Справа № 569/7605/16-ц
Рiвненський мiський суд Рівненської області в особi суддi ОСОБА_1,
з участю: секретаря судового засідання Ющук О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засiданнi в мiстi Рiвному
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі та стягнення аліментів на утримання у твердій грошовій сумі, -
ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, в якому просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення сином повноліття. Також просить суд стягнути з ОСОБА_3 аліменти на її утримання до досягнення сином ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку у розмірі 500 гривень щомісячно.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 2011 року перебувала з відповідачем у стосунках, притаманних подружжю, без реєстрації шлюбу. 14 липня 2014 року у них народився син ОСОБА_5. Відповідач визнав своє батьківство, подавши з нею 17 липня 2014 року спільну заяву батька та матері дитини про визнання батьківства.
Починаючи з січня 2016 року відповідач з нею не проживає. Знаючи, що їх син потребує постійної батьківської уваги і допомоги, відповідач ухиляється від виконання своїх обовязків. На даний час вона не працює і не може працювати по причині перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач неофіційно працює та отримує заробітну плату.
Позивач ОСОБА_2 подала суду письмову заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі та просить його задовольнити. Справу просить розглянути у її відсутність. У разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не прибув, про час і місце судового засідання повідомлявся у встановленому порядку. Повідомлення про причини неявки від відповідача не надійшло. Заперечень на позов відповідач не подав.
Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 перебували у фактичних шлюбних стосунках, від яких мають малолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. На теперішній час сторони разом не проживають, малолітній син сторін ОСОБА_4 проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні.
Судом також встановлено, що відповідач належної матеріальної допомоги позивачу на утримання сина ОСОБА_5 у добровільному порядку не надає. Оскільки дитина проживає разом з матірю, суд вважає необхідним, з метою забезпечення прав дитини на матеріальне утримання, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання.
Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Відповідно до вимог ст.182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення.
Як зазначено у ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду аліменти присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При цьому, згідно ст.184 СК України, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.
Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», з 01 травня 2016 року встановлено прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років у розмірі 1228 гривень на одну особу в розрахунку на місяць.
Враховуючи встановлені по справі обставини, рівність прав та обовязків батьків щодо дитини, суд прийшов до висновку, що заявлені позивачем вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини у визначеному нею розмірі є обґрунтованим та справедливим, а тому суд вважає необхідним та доцільним їх задовольнити.
Відповідно до вимог ч.ч.2,4 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Слід зауважити, що можливість чоловіка надавати таку матеріальну допомогу жодними чинниками законодавством не обумовлюється.
Як слідує з обставин, викладених позивачем у позовній заяві, відповідач від добровільного матеріального утримання позивача ухиляється. Обставин, які б свідчили про неможливість надання відповідачем такої допомоги, судом не встановлено.
Оцінюючи розмір допомоги в сумі 500 гривень, суд враховує, що на теперішній час вказана сума коштів є такою, що зможе лише підтримати позивача у мінімальних потребах.
При вирішенні питання щодо застосування до спірних правовідносин норм Сімейного кодексу України, суд враховує, що ст.84 СК України право на утримання до досягнення дитиною трьох років надає дружині, тобто жінці, яка перебуває у шлюбі. Сімейний кодекс України не містить норми, яка зобовязувала би того, хто визнав себе батьком дитини, утримувати жінку, з якою він не перебуває у шлюбі, до досягнення їх дитиною трьох років.
Разом з тим, враховуючи положення статті 8 Конституції України, відповідно до якої в Україні визнається і діє принцип верховенства права, суд визнає, що аліменти з батька дитини в даному випадку можуть бути присуджені судом на підставі аналогії права.
Згідно ч.8 ст.8 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).
При ухваленні рішення суд також враховує, що будь-яких заперечень на позов відповідач суду не подав.
На підставі ст.8 Конституції України, ст.ст.84,180,182,184,191 Сiмейного кодексу України, керуючись ст.ст.3,8,10,11,60,88,209,212,214,215,218,223,224, 225,226,292,294 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_2 задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 Росії (ІПН НОМЕР_1), на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1500 (одна тисяча пятсот) гривень щомісячно, починаючи з 14 червня 2016 року і до повноліття дитини.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 Росії (ІПН НОМЕР_1), на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання у розмірі 500 (пятсот) гривень щомісячно, починаючи з 14 червня 2016 року і до досягнення сином ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років, тобто до 14 липня 2017 року.
Рiшення в частинi стягнення алiментiв у межах суми платежу за один місяць пiдлягає негайному виконанню.
Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в сумі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляцiйного суду Рівненської області через Рiвненський мiський суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Ю.П.Куцоконь