Справа № 234/9667/16-ц
Провадження № 2/234/4100/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2016 року Краматорський міський суд Донецької області в складі:

судді Марченко Л.М.,

за участю секретаря Овчарової Ю.Д.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Краматорську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті ДТП, (а.с.3-4), який в ході судового провадження вточнив (а.с.81-82).

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов з врахуванням його уточнення підтримав та показав, що 04.01.2016 року у м.Словянську Донецької області ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1, в порушення п.п. 12.1, 11.3, 10.1 ПДР України виїхав на полосу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під його (ОСОБА_1О.) керуванням. Винуватцем у даному ДТП є відповідач ОСОБА_3, відносно якого постановою Апеляційного суду Донецької області від 20.04.2016 року провадження за справою про адмінправопорушення за ст.124 КУпАП було закрито у звязку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, тобто за нереабілітуючими обставинами. У звязку з тим, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_3 не була застрахована у страховій компанії, то Моторним (транспортним) страховим бюро України за його (позивача) зверненням відшкодовується матеріальний збиток, завданий пошкодженням автомобілю, в сумі 50 000 грн. Залишок відшкодування просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_3 Так, матеріальний збиток, завданий пошкодженням автомобілю, склав згідно товарознавчому дослідженню 181 192 грн., за відрахуванням страхової виплати, залишок складає 131 192 грн. Витрати на оплату товарознавчого дослідження склали 650 грн. Послуги евакуатора та інші послуги, повязані з транспортування пошкодженого автомобіля з місця ДТП до місця стоянки, склали 1900 грн. В результаті ДТП він (позивач) отримав легкі тілесні ушкодження у вигляді травмування лівого ліктьового суглобу та правого колінного суглобу, у звязку з чим змушений був купувати ліки на суму 90,10 грн., а також поніс витрати на послуги таксі для забезпечення явки до слідчого та судмедексперта, вартість пяти поїздок на таксі склала 737,08 грн. В результаті заподіяння шкоди здоровю та пошкодження власного майна йому була завдана моральна шкода, яка викликана душевними стражданнями, перенесеним фізичним болем, завданими незручностями у пересуванні, позбавленням можливості користуватися автомобілем. Моральну шкоду оцінює в 30 000 грн. Зазначену матеріальну та моральну шкоду просить стягнути з відповідача ОСОБА_3, а також за рахунок останнього відшкодувати понесені судові витрати.

У судове засідання відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 не зявилися. Представник надав заяву про розгляд справи у їхню відсутність, проти позову заперечував та просив відмовити.

Суд, вислухавши позивача та його представника, дослідивши надані позов, заяву та докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Так судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 належить автомобіль НОМЕР_2, що підтверджується копіями свідоцтва про реєстрацію ТЗ, посвідчення водія (а.с.21).

Відповідачу ОСОБА_3 належить автомобіль НОМЕР_1, що підтверджується довідкою ТСЦ 1443 м.Краматорська (а.с.51).

З копії постанови Апеляційного суду Донецької області від 20.04.2016 року вбачається, що 04.01.2016 року у м.Словянську Донецької області сталося ДТП, в результаті якого зіткнулися автомобіль НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіль НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_3 В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, а водії тілесні ушкодження. За даною подією 18.01.2016 року органом досудового розслідування було винесено постанову про закриття кримінального провадження, у звязку із наявністю у потерпілого ОСОБА_1 легких тілесних ушкоджень. Щодо винуватця ОСОБА_3, то провадження за справою про адмінправопорушення за ст.124 КУпАП вищевказаною постановою Апеляційного суду Донецької області від 20.04.2016 року було закрито у звязку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, тобто за нереабілітуючими обставинами. (а.с.22)

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №33/16 від 22.02.2016 року вартість ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля належного позивачу ОСОБА_1 становить 244 788,15 грн. Ринкова вартість самого автомобіля становить 181 192 грн. У звязку з чим на підставі п.8.2 Методики… вартість матеріальної шкоди визначена в сумі 181 192 грн. (а.с.26-41)

Витрати позивача на проведення вищевказаного дослідження становлять 650 грн. (а.с.20)

Додаткові матеріальні витрати позивача ОСОБА_1 на послуги евакуатора та інші транспортні послуги, викликані необхідність переміщення пошкодженого у ДТП автомобіля, склали 1400 грн. та 500 грн., що підтверджується відповідними чеками (а.с.13, 14).

Як було зазначено вище зі змісту постанови Апеляційного суду Донецької області від 20.04.2016 року позивач ОСОБА_1 зазнав у ДТП легких тілесних ушкоджень, у звязку з чим звертався до медичною допомогою, обстеженням та лікуванням, зокрема отримав оброблення забою лівого ліктьового суглобу та забитої рани правого колінного суглобу, накладення шовкових швів, повязки, рентгенографію, анестезію тощо (а.с.23-25).

Як вбачається, позивач ОСОБА_1 поніс витрати, повязані з лікуванням, а саме: оформлення медичної картки, придбання антисептиків, резинових виробів (рукавичок), перевязувального матеріалу, на суму 90,10 грн. з приводу чого останнім надані квитанції за 04-06.01.2016 року (а.с.5-7).

Позивач зазначає, що через травмування коліна та пошкодження власного автомобілю, він був змушений пересуватися для явки до слідчого та судмедексперта на таксі, у звязку з чим поніс витрати на 737,08 грн., з приводу чого надав чеки таксі за 06-12.01.2016 року (а.с.8-12).

Також позивач ОСОБА_1, надавши підтвердження факту дорожньо-транспортної пригоди, вини відповідача ОСОБА_3, підтвердження факту пошкодження майна позивача та завдання шкоди його здоровю, вправі вимагати відшкодування моральної шкоди, завданої перенесеними стресом, фізичним болем, порушенням нормальних та звичайних умов життя, пошкодженням власності.

Статтями 22, 23, 1166, 1167 ЦК України передбачені загальні підстави відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Згідно ст.1166 ч.ч.2, 3 ЦК України - особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.

Згідно ст.1187 ч.ч.1, 2, 5 ЦК України - джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно ст.1188 ч.1 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно ст.1167 ч.2 п.1 ЦК України - моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно ст.23 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - шкодою, заподіяною життю та здоровю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є:

шкода, повязана з лікуванням потерпілого;

шкода, повязана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим;

шкода, повязана із стійкою втратою працездатності потерпілим;

моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя;

шкода, повязана із смертю потерпілого.

Згідно ст.21 п.21.1 вказаного Закону з урахуванням положень п.21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Згідно ст.21 п.21.4. вказаного Закону у разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом.

Згідно ст.41 п.41.1. вказаного Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п.1.7 ст.1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Таким чином, ОСОБА_3, як особа яка здійснювала керування джерелом підвищеної небезпеки автомобілем НОМЕР_1, та в порушення ПДР України здійснила зіткнення з автомобілем позивача ОСОБА_1 марки «SUBARU LEGASY» реєстр.номер АН3396ІІ, що спричинило механічні пошкодження автомобілю позивача та завдало шкоди його здоровю, згідно з чинним законодавством відповідає за завдану ним матеріальну шкоду, якщо не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, та повинен відшкодувати моральну шкоду незалежно від наявності його вини.

Суду не надано доказів того, що завдана шкода сталася внаслідок непереборної сили або умисних протиправних дій потерпілого ОСОБА_1 чи обоюдної вини обох водіїв.

Незважаючи на відсутність підстав для кримінальної відповідальності та відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, провадження за яким було закрито за строком давності, на ОСОБА_3 покладається цивільно-правова відповідальність за завдану джерелом підвищеної небезпеки матеріальну та моральну шкоду, заподіяну пошкодженням майна та здоровя потерпілого.

Враховуючи той факт, що цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_3 на момент ДТП застрахована не була, що не спростовано відповідачем, то відповідно до ст.41 п.41.1. Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної транспортному засобу, у сумах визначених Законом, покладається на МТСБУ.

Таким чином, виходячи з розміру матеріальної шкоди, завданої пошкодженням автомобіля позивача ОСОБА_1, в сумі 181 192 грн., частину з якої в розмірі 50 000 грн. відшкодовує МТСБУ, залишок в розмірі 131 192 грн. слід стягнути з відповідача ОСОБА_3

Також є обґрунтованими та такими, що підтверджується наданими доказами, вимоги позивача ОСОБА_1 про відшкодування за рахунок відповідача ОСОБА_3 витрат на оплату товарознавчого дослідження в сумі 650 грн., транспортних витрат та витрат на послуги евакуатора в сумі 1900 грн., витрат на лікування в сумі 90,10 грн., витрат на послуги таксі в сумі 737,08 грн., у звязку з чим позов в цій частині підлягає задоволенню.

З огляду на вказане, загальний розмір матеріальної шкоди, якій слід стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, становить 134 569,18 грн.

Враховуючи визначений позивачем ОСОБА_1 розмір грошової компенсації моральної шкоди, суд з врахуванням принципів розумності та справедливості, обставин ДТП, ступеня вини його учасників, тяжкості отриманих тілесних ушкоджень, тяжкості наслідків у вигляді пошкодженого майна позивача, вважає правильним зменшити заявлений розмір компенсації та стягнути з відповідача ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.

На підставі ст.88 ЦК України, Закону України «Про судовий збір», пропорційно задоволеному позову, за рахунок відповідача ОСОБА_3 позивачу ОСОБА_1 слід відшкодувати витрати по оплаті судового збору в сумі 2172,50 грн. (1345,70 грн. вимоги майнового характеру, 551,20 грн. вимоги немайнового характеру, 275,60 грн. вимоги про забезпечення позову) (а.с.1,2, 44).

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 215, 223 ЦПК України, ст.ст.22, 23, 1167, 1168, 1187, 1188 ЦК України, Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 134 569,18 грн., моральну шкоду в сумі 5 000 грн., понесені судові витрати в сумі 2 172,50 грн., а всього 141 741,68 грн. (сто сорок одну тисячу сімсот сорок одну гривню 68 коп.)

В іншій частині позову відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.М.Марченко