Провадження по справі № 2/752/1221/16
РІШЕННЯ

Іменем України

21.09.2016 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Хоменко О.Л.,

при секретарі Мацієвському Б.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про визнання правочинів недійсними,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась з позовом про визнання правочинів недійсними.

Свої вимоги мотивує тим, що має доньку ОСОБА_3, яка є інвалідом ІІ групи дитинства та стоїть на обліку в Київському міському психоневрологічному диспансері №4 з прогресуючим діагнозом, пов'язаним із розладом психіки.

29.03.2013 року без її відома та участі ОСОБА_3 за місцем їх проживання уклала з невідомими особами, які представились працівниками ФОП «ОСОБА_2.», договір про встановлення пластикових вікон №СХ/3030, відповідно до якого зобов'язалась оплатити вартість замовлення, що складає 9445 грн 01 коп. Цього ж дня в приміщенні відділення ПАТ «ОТП Банк», що знаходиться за адресою: м.Київ, вул. Васильківська,9/2, на пропозицію тих самих осіб донька підписала договір про надання споживчого кредиту №, графік погашення заборгованості та договір добровільного страхування держателя кредитної картки.

Дізнавшись про це від доньки, вона подала до Святошинського РУ ГУ МВС України в м.Києві заяву про вчинення злочину, передбаченого ст.190 КК України. В подальшому кримінальне провадження було закрите за відсутністю складу злочину.

Укладені ОСОБА_3 правочини суперечать її інтересам та інтересам її сім`ї, оскільки можливості сплачувати за кредитними зобов'язаннями їх сім`я не має можливості.

В липні 2013 року вона отримала лист від ПАТ «ОТП Банк» про наявну прострочену заборгованість в розмірі 1686 грн, а пізніше - претензію-вимогу №3393356 від ТОВ «Кредитекспрес Юкрейн Ел.Ел.Сі.» стосовно сплати заборгованості.

В серпні 2013 року вона отримала від представника ФОП «ОСОБА_2.» ТОВ «Юридична компанія Єфанова та партнери» письмову вимогу про виконання договірних зобов'язань за договором від 29.03.2013 року.

Враховуючи, що її донька укладаючи договір на встановлення вікон та кредитний договір, не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності, а вона, укладання правочинів не схвалила, вказані правочини мають бути визнані недійсними, так як суперечать інтересам ОСОБА_3 та її сім`ї.

Просить визнати недійсними договір про надання споживчого кредиту №, укладений 29.03.2013 року між ОСОБА_3 та ПАТ «ОТП Банк», та договір №СХ-3030,укладений 29.03.2013 року між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_2

В судове засідання сторони не з`явились повторно, про день розгляду справи повідомлялись належним чином. Позивач подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу в її відсутність. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Причина неявки відповідачів суду не відома.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що позивач є матір`ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно довідки МСЕК від 28.09.1994 року ОСОБА_3 є інвалідом ІІ групи з дитинства безстроково ( а.с.9).

Як видно з копії довідки Київського міського психоневрологічного диспансеру №4 від 02.04.2013 року, ОСОБА_3 перебуває на диспансерному обліку з приводу хронічної нервово-психічної дебільності (а.с.10).

29.03.2013 року між ОСОБА_3 та відповідачем ПАТ «ОТП Банк» було укладено договір про надання споживчого кредиту №, відповідно до умов якого кредитор зобов'язався надати позичальнику споживчий кредит на загальну суму 16125 грн 01 коп на придбання товару у фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, а позичальник зобов'язалась повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені договором та додатком №1 «Графік платежів», що є його невід`ємною частиною, а також виконувати інші умови договору (а.с.16-20).

Того ж дня між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_2 було укладено договір СХ-3030 на виготовлення ПВХ конструкцій на загальну суму 9445 грн 01 коп (а.с.12-15).

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №253 від 05.04.2016 року у теперішній час ОСОБА_3 страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді помірної розумової відсталості (F71- згідно з МКХ-10). За своїм психічним станом у теперішній час ОСОБА_3 не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. При укладенні договору про надання споживчого кредиту №, укладеного 29.03.2013 року між ОСОБА_3 та ПАТ «ОТП Банк», ОСОБА_3 страждала на помірну розумову відсталість і за своїм психічним станом у зазначений період часу не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними. При укладенні договору № СХ-3030, укладеного 29.03.2013 року між ОСОБА_3 та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 ОСОБА_3 страждала на помірну розумову відсталість і за своїм психічним станом у зазначений період часу не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними (а.с.100-103).

Відповідно до ст.215 ч.1 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ст. 203 ч.ч.1-3 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Судом встановлено, що на момент укладання договору про надання споживчого кредиту № від 29.03.2013 року та договору № СХ-3030 від 29.03.2013 року ОСОБА_3 страждала на помірну розумову відсталість і за своїм психічним станом у зазначений період часу не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними, що відповідно до ст.215 ЦК України є підставою недійсності правочину.

За таких обставин суд приходить до висновку, що договір про надання споживчого кредиту №, укладений 29.03.2013 року між ОСОБА_3 та ПАТ «ОТП Банк», та договір №СХ-3030, укладений 29.03.2013 року між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_2 слід визнати недійсними на підставі ст.215 ЦК України, як такі, що не відповідають вимогам закону.

Згідно ст.236 ч.1 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Відповідно до ст.216 ч.1 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

З огляду на викладене, та, керуючись ст.ст.203, 215, 216, 236 ЦК України, ст.ст. 10,60,212-215 ЦПК України. суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати договір про надання споживчого кредиту №, укладений 29.03.2013 року між ОСОБА_3 та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» недійсним.

Визнати договір №СХ-3030, укладений 29.03.2013 року між ОСОБА_3 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 недійсним.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м.Києва через Голосіївський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: