Дата документу 16.03.2016
Справа № 334/1371/16-ц
Провадження № 2/334/1606/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року Ленінський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Добрєва М.В.

при секретарі - Франчук Н.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

З 08.6.2015 шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 08.06.2015 року.

Мають неповнолітнього сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який у даний час проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні.

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, вказавши в заяві, що в даний час вони з відповідачем припинили спільне проживання і ведення спільного господарства, він не надає матеріальну допомогу на утримання сина у добровільному порядку, хоча працює і має достатній регулярний доход, просить стягнути з нього аліменти на її користь у розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною 18 років.

У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи із дня подачі позовної заяви.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, пояснивши що у нього мінімальна заробітна плата та він може платити аліменти у сумі не більш 400 грн.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до повноліття. Утримання може бути як у грошовій, так і в натуральній формі.

Однак з пояснень позивачки видно, що в даний час відповідач у добровільному порядку не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання сина, однак вона бажає отримувати аліменти по виконавчому документу.

Згідно ст.184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

У відповідності зі ст.182 Сімейного Кодексу України, враховував їхнє матеріальне становище, стан здоров'я, а також матеріальне становище платника, що працздатний, його стан здоров'я, він має можливість надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання дитини у розмірі 500 грн. щомісячно, тому що при цьому розмір стягуваних з нього аліментів буде не менш 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку і не буде перевищувати 50 відсотків його доходів.

На підставі викладеного і ст.ст.10,60,88,212,213,367 ЦПК України, ст.ст. 180,181,182,184, 191 Сімейного кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, прож.: АДРЕСА_1, який працює продавцем- консультантом у ФОП ОСОБА_4, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 500 грн. щомісячно, але не менш 30 % відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 02.03.2016р. і до повноліття дитини.

Рішення в цій частині піддати негайному виконанню у межах місячного платежу.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в сумі 551,20 грн.

Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України суд роз'яснює відповідачу його відповідальність за прострочення сплати аліментів.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Добрєв М. В.