Категорія 54Доповідач Денишенко Т. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення справи до суду першої інстанції

19 грудня 2016 року м. Вінниця

Суддя судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області Денишенко Т.О., вирішуючи питання про відкриття апеляційного про-вадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Він-ницького обласного клінічного шкірно-венерологічного диспансеру про визнан-ня незаконними та скасування наказів, поновленння на роботі, стягнення серед-нього заробітку за час вимушеного прогулу, за апеляційною скаргою представ-ника Вінницького обласного клінічного шірно-венерологіч-ного диспансеру ОСОБА_3 на рішення Вінницького міського суду Вінниць-кої області від 23 листопада 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Представник Вінницького обласного клінічного шірно-венерологічного дис-пансеру ОСОБА_3 оскаржує в апеляційному порядку рішення Вінниць-кого міського суду Вінницької області від 23 листопада 2016 року у вищезазна-ченій цивільній справі.

Вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження в справі, суд-дя встановила, що справа надійшла до суду неналежно оформленою, тому її не-обхідно повернути до суду першої інстанції для дооформлення з огляду на нас-тупне.

Пунктом 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України судам роз'ясне-но, що при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні за-значати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 23 листопада 2016 року задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_2 та, зокрема, вирі-шено стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 03 серпня 2016 року по день поновлення на роботі. Од-нак судом конкретний розмір стягуваних коштів не зазначений, що призвело до невиконання вимог п. 4 ч. 1 ст. 215 ЦПК України.

Окрім того, згідно роз'яснень абз. 1 п. 10 постанови Пленуму Вищого спеці-алізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові ви-трати у цивільних справах» подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зус-трічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об'єктом справляння судового збору.

За матеріалами справи вбачається, що судом першої інстанції вирішувалися позовні вимоги майнового характеру про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а також вимоги немайнового характеру про скасування наказів, поновлення на роботі.

Згідно з п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» у разі, якщо рішенням суду вирішено різні вимоги, судовий збір сплачується за ставками, передбаченими для відповідних вимог.

Водночас, згідно п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від спла-ти судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільня-ються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на ро-боті.

З матеріалів справи вбачається, що в порушення статей 119,121 ЦПК Укра-їни провадження у справі за позовом ОСОБА_2 відкрито без оплати позовної заяви судовим збором у відповідному розмірі. Ухвалюючи 23 листопада 2016 року рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції у відповід-ності зі ст. 88 ЦПК України не вирішив питання розподілу судових витрат, не стягнув з позивача в дохід держави 551,20 гривню судового збору по оплаті по-зовної вимоги про визнання незаконним та скасування наказу Вінницького об-ласного клінічного шкірно-венерологічного диспансеру від 28 квітня 2016 року №43, що призвело до невиконання вимог п. 4 ч. 1 ст. 215 ЦПК України.

Оскільки суду першої інстанції належить визначитися з стягуваним розмі-ром середнього заробітку за час вимушеного прогулу, йому з врахуванням цьо-го слід пересвідчитися і щодо правильності стягнення з відповідача судового збору в дохід держави.

Наразі можливість ухвалення судом першої інстанції у відповідності до по-ложень ст. 220 ЦПК України додаткового рішення про розподіл судових витрат не втрачена, справу слід повернути в суд першої інстанції для належного її оформлення перед направленням в суд апеляційної інстанції.

Частиною 7 статті 297 ЦПК України передбачено, що при надходженні не-належно оформленої справи, в т.ч. без вирішення питання про ухвалення додат-кового рішення про розподіл судових витрат, суддя-доповідач повертає справу до суду першої інстанції, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку, протягом якого суд першої інстанції повинен усунути певні недоліки з оформ-лення справи.

Керуючись ст. ст. 88, 215, 220, 297 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И Л А:

Цивільну справу № 127/17352/16-ц, провадження № 22-ц/772/3938/2016 за позовом ОСОБА_2 до Вінницького обласного клінічного шкірно-венерологічного диспансеру про визнання незаконними та скасування наказів, поновленння на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимуше-ного прогулу повернути в суд першої інстанції для її належного дооформлення у п'ятнадцятиденний строк з моменту отримання.

Дана ухвала судді оскарженню не підлягає.

Суддя: