Справа № 536/1615/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2016 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Клименко С.М.

за участю секретаря Дяденко С.В.

представника позивача ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Кременчуцький районний сектор Управління державної міграційної служби у Полтавській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 07 жовтня 2016 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням мотивуючи свої вимоги тим, що їй належить житловий будинок № 1 по вулиці Ломоносова в с. Підгірне Кременчуцького району Полтавської області, в якому зареєстрований її син відповідач ОСОБА_3, але з 2002 року він в будинку не проживає, речей своїх там не утримує, добровільно знятись з реєстрації не бажає, чим перешкоджає їй повноцінно користуватись своєю власністю.

Просила визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме будинком № 1 по вулиці Ломоносова в с. Підгірне Кременчуцького району Полтавської області.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити, про підстави та обставини якого пояснила так, як це викладено в заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовою розпискою про отримання судової повістки.

Третя особа Кременчуцький районний сектор Управління державної міграційної служби у Полтавській області в судове засідання свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується поштовою розпискою про отримання судового повідомлення.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи і оцінюючи все в сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Рішення повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно зясованих обставин.

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 належить житловий будинок в с. Підгірне вул. Ломоносова, 1 Кременчуцького району Полтавської області відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 31 жовтня 2003 року державним нотаріусом Другої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області та зареєстрованого за № 1-1009 та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого 09 грудня 2003 року Комунальним підприємством «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» № 2226270, де зареєстрований її син відповідач ОСОБА_3.

З травня місяця 2002 року і по даний час відповідач не користується житловим приміщенням без поважних причин. Поважності причин, з яких він не користується спірним житлом, в судовому засіданні не встановлено. Добровільно знятись з реєстраційного обліку не бажає, чим перешкоджає позивачу повноцінно користуватися своєю власністю, порушуючи її законні права та інтереси, які необхідно поновити.

Вищенаведене є підставою для визнання відповідача ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житлом, оскільки був відсутнім в ньому без поважних причин понад встановлений законом термін. Термін відсутності відповідача понад строки встановлені законом підтверджується актами від 03 липня 2016 року та 02 серпня 2016 року складеними депутатом Білецьківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області ОСОБА_4 та жителями села ОСОБА_5, ОСОБА_6 та довідками Білецьківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 11 липня 2016 року та 08 серпня 2016 року за № 18-1777, № 18-2028. Даних про наявність домовленостей між сторонами про більш тривалий термін користування житлом немає.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позову щодо визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, тому його задовольняє, виходячи з положень ст. 391 ЦК України, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Керуючись ст.ст.10,11, 60, 209, 212- 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим будинком № 1 по вул. Ломоносова в с. Підгірне Кременчуцького району Полтавської області.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд всіма учасниками процесу на протязі 10 днів з часу його проголошення або отримання копії рішення особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення.

Суддя С. М. Клименко