Справа № 219/6889/16-ц
Провадження № 2/219/3412/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2016 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Шевченко Л.В.,

при секретарі судового засідання Брагіній М.В.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут цивільну справу за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у розмірі 59 868,79 грн.

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, ОСОБА_2, у якому він просить стягнути з останнього суму 59868,79 грн., яка складається з суми заборгованості за кредитним договором в розмірі 3259,82 грн. (тіло кредиту), просрочка по тілу кредиту 31281,62 грн., відсотки за кредитом в сумі 36,01 грн., неустойка в сумі 25291,34 грн. В обгрунтування позову посилається на укладений 24.02.2011 року між банком та відповідачем ОСОБА_3 про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб шляхом акцептування Клієнтом (відповідачем) публічної пропозиції Банку на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб.

Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Від представника позивача ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності № 001923/15 від 13.10.2015 року зі строком дії до 12.10.2016 року (вх. ЕП -2766 від 25.08.2016 року, арк. с.41,42), довіреності № 003047/16 від 10.12.2016 року зі строком дії до 10.10.2017 року (вх. ЕП-3988 від 19.12.2016 року) надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника. В цих же заявах представник позивача просить розглянути дану цивільну справу за підставі наявних доказів та матеріалів.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надіслав суду заяву (вх. ЕП 3984 від 19.12.2016 року) про проведення судового розгляду без його участі, за участю його представника ОСОБА_1

Представник відповідача ОСОБА_1, який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 16.09.2016 року, Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 3469 в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення позову в частині стягнення основного боргу в сумі 3259,82 грн., що становить заборгованість по тілу кредиту, в іншій частині позовних вимог відмовити на підставах, викладених у запереченнях до позову ( арк.с.63).

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника відповідача, оцінивши надані суду докази в їх сукупності, суд ухвалює рішення на підставі наявних доказів та матеріалів про часткове задоволення позову на підставі наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором про приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Відповідно до статтей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно зі ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст. 610, 611, 623 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобовязання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 цього ж Кодексу, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 24.02.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 підписано Додаток до Публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на оформлення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (в рамках обслуговування продукту «ОСОБА_1 - Покупка», згідно якого Банк відкрив картковий рахунок № 8741 та випустив міжнародну платіжну картку Visa Classik строком дії 1 рік з моменту її випуску. Встановлено ліміт відновлювальної лінії 21500 грн. Процентна ставка за користування коштами відновлювальної кредитної лінії складає 24% на торгові операції та 36 % на операції зі зняття коштів. Мінімальний платіж складає 7% від суми загальної заборгованості за відновлювальною кредитною лінією. Дата сплати щомісячного обовязкового мінімального платежу за Кредитом до 7 числа. Платежі з повернення Крекдиту, наданого у вигляді відновлювальної кредитної лінії, здійснюватимуться відповідно до Договору, примірний графік та розрахунок сукупної вартості Кредиту містяться в Тарифах, які є невідємною частиною Договору. Анкету-заяву про акцепт Публічної Пропозиції відповідач подав 17.02.2011 року (арк. с.4-7).

Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитом, відповідач здійснив останній платіж в сумі 820 грн. за період з 19.02.2014 року по 11.03.2014 року. Заборгованість по тілу кредиту згідно розрахунку становить 3259,82 грн., з якою погодився відповідач і представник відповідача та не заперечували щодо стягнення цією суми. Тому в цій частині позов підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Статтею 266 ЦК України передбачено, що зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Суд вважає, що є помилковими доводи представника відповідача щодо застосування строку позовної давності, оскільки останній платіж було здійснено відповідачем в період з 09.02.2014 року по 11.03.2014 року, позов подано 14.07.2016 року, а тому строк позовної давності не сплинув.

Доводи відповідача та представника відповідача щодо необхідності перевірки нарахування інших платежів, суд вважав слушними, а тому клопотання представника відповідача ОСОБА_1 щодо витребування необхідних доказів було задоволено судом. Ухвалою суду від 09.11.2016 року витребувано у позивача ПАТ «Альфа-Банк» належним чином завірену та читаєму копію публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (зокрема розділ 9 «термін дії договору» і 10 «інші умови» (арк. 37,38 цієї пропозиції), затвердженої розпорядженням № 560 від 16.02.2011 року, та графік погашення кредиту (строком до червня місяця 2018 року), на який посилався в своїх поясненнях від 26.10.2016 року на заперечення відповідача представник позивача ОСОБА_4 Ухвалою суду від 30.11.2016 року позивачу ПАТ «Альфа-Банк» належало виконати вимоги ухвали від 09.11.2016 року та надати в строк до 19.12.2016 року суду вищевказані документи. Ухвали суду отримані позивачем відповідно 21.11.2016 року та 12.12.2016 року, однак документи в обґрунтування позовних вимог щодо стягнення суду не надано.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зважаючи на приписи цивільного процесуального законодавства, суд приходить до висновку, що позов ПАТ «Альфа-Банк» в частині стягнення просрочки по тілу кредиту 31281,62 грн. та відсотків за кредитом в сумі 36,01 грн. слід відмовити на підставі його необґрунтованості та недоведеності підстав та розміру нарахування.

Щодо стягнення пені та неустойки суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Суд враховує положення статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», відповідно до яких на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Національний банк України своїми листами від 13 жовтня 2014 року № 47-411/58939 та 05.11.2014 року № 18-112/64483 наголошував банкам України про неухильне дотримання вимог Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року щодо не нарахування пені та штрафів за договорами кредиту під час антитерористичної операції.

Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р, до таких населених пунктів було віднесено і місто Часів Яр Донецької області, де зареєстрований відповідач.

Вказане розпорядження було зупинено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року №1079-р. Розпорядження від 05 листопада 2014 року №1079-р. було оскаржено ТОВ «ТАР АЛЬЯНС» до суду в порядку адміністративного судочинства. Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 січня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року, розпорядження Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 1079-р було визнано не чинним. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28 липня 2015 року вказані судові рішення скасовані, а справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції. Розпорядження втратило чинність на підставі Розпорядження КМУ від 02.12.2015 року № 1275-р.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з цим переліком м. Часів Яр Донецької області увійшло до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно паспортних даних відповідача (арк.с.8), які містяться в матеріалах справи, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вищевикладене дає суду підстави для відмови в задоволенні позовних вимог в частині стягнення неустойки в сумі 25291,34 грн.

Для звернення до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 1378,00 грн. Оскільки позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк»" щодо стягнення заборгованості задоволені частково, тому суд в порядку ст.88 ЦПК України має підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім судових витрат пропорційно сумі задоволених позовних вимог 3259,82*1378/59 868,79 грн. =75,03 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.525, 526, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 5, 6, 10, 88, 209, 210, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у розмірі 59 868,79 грн. - відмовити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, НОМЕР_2, виданий 27.10.2010 року Артемівським МВ УМВС України в Донецькій області, на користь ПАТ «Альфа Банк», 01001, м. Київ, вул. Десятинна, 4/6, МФО 300346, , р/р № 0004) суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 3259,82 грн., що складає тіло кредиту.

В частині позовних вимог щодо просрочки по тілу кредиту в сумі 31281,62 грн., відсотки за кредитом 36,01 грн., неустойка в сумі 25291,34 грн. в задоволенні позову відмовити,

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, НОМЕР_2, виданий 27.10.2010 року Артемівським МВ УМВС України в Донецькій області на користь ПАТ «Альфа Банк», 01001, м. Київ, вул. Десятинна, 4/6, МФО 300346, , р/р № 0004) судовий збір в розмірі 75,03 грн.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті 19.12.2016 року. Вступну та резолютивну частини рішення проголошено в судовому засіданні 19.12.2016 року. Повне рішення оформлено та підписано суддею 21.12.2016 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення складено у нарадчій кімнаті.

Суддя Л.В.Шевченко