Провадження № 2/521/4207/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2016 року

Малиновський районний суд м.Одеси у складі

головуючого судді Мурзенка М. В.

при секретарі Кіліян О. В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малиновського районного суду м.Одеси цивільну справу за позовом представника ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, третя особа - ОСОБА_4 з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта».

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 13.01.2016 р. відповідач, керуючи а/м Honda Civic д/н НОМЕР_1 допустив наїзд на позивача під час переходу нею вулиці Генерала Петрова біля будинку № 46 в м.Одесі, внаслідок чого позивач отримала тілесні ушкодження, у скоєнні ДТП було визнано винним відповідача; в результаті ДТП позивачу була спричинена матеріальна шкода в сумі 3983 грн. 09 коп., в т.ч. витрати на придбання ліків314 грн. 09 коп., придбання милиць 794 грн., придбання корсету 1125 грн., витрати на пересування у медичні закладу 1000 грн. (вартість бензину), вартість втраченого майна, сережок 750 грн., а також моральна шкода, що виразилась в порушенні нормальних життєвих звязків та необхідності прикладати додаткові зусилля для організації свого життя, яку позивач оцінює в 10000 грн., також позивач просила стягнути упущену вигоду (втрачений заробіток) за період з 13.01.2016 по 04.03.2016 в сумі 8 429 грн. 16 коп.

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 14.09.2016 року залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача ОСОБА_4 з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (а.с.38)

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, додатково зазначив, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивач постійно повинна була носити корсет та ходити на милицях, які придбала за власні кошти, відповідачем було відшкодовано 900 грн. матеріальної шкоди.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що надавав матеріальну допомогу потерпілій, зазначив, що надавав матеріальну допомогу позивачці, заявлені вимоги вважає необгрутованими, оскільки й до моменту ДТП мала проблеми з хребтом, носіння корсету не повязане з подією ДТП.

Представник третьої особи ОСОБА_4 з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» в судове засідання не зявився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, оглянувши медичну картку позивача в судовому засіданні, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 13.01.2016 р. відповідач, керуючи а/м Honda Civic д/н НОМЕР_2 допустив наїзд на ОСОБА_3 під час переходу нею вулиці Генерала Петрова біля будинку № 46 в м.Одесі, постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 23.02.2016 відповідача було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст..124 КпАП України, накладено на нього та адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень, що підтверджується копією вказаної постанови (а.с.17)

Власником автомобіля НОМЕР_3 є відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.20).

На момент ДТП цивільна відповідальність відповідача була застрахована третьою особою, що підтверджується копією полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії №АЕ/4076850 (а.с.36),

Внаслідок ДТП позивач отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носу зі зміщенням, забою обличчя, перелому хребта L1 першого ступеня, неповного вивиху двох верхніх передніх зубів з явищами пульпіту, що підтверджується медичною карткою позивача, оглянутою в судовому засіданні, копіями медичних довідок (а.с. 9, 10, 15).

З копії трудової книжки та довідки про доходи позивача (а.с. 12, 21-22) вбачається, що позивач на момент ДТП перебувала в трудових відносинах з ТОВ «БАДМ», працювала на посаді контролером продукції медичного призначення, була звільнена 04.03.2016 року за власним бажанням (ст. 38 КзПП України).

З копії листа адміністрації КУ «Міська лікарня №8» № 01.01-22/1119 від 12.10.2016 року вбачається, що позивачу видавався лист непрацездатності з 23.01.2016 року по 29.02.2016 рок з діагнозом - закритий перелом хребця (а.с.49)

Відповідно до ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

З копій чеків, наданих позивачем (а.с. 13, 15) вбачається, що позивачем були понесені витрати на придбання ліків в сумі 196 грн. 19 коп., милиць в сумі 794 грн., корсету в сумі 1125 грн. При цьому, витрати позивача на придбання препарату Сорбекс в сумі 19 грн. 10 коп. не повязані із лікуванням тілесних ушкоджень, отриманих в результаті ДТП, оскільки з медичної документації призначення позивачу зазначеного препарату не вбачається. Також не повязанні з лікуванням витрати на придбання пакету в сумі 0,15 грн., відображені в чеку від 15.02.2016 р. (а.с. 13).

Доводи представника позивача про здійснення позивачем у звязку із лікуванням після ДТП витрат на придбання ліків в сумі 117 грн. 90 коп., з посиланням на копію чеку від 16.02.2016 р. (а.с. 13), відхиляються судом, оскільки з неї не вбачається призначення зазначеного платежу, відсутні відомості про те, які саме товари або послуги було оплачено.

Також відхиляються судом доводи представника позивача про необхідність відшкодувати позивачу витрати на пальне в сумі 1000 грн., з посиланням на копії чеків (а.с. 11), оскільки позивачем не доведено звязку зазначених витрат з подією ДТП.

Також не надано суду належних, допустимих та беззаперечних доказів втрати позивачем сережок під час події ДТП та їх вартості.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що внаслідок ДТП позивачем були понесені витрати на придбання ліків в сумі 176 грн. 94 коп., на придбання милиць в сумі 794 грн., на придбання корсету в сумі 1125 грн.

Доводи відповідача про те, що необхідність носіння корсету викликана захворюваннями, що мали місце до події ДТП відхиляються судом, оскільки з копії медичної картки позивача (а.с. 61) вбачається, що ходіння на милицях та носіння корсету рекомендовано позивачу після обстеження її хірургом з приводу отримання тілесних ушкоджень внаслідок ДТП.

Відповідачем було добровільно відшкодовано позивачу 900 грн. матеріальної шкоди, що визнається сторонами в судовому засіданні та підтверджується копією розписки від 19.01.2016 року (а.с.62).

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про стягнення з відповідач на користь позивача на відшкодування матеріальної шкоди 1195 грн. 94 коп.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Згідно з розясненнями, викладеними в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», з під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно п. 9. Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд вважає, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позивачу було спричинено моральну шкоду, що виразилась в фізичному болю, душевних стражданнях вимушених змінах в її житті внаслідок ушкодження здоровя, необхідності проходження курсу лікування.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує характер, глибину душевних та психічних страждань позивача, при визначенні розміру відшкодування судом враховуються вимоги розумності і справедливості, та приходить до висновку, що заявлена позивачем до відшкодування сума моральної шкоди, завданої ОСОБА_2 в розмірі 10 000 грн. не відповідає обставинам справи й ступіню моральних страждань позивача, у звязку з чим підлягає стягненню в меншому розмірі, а саме в сумі 1500 гривень 00 коп.

Водночас суд доходить висновку про відмову в задоволенні позову в частині стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди, оскільки позивачем не надано суду належних, допустимих та беззаперечних доказів реальної можливості отримання такої вигоди у зазначеній представником позивача сумі, середній заробіток за період тимчасової непрацездатності позивача підлягає відшкодуванню відповідно до норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» за рахунок коштів Фонду соціального страхування України.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 66 грн. 30 коп. пропорційно до задоволеної частини вимог.

Керуючись ст. 22, 23,1168,1187 ЦК України, ст. 10, 11, 14, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на відшкодування матеріальної шкоди 1195 грн. 94 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на відшкодування моральної шкоди 1500 гривень 00 коп.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 66 грн. 30 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М. В. Мурзенко