Справа № 500/4859/16-ц
Провадження № 2/500/2750/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2016 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді: Грубіян Л.І.,

при секретарі: Павлюк Л.П.,

за участю представника відповідача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл майна та визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

08.09.2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про визнання житлового будинку з надвірними та господарськими спорудами спільною сумісною власністю подружжя та визнання за нею права власності на їх 1/2 частину. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що з 06.05.1960 року по даний час перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, її чоловіком в інтересах сімї було укладено договір купівлі-продажу не добудованого трьох кімнатного житлового будинку з незакінченим будівництвом, готовністю 34 %, розташованого за адресою: Одеська область, м.Ізмаїл, вул.Транспортників, 4. Останнім часом стали виникать домовленості щодо розподілу будинку не досягнуто, у звязку з чим, вона вимушена звернутися до суду.

Позивачка, будучи своєчасно та належним чином сповіщеною про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилася, надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності.

Відповідач у судове засідання не зявився, направив представника з належним чином посвідченими повноваженнями.

У судовому засіданні представник відповідача позов визнала у повному обсязі. Наслідки визнання позову їй розяснено відповідно до ч.2 ст.174 ЦПК України.

Вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони з 06.05.1960 року по даний час перебувають у зареєстрованому шлюбі.

Під час шлюбу, на підставі договору купівлі продажу, зареєстрованого в реєстрі №5-46 від 11.06.1962 року подружжям придбано житловий будинок незакінчений будівництвом, готовністю 34 %, розташованого за адресою: Одеська область, м.Ізмаїл, вул.Транспортників, 4.

Згідно свідоцтва про право власності від 14.11.2014 року, ОСОБА_3 належить житловий будинок з надвірними спорудами, розташованими за адресою: Одеська область, м.Ізмаїл, вул. Транспортників, 4, тобто уже 100% готовності.

Зазначений будинок за цим договором зареєстрований в реєстрі прав на нерухоме майно на праві власності за одним із подружжя відповідачем ОСОБА_3 та не виключений із цивільного обороту.

За змістом ст.23 КпШС України, що зазначено і в ч.2 ст.65 СК України, майном, нажитим за час шлюбу, подружжя розпоряджається за спільною згодою. При укладені угод одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

Передбачено, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до ч.ч.1, 3 ст.13 Закону України «Про власність», ч.ч.2, 3 ст.325 ЦК України та ч.1 ст.61 СК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані.

Аналогічна розяснення містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» за №11 від 21.12.2007 року.

Таким чином, суд робить висновок, що житловий будинок з надвірними та господарськими спорудами, розташованими за адресою: Одеська область, м.Ізмаїл, вул.Транспортників, 4 придбаний в період шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_5, є обєктом права їх спільної сумісної власності.

Оскільки відносини права власності є триваючими, суд вважає необхідним застосувати до цих правовідносин положення ст.ст.69, 70 СК України, якими передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Поділ здійснюється за взаємною згодою подружжя, а разі недосягнення згоди судом. У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частка майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Приймаючи до уваги, що спірний будинок придбаний сторонами під час знаходження у шлюбі, договір купівлі-продажу цього будинку недійсним не визнавався, між сторонами відсутній шлюбний договір та будь-яка домовленість про розподіл майна, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст.10, 11, 57-64, 158, 174, 197, 208, 209, 212 - 215, 218, 222 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл майна та визнання права власності, - задовольнити.

Визнати житловий будинок з надвірними та господарськими спорудами, розташованими за адресою: Одеська область, м.Ізмаїл, вул.Транспортників, 4, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя: ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину житлового будинку з надвірними та господарськими спорудами, розташованими за адресою: Одеська область, м.Ізмаїл, вул.Транспортників, 4.

Припинити за ОСОБА_3 право власності на ? частину житлового будинку з надвірними та господарськими спорудами, розташованими за адресою: Одеська область, м.Ізмаїл, вул.Транспортників, 4.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_6