АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/1535/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Спірідонової Т.В.,

суддів Купельського А.В., Пастощука М.М.,

секретар Дубова М.В., Кошельник В.М.

за участю: представника апелянта ОСОБА_1,

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника відповідачів ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 червня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

встановив:

В серпні 2015 року ПАТ «Універсал банк» звернувся до суду із позовом та просив стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість по кредитному договору у сумі 48035,51 доларів США, в тому числі: прострочена заборгованість по кредиту- 1050 доларів США; заборгованість по сумі кредиту 46900 доларів США; підвищені відсотки 85,51 доларів США.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що 15 листопада 2007 року ВАТ «Універсал Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк») та ОСОБА_2 уклали кредитний договір №040-2914/840-0005, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 63000 доларів США, зі сплатою процентів за користування кредитним коштами в розмірі 12,75%, з кінцевим терміном погашення 01 листопада 2037 року. З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором банк та ОСОБА_3 уклали 15 листопада 2007 року договір поруки, відповідно до умов якого поручитель зобовязався відповідати за виконання позичальником зобовязань за кредитним договором в повному обсязі, в тому числі за погашення відсотків по кредиту, комісій, пені, штрафних санкцій. Позивач виконав свої зобовязання за кредитним договором у повному обсязі. Відповідач ОСОБА_2 не виконувала належним чином зобовязання по поверненню кредитних коштів та процентів. Станом на 16 липня 2015 року утворилась заборгованість за кредитним ________________________________________________________________________________

Головуюча в першій інстанції ОСОБА_5

Доповідач Спірідонова Т.В. Категорія - 27

договором у сумі 48035,51 доларів США.

В судовому засіданні представник ПАТ «Універсал Банк» збільшив позовні вимоги та вказав, що відповідно до умов кредитного договору №040-2914/840-0005 від 15.11.2007 року, укладеного з ОСОБА_2, з 15.07.2008 року була змінена відсоткова ставка про кредиту з 12,75% на 13,75% річних за користування кредитними коштами. Відповідачі зобовязання по кредитному договору не виконували належним чином, у звязку з чим 03.06.2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було направлено вимогу про дострокове повернення кредиту. Станом на 21.04.2016 року загальна заборгованість ОСОБА_2 по кредитному договору становить 56806,59 доларів США, а саме: прострочена заборгованість по кредиту 2625 доларів США; сума дострокового стягнення кредиту 45325 доларів США; відсотки 8209,71 доларів США, підвищені відсотки 646,88 доларів США. Просить стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість по кредитному договору №040-2914/840-0005 від 15.11.2007 року у сумі 56806,59 доларів США, а саме: прострочена заборгованість по кредиту 2625 доларів США; сума дострокового стягнення кредиту 45325 доларів США; відсотки 8209,71 доларів США, підвищені відсотки 646,88 доларів США.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 червня 2016 року в задоволенні позову ПАТ «Універсал Банк» відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Універсал Банк» просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позов, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Представник апелянта посилається на те, що за наявності факту порушення зобовязань позичальником суд незаконно відмовив у стягненні заборгованості за кредитним договором. Підписаний ОСОБА_2 кредитним договір та підписаний ОСОБА_3 договір поруки свідчать про згоду позичальника та поручителя на зміну процентної ставки в майбутньому і не обмежують розмір їх відповідальності. Зазначає, що збільшення відповідальності поручителя за основною заборгованістю за ст.559 ЦК України припиняє поруку за основною заборгованістю, а збільшення відповідальності поручителя за процентами тягне припинення поруки лише в частині зобовязання сплатити проценти.

Представник апелянта ПАТ «Універсал Банк» апеляційну скаргу підтримав.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх представник ОСОБА_4, заперечуючи проти апеляційної скарги, зазначили, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для його скасування.

Заслухавши учасників процесу та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що банком не надано належних та допустимих доказів повідомлення позичальника про зміну відсоткової ставки, а тому наданий розрахунок заборгованості суперечить умовам кредитного договору. Станом на 16.07.2015 року ОСОБА_2 не допустила прострочення по платежах, а тому у позивача не виникло право на дострокове стягнення кредиту. Крім того, відсутні докази отримання відповідачами вимоги про дострокове повернення кредиту.

Разом із тим, зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення повністю не відповідає.

Встановлено, що 15 листопада 2007 року між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №040-2914/840-0005, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в

сумі 63000 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитним коштами в розмірі 12,75%, з кінцевим терміном погашення 01 листопада 2037 року. Цільове призначення кредиту: на придбання майна, а саме двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Банк відкрив позичальнику поточний рахунок №7595 для здійснення розрахунково-касового обслуговування операцій позичальника з надання кредиту (2.1.3 кредитного договору).

Відповідно до положень статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 21.04.2016 року, наданого ПАТ «Універсал Банк» у звязку із збільшенням позовних вимог, вбачається, що з 15.07.2008 року ПАТ «Універсал Банк» збільшено відсоткову ставку за користування кредитом з 12,75% на 13,75% річних (а.с.146).

Відповідно до п.1.1 кредитного договору №040-2914/840-0005 від 15.11.2007 року сторони погодили, що розмір базової процентної ставки може змінюватися згідно умов цього договору.

Пунктом 2.12 зазначеного кредитного договору передбачено, що кредитор може збільшити процентну ставку і про збільшення процентної ставки кредитор має повідомити позичальника письмово за 15 днів до дати зміни процентної ставки. Письмова форма повідомлення кредитором позичальника про зміну розміру процентної ставки за користування кредитом передбачає направлення кредитором відповідного письмового повідомлення позичальнику поштою та/або шляхом розміщення відповідних повідомлень на дошках оголошень у приміщеннях установ кредитора та/або іншим способом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Представником позивача не надано доказів на підтвердження факту направлення на адресу відповідача та отримання нею повідомлення щодо підвищення процентної ставки.

Відповідач ОСОБА_2 заперечила отримання нею повідомлення про підвищення процентної ставки по кредитному договору та пояснила, що сплачувала щомісячні платежі по кредиту у більшому розмірі з метою дострокового погашення кредиту.

За таких обставин, ПАТ «Універсал Банк» не було належним чином повідомлено ОСОБА_2 про підвищення процентної ставки за укладеним із нею кредитним договором, оскільки боржник вважається належним чином повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, коли банком не лише відправлено на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й доведено факт його вручення адресатові під розписку.

Вказана правова позиція передбачена постановою Верховного Суду України від 12 вересня 2012 року у справі № 6-57цс12.

Колегія суддів вважає, що оскільки відповідач ОСОБА_2 не була належним чином повідомлена про підвищення процентної ставки, погашення відсотків по кредиту повинна була здійснювати, виходячи з процентної ставки у розмірі 12,75% річних.

Відповідно до п.2.4 кредитного договору №040-2914/840-0005 від 15.11.2007 року погашення основної суми кредиту та процентів здійснюється шляхом сплати позичальником щомісячних платежів за попередній платіжний період, який дорівнює одному календарному місяцю: з дати, в яку повинен бути сплачений попередній щомісячний платіж до дати, встановленої в графіку погашення, для сплати наступного щомісячного платежу. При цьому, під терміном «дата погашення щомісячних платежів» сторони розуміють останній робочий день, що передує «01» числу кожного місяця.

Розмір щомісячного платежу встановлений в графіку погашення платежу, що викладений в додатку № 2 до договору (п. 2.5 кредитного договору) (а.с.18-21).

Пунктами 2.10-2.11 зазначеного кредитного договору передбачено, що у випадку якщо на поточному рахунку позичальника знаходиться сума більша ніж сума щомісячного платежу на день погашення, відбувається погашення лише суми щомісячного платежу. Решта суми залишається на такому поточному рахунку позичальника до настання наступної дати погашення щомісячного платежу. У випадку, якщо на поточний рахунок позичальника зарахована сума в погашення кредиту менша ніж сума щомісячного платежу, погашення заборгованості відбувається згідно з встановленою договором черговістю.

ПАТ «Універсал Банк» було надано також розрахунок заборгованості по кредитному договору, виходячи із процентної ставки 12,75% (а.с.229).

Як вбачається з розрахунку заборгованості з січня 2015 року ОСОБА_2 вносила щомісячні платежі в розмірі меншому, ніж передбачено графіком, у звязку з чим банком відповідно до п.2.10 кредитного договору відбувалось погашення заборгованості з коштів, які були на поточному рахунку позичальника.

Пунктом 1.1.1 кредитного договору №040-2914/840-0005 від 15.11.2007 року передбачено, що за користування коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) нараховується процентна ставка в розмірі 38,25% річних. Розмір підвищеної процентної ставки за користування кредитом понад встановлені цим договором терміни сплати щомісячних платежів застосовується до всієї простроченої суми основного боргу позичальника.

У звязку з неналежним виконанням зобовязань по кредитному договору №040-2914/840-0005 від 15.11.2007 року станом на 21 квітня 2016 року прострочена заборгованість ОСОБА_2 становить: по кредиту 2625 доларів США; по відсоткам - 4042,28 доларів США; підвищені відсотки 591,19 доларів США.

З метою забезпечення виконання позичальником зобов'язань за зазначеним кредитним договором 15 листопада 2007 року між ВАТ «Банк Універсальний» та ОСОБА_3 укладено договір поруки, за умовами якого ОСОБА_3 зобов'язався відповідати перед кредитором за невиконання ОСОБА_2 усіх зобовязань, що виникли з кредитного договору №040-2914/840-0005 від 15.11.2007 року, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (частини перша та четверта статті 1054 ЦК України) та Законом України «Про захист прав споживачів».

За частиною першою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції, яка діяла на час укладення договору, між кредитодавцем та споживачем укладається договір про надання споживчого кредиту, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобовязання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобовязується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Пунктом 23 частини 1 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, яка діяла на час виникнення правовідносин, визначено, що споживчий кредит це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції.

При цьому законодавець встановлює спеціальний порядок стягнення як поточної заборгованості, так і дострокового стягнення заборгованості за споживчим кредитом (стаття 11 Закону України «Про захист прав споживачів»).

За положеннями пункту 10 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», якщо кредитодавець згідно з договором про надання споживчого кредиту одержує внаслідок порушення споживачем умов договору право на вимогу повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, або на вилучення продукції чи застосування іншої санкції, він може використати таке право лише у разі: затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць; або перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на десять відсотків; або несплати споживачем більше однієї виплати,

яка перевищує п'ять відсотків суми кредиту; або іншого істотного порушення умов договору про надання споживчого кредиту.

Якщо кредитодавець на основі умов договору про надання споживчого кредиту вимагає здійснення внесків, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі внески або повернення споживчого кредиту можуть бути здійснені споживачем протягом тридцяти календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу від кредитодавця. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про надання споживчого кредиту, вимога кредитодавця втрачає чинність.

За своїм змістом частина десята статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» є нормою, що встановлює особливий порядок врегулювання вимог кредитодавця у разі неналежного виконання умов договору споживчого кредиту, що відрізняється від задоволення вимог кредитора за договором банківського кредиту, на який положення законодавства про захист прав споживачів не поширюються.

Вказана правова позиція передбачена постановою Верховного Суду України від 14 вересня 2016 року у справі № 6-223цс16.

Пунктом 5.2.5 кредитного договору також передбачено, що у випадку прострочення сплати чергового платежу за кредитом та/або процентів за користування кредитом понад 2 місяці, банк направляє позичальнику вимогу про дострокове погашення кредиту і не усунення позичальником порушень умов за цим договором протягом 30 календарних днів з дня відправлення кредитором вимоги, термін повернення кредиту вважається таким, що настав на 31 календарний день з дати направлення кредитором позичальнику повідомлення про дострокове повернення кредиту.

03.06.2015 року ПАТ «Універсал Банк» направив ОСОБА_2 вимогу про сплату простроченої заборгованості за кредитним договором, зазначивши, що у випадку невиконання цієї вимоги термін повернення кредитору визнається банком таким, що настав достроково на шістдесят перший день з моменту отримання цієї вимоги.

Представником позивача не надано доказів отримання відповідачами вимоги про дострокове погашення кредиту. Не підтверджує вручення вказаної вимоги ОСОБА_2 рекомендований лист, відправлений ТОВ «Ксерокс (Україна) ЛТД», оскільки в графі про його вручення відсутній підпис ОСОБА_2 Також, в судовому засіданні ОСОБА_2 заперечила отримання вказаного листа та пояснила, що за зазначеною у листі адресою (с.Бубнівка Волочиського району) вона не проживає та не зареєстрована. Лист, направлений за місцем її реєстрації, був повернутий за закінченням терміну зберігання (а.с.232-235).

За таких обставин, відсутні підстави для дострокового стягнення споживчого кредиту через невиконання банком вимог частини десятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо направлення попередження позичальнику про дострокове повернення коштів, строк повернення яких не настав.

При вирішенні питання щодо стягнення з відповідачів простроченої заборгованості колегія суддів виходить з наступного.

Частиною першою статті 553 ЦК України встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

Відповідно до п.4.2 договору поруки, укладеного між банком та ОСОБА_3, порука припиняється із припиненням всіх зобовязань боржника за основним договором, що забезпечується такою порукою.

За змістом частини четвертої стаття 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не

встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Отже, порука це строкове зобовязання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє субєктивне право кредитора.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).

Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобовязань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251, частини четвертої статті 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Встановлено, що позичальник зобовязалася перед банком сплачувати платежі за цим договором частинами (щомісячними платежами) згідно з графіком платежів.

Отже, разом з установленням строку дії кредитного договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобовязань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобовязання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання боржником кожного щомісячного зобовязання згідно з частиною третьою стаття 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Якщо умовами кредитного договору кредиту передбачені окремі самостійні зобовязання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обовязку, то в разі неналежного виконання позичальником цих зобовязань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Оскільки відповідно до статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень частини четвертої статті 559 цього Кодексу) повинні застосовуватись і до поручителя.

Таким чином, слід дійти висновку про те, що у разі неналежного виконання боржником зобовязань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк предявлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

У разі предявлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобовязання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобовязань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Разом із тим правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником окремих зобовязань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов'язань.

Вказана правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України №6-272цс16 від 29.06.2016 року та №6-223цс16 від 14.09.2016 року.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором з січня 2015 року

відповідачем ОСОБА_2 не сплачують щомісячні платежі по тілу кредиту, а з вересня 2015 року також не сплачують щомісячні платежі і по відсоткам (а.с.229).

Банк звернувся з позовом до поручителя 21.08.2015 року, тобто більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання зобовязань по сплаті кредиту за період з січня та лютий 2015р., а тому слід стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість станом на 21 квітня 2016 року (за період з 21.02.2016р.) по кредитному договору №040-2914/840-0005 від 15.11.2007 року у сумі 6874,35 доларів США, а саме: заборгованість по кредиту - 2275 доларів США, заборгованість по відсоткам 4042,28 доларів США, заборгованість по підвищеним відсоткам 557,07 доларів США.

За період з січня по 20.02.2015 року слід стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість по кредитному договору №040-2914/840-0005 від 15.11.2007 року у сумі 384,12 доларів США, а саме: заборгованість по кредиту - 350 доларів США, заборгованість по підвищеним відсоткам 34,12 доларів США.

Позивач після збільшення позовних вимог просив стягнути з відповідачів кошти на суму 56806,59 доларів США. Позовні вимоги задоволено частково та на користь позивача з відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стягнуто кошти у сумі 6874,35 доларів США, що становить 12,10% від заявлених вимог (6874,35х100:56806,59), з ОСОБА_2 стягнуто також 384,12 доларів США, що становить 0,68% від заявлених вимог (384,12х100:56806,59). Позивачем документально підтверджено сплату судового збору (за подачу позову та апеляційної скарги) на загальну суму 19507грн.01коп. Тому, на користь позивача з відповідачів підлягає стягненню судовий збір у сумі по 1180грн.18коп. ((19507,01х12,1:100):2) з кожного. З відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню також судовий збір у сумі 132грн.65коп. (19507,01х0,68:100). За таких обставин, на користь позивача слід стягнути судовий збір з ОСОБА_2 у сумі 1312грн.84коп. (1180грн.18коп.+ 132грн.65коп.) та з ОСОБА_3 - 1180грн.18коп.

У звязку із збільшенням позовних вимог, в суді першої інстанції судовий збір позивачем повинен бути сплачений у сумі 14411,83грн, а сплачено 3654грн. Тому, відповідно до ст.88 ЦПК України з позивача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у сумі 9382грн.98коп. (14411,83 - (14411,83-3654)х12,78:100).

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 червня 2016 року скасувати та ухвалити нове.

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість по кредитному договору №040-2914/840-0005 від 15.11.2007 року у сумі 6874,35 доларів США, а саме: заборгованість по кредиту - 2275 доларів США, заборгованість по відсоткам 4042,28 доларів США, заборгованість по підвищеним відсоткам 557,07 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість по кредитному договору №040-2914/840-0005 від 15.11.2007 року у сумі 384,12 доларів США, а саме: заборгованість по кредиту - 350 доларів США, заборгованість по підвищеним відсоткам 34,12 доларів США.

В решті вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» судовий збір у сумі 1180грн.18коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» судовий збір у сумі 1312грн.83коп.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» в дохід держави судовий збір у сумі 9382грн.98коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча: /підпис/ ОСОБА_6

Судді: /підпис/ ОСОБА_7

/підпис/ ОСОБА_8

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Т.В.Спірідонова