Номер провадження 2/754/361/16
Справа №754/5664/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

26 серпня 2016 року

Деснянський районний суд м.Києва в складі :

головуючого судді Мальченко О.В.

за участю секретаря Яремус-Байсановій А.М., Ленській Т. І ,

Лісовської А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , яка діє в інтересах недієздатної ОСОБА_3 до Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації , 3-і особи : Орган опіки та піклування Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації , Органа опіки та піклування Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання права на користування квартирою , зобов»язання видати правовстановлюючий документ на право користування квартирою ,

в с т а н о в и в :

Позивач , яка діє в інтересах недієздатної ОСОБА_3 звернулась до суду з вищезазначеним позовом до відповідача , в якому зазначила про те , що ОСОБА_3 є інвалідом 2-ої групи у зв»язку з психічним захворюванням . До 05.12.2007 р. ОСОБА_3 являлась єдиним користувачем квартири АДРЕСА_1 . 30.01.2008 р. ОСОБА_3 було знято з реєстрації у вищезазначеній квартирі за її заявою та в подальшому відбулася приватизація вказаної квартири без участі ОСОБА_3 09.02.2010 р. ОСОБА_3 було визнано недієздатною та 18.05.2012 р. скасовано розпорядження відділу приватизації державного житлового фонду Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації . Посилаючись на те , що недієздатна ОСОБА_3 була знята з реєстраційного обліку у спірній квартирі на підставі заяви , яка була підписана нею без усвідомлення значення своїх дій позивач вважає , що права останньої , як наймача зазначеної квартири були порушені та підлягають поновленню . Відповідно до уточнених позовних вимог ( а.с. 93 ) позивач та її представник просили визнати право ОСОБА_3 на користування квартирою АДРЕСА_1 як наймача , відновивши становище , яке існувало до порушення житлового права останньої та зобов»язати Деснянську районну в м. Києві державну адміністрацію видати ОСОБА_3 правовстановлюючий документ , яким посвідчується право останньої на користування квартирою АДРЕСА_1

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали з обставин , що викладені у позовній заяві .

Представник відповідача в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечувала . У поданих до суду запереченнях представником відповідача зазначено про те , що Деснянська районна у м. Києві державна адміністрація не вчиняла дії спрямовані на виселення ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1 , заява про зняття з реєстрації у зазначеній квартирі була написана та подана ОСОБА_3 до визнання її недієздатною . Суб»єктичне право ОСОБА_3, як наймача зазначеної квартири , було припинено з моменту зняття з реєстраційного обліку та припинення договору найму житла , що являлось об»єктом права державної власності . Також у поданій до суду 15.06.2016 р. заяві представник відповідача просила застосувати до заявлених вимог строк позовної та відмовити у задоволені позову з підстав пропуску зазначеного строку .

Представники 3-іх осіб в судове засідання не з»явились , про час та місце розгляду справи повідомлені .

Вислухавши пояснення сторін , дослідивши матеріли справи , суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав .

Відповідно до ст.. 2 ЖК України завданням житлового законодавства є регулювання житлових відносин з метою забезпечення гарантованого Конституцією права громадян на житло , належного використання і схоронності житлового фонду , а також зміцнення законності в галузі житлових відносин .

Відповідно до ст.. 9 ЖК України , громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або в будинках житлово- будівельних кооперативів . Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку , передбачених законом .

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень .

Судом встановлено , що Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 09.02.2010 р. визнано недієздатною ОСОБА_3 та призначено її опікуном ОСОБА_2 ( а.с. 5 ) .

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 08.05.2012 р. скасовано розпорядження відділу приватизації державного житлового фонду Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації від 25 .02.2008 р. за № 324 щодо приватизації кв. АДРЕСА_1 на ім»я ОСОБА_4 та визнано недійсним свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 видане на ім»я ОСОБА_4 на підставі рішення органу приватизації Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації за № 324 від 25.02.2008 р. ( а.с. 6-7 ) .

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 02.07.2013 р. визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 23.12.2010 р. та відмовлено у задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про вселення ОСОБА_3 в квартиру АДРЕСА_1 ( а.с. 161- 162 ) .

З пояснень позивача та його представника , рішення Деснянського районного суду м. Києва від 08.05.2012 р. та матеріалів приватизаційної справи в ( а.с. 125-133 ) вбачається , що ОСОБА_3 була зареєстрована в кв. АДРЕСА_1 та 05.02.2008 р. знята з реєстрації за адресою : АДРЕСА_4.

На час розгляду справи ОСОБА_3 зареєстрована з 16.05.2009 р. за адресою : АДРЕСА_5 та є власником однокімнатної квартири АДРЕСА_4 ( а.с. 150-151 ) .

В судовому засіданні представник позивача зазначила про те , що судовим рішенням від 08.05.2016 р. встановлений той факт , що на час подання заяви про зняття з реєстраційного обліку в квартирі АДРЕСА_1 ОСОБА_3 не усвідомлювала значення своїх дій та скасування розпорядження щодо приватизації зазначеної квартири є підставами , що поновлють право ОСОБА_3 як наймача зазначеної квартири , яке існувало до зняття її з реєстраційного обліку .

Відповідно до ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це . Якщо від часу виникнення недієздатності залежить визнання недійсним шлюбу , договору або іншого правочину , суд з урахуванням висновку судово-психіатричної експертизи та інших доказів щодо психічного стану особи може визначити у своєму рішенні день , з якого вона визнається недієздатною .

Як зазначено вище , ОСОБА_3 визнана недієздатною рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 09.02.2010 р.

У мотивувальній частині рішення Деснянського районного суду м. Києва від 08.05. 2012 р. суду , на що посилався позивач , зазначено про те , що в судовому засіданні досліджені підтверджуючі обставини , що в період з листопада- лютий 2008 р. ОСОБА_3 за своїм психічним станом не здатна була в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними .

Водночас , на момент розгляду справи за позовом ОСОБА_2 , яка діє в інтересах недієздатної ОСОБА_3 про визнання за останньою права на користування квартирою , розірвання договору найму , яке мало місце 05.02.2008 р.з ініціативи ОСОБА_3 недійсним з підстав того , що вона саме на час розірвання зазначеного договору не усвідомлювала значення своїх дій та не могла ними керувати , чи незаконним з інших підстав у передбаченому чинним законодавством порядку не визнавалось .

Відповідно до ст. 61 ЖК України користування житловим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення . Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем та і наймачем .

Аналізуючи встановлені по справі обставини та надані сторонами докази у їх сукупності суд прийшов до висновку про відсутність належно обґрунтованих та доведених підстав для задоволення вимог позову .

На підставі викладеного , керуючись ст. 10,11, 60, 88, 212-215 ЦПК України , суд

в и р і ш и в :

В задоволені позовних вимог ОСОБА_2 , яка діє в інтересах недієздатної ОСОБА_3 - відмовити .

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м.Києва протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення . Особи , які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення .

Суддя :

.