішення у цивільній справі № 201/335/15-ц за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання договору розірваним та стягнення коштів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 169, 197, 210, 293, 373 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволені заяви головного державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» про відстрочення виконання судового рішення у цивільній справі № 201/335/15-ц за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про визнання договору розірваним та стягнення коштів відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня проголошення ухвали шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.П.Ходаківський