АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/2695/2016 Головуючий у суді першої інстанції - Белоконна І.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючий суддя Оніщук М.І.,

судді Українець Л.Д., Крижанівська Г.В.,

секретар Троц В.О.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_3,

третіх осіб ОСОБА_5, ОСОБА_11, ОСОБА_14.,

ОСОБА_4,

представника

третьої особи ОСОБА_5 ОСОБА_6,

представника

третьої особи ОСОБА_7 ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11 грудня 2015 року по цивільній справі позовом ОСОБА_9 до Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна», треті особи: ОСОБА_5 ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_14, ОСОБА_4 про визнання дій незаконними, зобов'язання вчинити дії та відновлення становища, яке існувало до порушення,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2015 року ОСОБА_9 звернувся до суду з позовом до КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна», треті особи: ОСОБА_5., ОСОБА_7., ОСОБА_11, ОСОБА_12., ОСОБА_14., ОСОБА_4., в якому просив:

- визнати неправомірними дії КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» щодо виготовлення 18.01.2013 на ім'я ОСОБА_5 окремого технічного паспорта на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, та виокремлення з інвентаризаційної справи № 42421 на будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_2, матеріалів та сформування 11.02.2013 окремої інвентаризаційної справи № 140005 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1;

- зобов'язати КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» відновити дані інвентаризаційної справи № 42421 на будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_2, які були до виокремлення з неї матеріалів та сформування окремої інвентаризаційної справи № 140005 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, та скасувати інвентаризаційну справу № 140005 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування заявлених вимог вказував, що у провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_5 до Київської міської ради, третя особа - Оболонська районна в м. Києві державна адміністрація, про визнання права власності на майно за набувальною давністю, у ході розгляду якої до участі у справі у якості третьої особи було залучено його.

Предметом спору у вказаній справі став будинок під літерою «К», який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, якому ОСОБА_5, на думку позивача, без законних підстав номінально присвоїла адресу: АДРЕСА_1. Для доведення своїх вимог ОСОБА_5 пред'явила суду ряд документів, в тому числі й технічний паспорт на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, технічний звіт по встановленню зовнішніх меж земельної ділянки ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 копію витягу з Реєстру земельних ділянок станом на 14.11.2013 року, лист Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації за № Д-222 від 09.02.2011, рішення виконавчого комітету Пуща-Водицької селищної ради Подільського району міста Києва № 69 від 05.06.2001, а також витяг з технічного паспорту на будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_2 (план садибної ділянки).

З огляду на листи Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації та Департаменту містобудування та архітектури Київської міської державної адміністрації окрема адреса «АДРЕСА_1» не присвоювалась.

Зважаючи на відповіді архівного відділу Подільської районної в м. Києві державної адміністрації та Державного архіву м. Києва, документи Пуща-Водицької селищної ради Подільського району міста Києва та виконавчого комітету Пуща-Водицької селищної ради Подільського району міста Києва на зберігання до вказаних архівних органів не надходили.

За відомостями КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» окремий технічний паспорт на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, було виготовлено на підставі замовлення № 6495, замовник - ОСОБА_5 Також, останнім надано належним чином засвідчені копії інвентаризаційних справ на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2, та житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, з яких вбачається, що єдиними документами, на підставі яких з інвентаризаційної справи № 32421 на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2, було виокремлено інвентаризаційну справу № 140005 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, а також в подальшому виготовлено на замовлення № 6495 від 27.10.2010 року ОСОБА_5 окремий технічний паспорт на даний будинок, були: технічний звіт по встановленню зовнішніх меж земельної ділянки ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 копія витягу з Реєстру земельних ділянок станом на 14.11.2013 року, лист Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації за № Д-222 від 09.02.2011 року, рішення виконавчого комітету Пуща-Водицької селищної ради Подільського району міста Києва № 69 від 05.06.2001, а також витяг з технічного паспорту на будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_2 (план садибної ділянки).

Позивач вказує, що вказаних документів не могло взагалі бути, оскільки будівлі під літерами «К», «И» та «Л» і, відповідно, земельна ділянка під ними, які фігурують у технічному паспорті ОСОБА_5, являються частинами будинковолодіння по АДРЕСА_2, яке належить на підставі мирової угоди, затвердженої ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 29.06.2000, яка була залишена без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 14.01.2015: ОСОБА_9 (63/100 частин), спадкоємцю ОСОБА_10 - ОСОБА_11 (11/400 частин), ОСОБА_7 (11/400 частин), ОСОБА_12 (10/200 частин), спадкоємиці ОСОБА_13 - ОСОБА_14 (1/200 частин), спадкоємцю ОСОБА_15 - ОСОБА_4 (26/100 частин). Жодних належних та законних документів (судові рішення, рішення органу місцевого самоврядування, свідоцтва про право власності, правочини тощо), які б давали право ОСОБА_5 на виокремлення з будинковолодіння по АДРЕСА_2 будівель під літерами «К», «И» та «Л» та земельної ділянки під ними, не існує. З наданого ОСОБА_5 рішення виконавчого комітету Пуща-Водицької селищної ради Подільського району міста Києва № 69 від 05.06.2001, яке носить досить сумнівний характер, так як відсутні докази його реального існування та прийняття, не вбачається, що за нею визнається право власності на будівлі під літерами «К», «И» та «Л» та земельні ділянки під ними по АДРЕСА_2. З фрази «узаконити перебудову житлового будинку приватної забудови» не вбачається, чи є це вказівкою, зобов'язанням, покладеним на ОСОБА_5, чи констатацією факту, чи наданням дозволу на проведення ОСОБА_5, процедури узаконення.

Технічний звіт, на думку позивача, по встановленню зовнішніх меж земельної ділянки ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 взагалі є недооформленим документом, так як не містить затверджувального підпису та печатки головного землевпорядника Оболонського району міста Києва, а також відповідно до законодавства не може надавати фізичній особі, на замовлення якої був виготовлений, будь-яких прав на земельну ділянку.

Підсумовуючи викладене, позивач вказував що відповідачем було без законних підстав виготовлено 18.01.2013 на ім'я ОСОБА_5 окремий технічний паспорт на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, та виокремлено з інвентаризаційної справи № 42421 на будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_2, матеріали стосовно будівель під літерами «К», «И» та «Л» та земельної ділянки під ними площею 0,0729 га та сформовано 11.02.2013 на їх основі окрему інвентаризаційну справу № 140005 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1

Вказане кардинально змінило фактичні технічні характеристики будинковолодіння по АДРЕСА_2, які відображаються у технічному паспорті, дані якого враховуються при поділі майна в натурі (будинковолодіння не розділено в натурі між його співвласниками до кінця, не встановлено порядок користування земельною ділянкою, земля не приватизована співвласниками), при узаконенні самочинних будівель (наявні у складі будинковолодіння, в тому числі і будинок під літерою «К», на який ОСОБА_5 виготовила на своє ім'я технічний паспорт), при реєстрації права власності.

На думку позивача, такими діями віповідачем було порушено його право власності на частку в будинковолодінні за адресою: АДРЕСА_2, оскільки при теперішніх технічних даних інвентаризаційної справи на його будинковолодіння неможливо буде отримати такий технічний паспорт, на основі якого можна буде об'єктивно розділити це будинковолодіння в натурі, а також ввести в експлуатацію на ім'я співвласників або одного з них об'єкти самочинного будівництва, розміщені на його території, в тому числі й будівлю під літерою «К».

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 11.12.2015 позов задоволено:

- визнано неправомірними дії КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» щодо виготовлення 18.01.2013 року на ім'я ОСОБА_5 окремого технічного паспорта на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, виокремлення з інвентаризаційної справи №42421 на будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_2, матеріалів та сформування 11.02.2013 року окремої інвентаризаційної справи № 140005 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1;

- зобов'язано КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» відновити дані інвентаризаційної справи № 42421 на будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_2, які були до виокремлення з неї матеріалів та сформування окремої інвентаризаційної справи № 140005 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, та скасувати інвентаризаційну справу № 140005 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі третя особа ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та закрити провадження у справі. Вважає, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки заявлені позивачем вимоги до відповідача повинні розглядатись в порядку адміністративного судочинства. Крім цього, вказує, що суд першої інстанції дійшов неправосудних висновків про те, що будинок АДРЕСА_1 відноситься до складу будинковолодіння АДРЕСА_2 що суперечить наявним у справі доказам.

Третя особа ОСОБА_5 та її представник та треті особи ОСОБА_14, ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просили її задовольнити.

Представник позивача, представник третьої особи ОСОБА_7 та третя особа ОСОБА_11 в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечували за її безпідставністю і необґрунтованістю та просили рішення суду залишити без змін, оскільки воно ухвалене у відповідності з вимогами закону.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Колегія суддів визнала за можливе розглянути заяву за відсутності відповідача, оскільки його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Від третьої особи ОСОБА_12 на адресу суду надійшла заява в якій він підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_5 та просив розглядати справу за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Згідно вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення суду, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з неправомірності дій відповідача під час виготовлення спірного технічного паспорта, виокремлення зі спірної інвентаризаційної справи матеріалів та сформування окремої інвентаризаційної справи № 140005 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, що порушує права позивача, для захисту яких слід відновити становище, яке існувало до такого порушення, а саме: відновити дані інвентаризаційної справи № 42421 на будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_2, які були до виокремлення з неї матеріалів та сформування окремої інвентаризаційної справи № 140005 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, та скасувати інвентаризаційну справу № 140005 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1.

Вказаний висновок суду є законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається та вірно встановлено судом першої інстанції, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 03.06.2015, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 21.09.2015, відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_5 до КМР, треті особи: Оболонська районна в м. Києві державна адміністрація, ОСОБА_9 про визнання права власності за набувальною давністю на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1.

Вказаними судовими рішеннями встановлено, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, відноситься до самочинного будівництва та входить до складу будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_2, яке належить на підставі затвердженої судом мирової угоди ОСОБА_9, ОСОБА_19., ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_12, ОСОБА_16, ОСОБА_15 або їх спадкоємцям, а також, що житловому будинку окрема адреса: АДРЕСА_1, не присвоювалась.

Зазначені обставини в силу вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню.

З огляду на позовну заяву ОСОБА_5 до Київської міської ради про визнання права власності на майно за набувальною давністю та додатків до неї, для доведення своїх вимог ОСОБА_5 пред'явила суду ряд документів, серед яких були: технічний паспорт на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, виготовлений 18.01.2013 року КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна», технічний звіт по встановленню зовнішніх меж земельної ділянки ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 який не містить підпису начальника відділу землекористування - головного землевпорядника Оболонського району м. Києва та печатку, копію витягу з Реєстру земельних ділянок станом на 14.11.2013, лист Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації за № Д-222 від 09.02.2011, рішення виконавчого комітету Пуща-Водицької селищної ради Подільського району міста Києва № 69 від 05.06.2001, а також витяг з технічного паспорту від 12.01.1990 на будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_2 (план садибної ділянки).

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 07.08.2015 забезпечено докази до подачі позову шляхом витребування:

- у комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна»: належним чином засвідчені копії інвентаризаційних справ на будинковолодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, та житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; належним чином засвідчену копію технічного паспорта на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; інформацію, на підставі чого було виготовлено окремий технічний паспорт на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а також належним чином засвідчені копії документів, що це підтверджують;

- в Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації - належним чином засвідчені копії розпорядження про присвоєння окремої адреси житловому будинку «АДРЕСА_1», а також документів, на підставі яких таке розпорядження було прийнято;

- з архівного відділу Подільської районної в м. Києві державної адміністрації та Державного архіву м. Києва - інформацію, чи були передані до архівного відділу Подільської районної в м. Києві державної адміністрації документи Пуща-Водицької селищної ради Подільського району міста Києва за 2001 рік та чи є серед них рішення виконавчого комітету Пуща-Водицької селищної ради Подільського району міста Києва № 69 від 05.06.2001 року, а також належним чином засвідчену копію рішення виконавчого комітету Пуща-Водицької селищної ради Подільського району міста Києва № 69 від 05.06.2001 у разі її наявності;

- з Департаменту містобудування та архітектури Київської міської державної адміністрації - інформацію, чи внесено до Єдиного реєстру адрес міста Києва адресу: АДРЕСА_1, а також належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких було здійснено внесення даної адреси до Єдиного реєстру адрес міста Києва.

На виконання вище згаданої ухвали суду було надано наступне.

Відповідно до листів Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації та Департаменту містобудування та архітектури Київської міської державної адміністрації окрема адреса «АДРЕСА_1» не присвоювалась.

З огляду на листи Подільської районної в м. Києві державної адміністрації та Державного архіву м. Києва, документи Пуща-Водицької селищної ради Подільського району міста Києва та виконавчого комітету Пуща-Водицької селищної ради Подільського району міста Києва на зберігання до вказаних архівних органів не надходили.

КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» на ухвалу суду було повідомлено, що окремий технічний паспорт на житловий будинок за адресою: м. Київ, вул. Курортна, 1 8К, було виготовлено на підставі замовлення № 6495, замовник - ОСОБА_5, надано належним чином засвідчені копії інвентаризаційних справ на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2, та на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, з яких вбачається, що з інвентаризаційної справи № 32421 на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2, відповідачем 11.02.2013 частину матеріалів стосовно будівель під літерами «И», «К» та «Л» було виокремлено в нову інвентаризаційну справу № 140005 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, а також виготовлено 18.01.2013 на замовлення № 6495 від 27.10.2010 ОСОБА_5 окремий технічний паспорт на даний будинок, документами, на підставі яких це було зроблено були: технічний звіт по встановленню зовнішніх меж земельної ділянки ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 копія витягу з Реєстру земельних ділянок станом на 14.11.2013, лист Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації за № Д-222 від 09.02.2011, рішення виконавчого комітету Пуща-Водицької селищної ради Подільського району міста Києва № 69 від 05.06.2001, а також витяг з технічного паспорту від 12.01.1990 на будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_2 (план садибної ділянки).

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 29.06.2000, яка була залишена без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 14.01.2015, було затверджено мирову угоду, згідно з якою будинковолодіння по АДРЕСА_2 належить: ОСОБА_9 (63/100 частин), ОСОБА_10 (11/400 частин), ОСОБА_7 (11/400 частин), ОСОБА_12 (10/200 частин), ОСОБА_13 (1/200 частин), ОСОБА_15 (26/100 частин).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що в подальшому частку ОСОБА_10 було успадковано ОСОБА_11, частку ОСОБА_16 - ОСОБА_14, ОСОБА_15 - ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину.

Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України, зміст якої кореспондується і зі ст. 321 ЦК України, проголошено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об'єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об'єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.

Частинами 1, 2 ст. 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З огляду на ч. 1 ст. 364 ЦКУ співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Статтею 367 ЦК України визначено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

У відповідності до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Як передбачено ч. 3 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

За правилами п. 2.2 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 18.06.2007 року № 55 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.07.2007 року за № 774/14041, поділ на самостійні об'єкти нерухомого майна провадиться відповідно до законодавства з наданням кожному об'єкту поштової адреси.

З огляду на п. 2.6 Тимчасового порядку присвоєння поштових адрес об'єктам нерухомості у місті Києві, затвердженого Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 25.06.2011 року № 1094, районна в місті Києві державна адміністрація розглядає заяви про присвоєння поштової адреси багатоквартирним житловим будинкам, домоволодінням, жилим будинкам садибного типу, індивідуальним дачним та садовим будинкам, гаражним, садовим, дачним кооперативам (товариствам) за винятком випадків, передбачених п. 2.8 цього Порядку, та протягом 2 робочих днів направляє запит до БТІ та Головного управління земельних ресурсів. БТІ та Головне управління земельних ресурсів протягом 5 робочих днів надають погодження присвоєння поштової адреси або відмовляють у погодженні із зазначенням підстав. Протягом 3 робочих днів з моменту отримання інформації від БТІ та Головного управління земельних ресурсів районна в місті Києві державна адміністрація направляє лист-обґрунтування щодо можливості присвоєння поштової адреси об'єкту нерухомого майна до Головного управління містобудування та архітектури. Головне управління містобудування та архітектури протягом 3 робочих днів опрацьовує лист-обґрунтування районної в місті Києві державної адміністрації та надає висновок щодо можливості присвоєння поштової адреси. На підставі позитивного висновку Головного управління містобудування та архітектури районна в місті Києві державна адміністрація протягом 5 робочих днів видає розпорядження про присвоєння поштової адреси об'єкту нерухомого майна, копію якого протягом 2 робочих днів направляє Головному управлінню містобудування та архітектури для внесення поштової адреси до єдиного реєстру адрес.

Відповідно до п. 2.10 Тимчасового порядку адреса вважається присвоєною з моменту внесення її до єдиного реєстру адрес.

Згідно з п.п. 2.5, 2.6 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 18.06.2007 року № 55 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.07.2007 року за № 774/14041, при підготовці документів: про поділ нерухомого майна суб'єкти господарювання проводять такі дії: уточнюється кількість основних будинків і допоміжних будівель, що входять до складу об'єкта нерухомого майна, виявляються і вносяться до матеріалів технічної інвентаризації поточні зміни в будинках, будівлях, спорудах; за відсутності нотаріально посвідченого договору чи рішення суду щодо порядку користування будинками, будівлями та спорудами беруться до уваги заяви всіх співвласників, підписи яких засвідчені нотаріально. Після цього готується Висновок щодо технічної можливості поділу об'єкта нерухомого майна (додаток 1), який містить такі дані: а) кому належить об'єкт нерухомого майна; б) на підставі яких правовстановлювальних документів; в) повну технічну характеристику об'єкта нерухомого майна; г) фактичне користування будинками (приміщеннями), будівлями та спорудами між співвласниками; ґ) який документ підтверджує право власності (користування) земельною ділянкою; д) склад новоутворених об'єктів нерухомого майна і їх адреси; е) пропозиції щодо можливих розмірів земельних ділянок, що закріплюються за новими (виділеними) об'єктами з урахуванням обмежень (обтяжень) на використання земельних ділянок відповідно до затвердженої містобудівної документації та земельного законодавства (варіанти поділу додаються).

Пунктами 12.1.1, 12.1.3 Методичних рекомендацій з питань технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України 05.09.2003 року № 146, рекомендовано, що технічний паспорт складається за замовленням власника на кожний об'єкт нерухомості, який перебуває у власності юридичних і фізичних осіб у містах, селищах міського типу і селах (додатки: 2; 3; 4; 5; 6 до Інструкції). У тих випадках, коли житловий будинок садибного типу, садовий (дачний) будинок, гараж, громадський будинок, квартира належить двом і більше власникам, технічний паспорт складається в цілому на об'єкт нерухомості. У випадку, якщо будинок належить декільком власникам, у технічному паспорті вказується дольова участь та прізвища всіх співвласників (крім багатоповерхових будинків та майнових комплексів).

До суду першої інстанції в ході розгляду справи всупереч вимогам ст.ст. 10, 60 ЦПК України не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_5 права на виокремлення з будинковолодіння по АДРЕСА_2 будівель під літерами «К», «И» та «Л» та земельної ділянки під ними в окремий об'єкт нерухомого майна із самостійною адресою, а також визнання за нею права власності на нього.

З наданого ОСОБА_5 рішення виконавчого комітету Пуща-Водицької селищної ради Подільського району міста Києва № 69 від 05.06.2001, не вбачається, що за нею визнається право власності на будівлі під літерами «К», «И» та «Л» по АДРЕСА_2, а також право власності на земельну ділянку під ними, або право користування, право оренди на неї.

Технічний звіт по встановленню зовнішніх меж земельної ділянки ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 взагалі згідно з чинним законодавством не надає фізичній особі, на замовлення якої був виготовлений, будь-яких прав на земельну ділянку, так як права на землю виникають тільки в порядку, визначеному ст. 125 ЗК України.

Інші подані ОСОБА_5 до КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» документи також не являються правовстановлюючими і не дають їй прав на будівлі і земельну ділянку по АДРЕСА_2

Окрема адреса: АДРЕСА_1 житловому будинку під літерою «К» не присвоювалась, як про це і зазначено в спірному технічному паспорті.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що твердження позивача, що відповідач без законних підстав виготовив 18.01.2013 на ім'я ОСОБА_5 окремий технічний паспорт на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, виокремило з інвентаризаційної справи №42421 на будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_2, матеріали стосовно будівель під літерами «К», «И» та «Л» та земельної ділянки під ними площею 0,0729 га та сформувало 11.02.2013 на їх основі окрему інвентаризаційну справу № 140005 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, є правомірними.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_5 вказувала на те, що в оскаржуваному нею рішенні містяться неправосудні висновки щодо того, що будинок АДРЕСА_1 відноситься до складу будинковолодіння АДРЕСА_2 то слід зауважити наступне.

Так, ч. 3 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом першої інстанції було вказано, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 03.06.2015, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 21.09.2015, у цивільній цивільні справі за позовом ОСОБА_5 до Київської міської ради, треті особи: Оболонська районна в м. Києві державна адміністрація, ОСОБА_9, про визнання права власності за набувальною давністю на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 у задоволенні позову було відмовлено. У вказаних судових рішеннях встановлено, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, відноситься до самочинного будівництва та входить до складу будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_2, якеналежить на підставі затвердженої судом мирової угоди ОСОБА_9, ОСОБА_19., ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_12, ОСОБА_16, ОСОБА_15 або їх спадкоємцям, а також, що житловому будинку окрема адреса: АДРЕСА_1, не присвоювалась.

Крім цього судом першої інстанції зазначено, що з позовної заяви ОСОБА_5 до Київської міської ради про визнання права власності на майно за набувальною давністю та додатків до неї вбачається, що для доведення своїх вимог ОСОБА_5 пред'явила суду ряд документів, серед яких були: технічний паспорт на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, виготовлений 18.01.2013 КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна», технічний звіт по встановленню зовнішніх меж земельної ділянки ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 який не містить підпису начальника відділу землекористування - головного землевпорядника Оболонського району м. Києва та печатку, копію витягу з Реєстру земельних ділянок станом на 14.11.2013, лист Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації за № Д-222 від 09.02.2011, рішення виконавчого комітету Пуща-Водицької селищної ради Подільського району міста Києва № 69 від 05.06.2001, а також витяг з технічного паспорту від 12.01.1990 на будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_2 (план садибної ділянки).

Разом з цим, суд першої інстанції звернув увагу на те, що право власності позивача на 63/100 частин будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_2, вищевказаною ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 29.06.2000, яка була залишена без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 14.01.2015, а також реєстраційним посвідченням.

У відповідності до п. 2 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР від 31.01.1966 року за погодженням з Верховним Судом УРСР від 15.01.1966 (була чинна на момент будівництва будівлі під літ. «К» за адресою: АДРЕСА_2), під домоволодінням розуміється два і більше будинків з приналежними до них надвірними будівлями (чи без таких), що розташовані на одній земельній ділянці під одним порядковим номером по вулиці, провулку, площі.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку, що всі будівлі в межах одного будинковолодіння (домоволодіння, садиби), а також земельна ділянка під ними, складають одне ціле.

Той факт, що у вже зазначеній ухвалі про затвердження мирової угоди не було згадано будівлю під літ. «К» за адресою: АДРЕСА_2, не спростовує вказані факти, оскільки даний об'єкт на момент ухвалення цього судового рішення був самочинним (і це підтверджується матеріалами спірних інвентаризаційних справ та технічного паспорта від 17.10.1986 року), а відповідно до судової практики самочинні будівлі не могли бути предметом судового розгляду під час визнання права власності.

Думка апелянта, що технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_2 був виготовлений 04.07.2003 БТІ на виконання ухвали Подільського районного суду м. Києва від 29.06.2000 про затвердження мирової угоди, не відповідає дійсності, так як у тому випадку вказана ухвала була згадана у технічному паспорті лише як підтвердження виникнення у співвласників, і в тому числі у ОСОБА_9, права власності на дане будинковолодіння, що давало право цим особам замовляти цей технічний паспорт. Під час складання технічного паспорту БТІ керувалось не змістом ухвали Подільського районного суду м. Києва від 29.06.2000, а вимогами Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 року за № 582/5773.

Більш того, інвентаризаційна справа на житловий будинок АДРЕСА_2 почала формуватись ще з 40- 50-х років минулого століття, згадка про об'єкт під літ. «К» у складі цього будинковолодіння з'явилась у 70-х роках минулого століття (спочатку це був сарай, потім - гараж, а згодом - самочинно перебудований житловий будинок), тобто ще до ухвали суду про затвердження мирової угоди, і це підтверджується матеріалами спірних інвентаризаційних справ. Тобто, суд першої інстанції у даній справі, та й інші суди, якими це питання розглядалось, не просто так приписали будівлю під літ. «К» до будинковолодіння АДРЕСА_2.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції за результатами аналізу правових норм та обставин справи у їх сукупності є правомірними, оскільки будувались на тому, що відповідачем під час вчинення оспорюваних ОСОБА_17 дій та виготовлення спірного технічного паспорта було порушено вимоги Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 18.06.2007 року № 55 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.07.2007 року за № 774/14041, внаслідок чого було порушено права позивача, котрі слід відновити шляхом відновлення становища, яке існувало до такого порушення.

Також апелянт посилався на те, що дана справа повинна розглядатись за правилами адміністративного судочинства, однак доводи апеляційної скарги спростовуються наступним.

У відповідності ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 21 Постанови № 3 від 01.03.2013 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», ураховуючи положення статті 1 ЦПК та статті 2 КАС, не є публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб'єктом владних повноважень) як суб'єктом публічного права та суб'єктом приватного права - фізичною особою, в якому управлінські дії суб'єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи. У такому випадку це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб'єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.

У пункті 24 вищевказаної Постанови також роз'яснено, що у порядку цивільного судочинства розглядаються спори щодо права особи на житло (приватизація житла, взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або зняття із такого обліку, надання житла, користування жилим приміщенням у будинку державного чи приватного жилого фонду, житлово-будівельних кооперативів, у гуртожитках, встановлення автономного опалення у приміщенні державного житлового фонду, зняття з реєстраційного обліку місця проживання за наявності спору, зобов'язання органу влади чи органу місцевого самоврядування здійснити необхідні дії щодо утримання у належному стані житлового будинку, виселення, а також спори щодо забезпечення житлових прав мешканців гуртожитків (стаття 25 Закону України від 4 вересня 2008 року № 500-VI «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків») тощо). Такі спори є житловими (цивільними) спорами, незалежно від участі у справі як відповідача суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, з огляду на зміст і правові підстави заявлених вимог, а також враховуючи відсутність публічно-правових відносин між позивачем і відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Отже, колегія суддів вважає безпідставними та необґрунтованими доводи викладені в апеляційній скарзі про порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, при цьому, не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Оскільки при апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування судового рішення, в справі не виявлено, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11 грудня 2015 року по цивільній справі позовом ОСОБА_9 до Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна», треті особи: ОСОБА_5 ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_14, ОСОБА_4 про визнання дій незаконними, зобов'язання вчинити дії та відновлення становища, яке існувало до порушення - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий М.І. Оніщук

Судді Л.Д. Українець

Г.В.Крижанівська