Провадження номер 2/263/2773/2016
23 грудня 2016 року місто Маріуполь
Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючої судді Томіліна О.М., при секретарі Гущиній О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Маріуполя цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та збитків відповідно до Кредитного договору № 50011765 від 14.02.2014 року,
За кредитним договором № 50011765 від 17 лютого 2014 року забезпечено договором застави № 50011765 від 17 лютого 2014 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, згідно з умовами якого ОСОБА_1 надав в заставу автомобіль марки Audi, модель Q7, 2013 року виробництва, кузов № НОМЕР_1 з обємом двигуна 2967 куб.см, державний номер НОМЕР_2, що належить йому на праві власності.
Невиконання ОСОБА_1 своїх обовязків з оплати чергових платежів з повернення кредиту за кредитним договором у строки, погоджені сторонами в графіку погашення кредиту, призвело до виникнення заборгованості по їх сплаті в сумі 1336743,11 гривень за кредитом та 175265,45 гривень за додатковим кредитом.
ТОВ «Порше Мобіліті» було надіслано ОСОБА_1 вимогу (повідомлення) від 05 жовтня 2015 року щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором № 50011765, якою вимагали дострокового повернення суми кредиту у повному обсязі та сплати заборгованості відповідно до умов договору, яка станом на день направлення складала 1209604,97 гривень.
Відповідно до п. 8.5 договору, збитки, заподіяні у звязку з неналежним виконанням договору, повинні бути відшкодовані винною стороною понад штрафні санкції. З метою стягнення існуючої заборгованості, позивач був змушений звернутися до ТОВ «Юридична фірма «Вернер і партнери». Загальна сума інших витрат понесених ТОВ «Порше Мобіліті» в порядку п. 8.5 Загальних умов становить та 6 000, 00 грн.
Просили стягнути з ОСОБА_1 загальну суму заборгованості за кредитним договором № 50011765 від 14 лютого 2014 року 1636648,19 гривень та судові витрати на їх користь.
У судове засідання представник позивача ОСОБА_3, що діє в силу повноважень, що ґрунтуються на довіреності від 12 квітня 2016 року, не зявився, суду надано клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, на задоволенні позовних вимог наполягають, не заперечують проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, про місце, дату та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь.
Суд, дослідивши подані документи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до умов договору, усі платежі за кредитним договором повинні бути сплачені в гривнях і підлягають розрахунку на відповідним обмінним курсом, що застосовується до еквіваленту суми кредиту в дол. США, визначеному вище, відповідно до ст. 1.3 Загальних умов кредитування.
Відповідно до п. 1.4.3 договору, до 10 числа кожного місяця компанія надсилає позичальнику відповідні рахунки для сплати чергового платежу відповідно до Графіка погашення кредиту. Черговий платіж підлягає сплаті у строк відповідно до графіку погашення кредиту.
Відповідно до п. 5.1 договору, позичальник зобовязується використовувати кредит та додатковий кредит відповідно до цільового призначення, забезпечити повернення кредиту та додаткового кредиту та сплату плати за користування кредиту у повному обсязі на умовах кредитного договору.
Графою 8 передбачено відповідальність сторін за порушення кредитного договору та додаткового договору. Відповідно до умов, у разі порушення позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу з повернення кредиту та/або додаткового кредиту відповідно до графіка погашення кредиту. Позичальник сплачує компанії пеню у розмірі 10% річних від суми заборгованості за кожний день прострочення до моменту повного погашення заборгованості включно.
У разі порушення позичальником терміну повернення кредиту та/або додаткового кредиту, визначеного у статті 3.3 позичальник сплачує компанії штраф у розмірі 20% від суми кредиту.
Пунктом 8.5 договору передбачено, що збитки, заподіяні у звязку з неналежним виконанням кредитного договору, повинні бути відшкодовані винною стороною у повному обсязі, понад передбачені штрафні санкції.
Відповідно до нотаріально посвідченого договору про заставу транспортного засобу від 17.02. 2014 року заставодавець ОСОБА_1 з метою забезпечення виконання зобовязань заставив майно, а саме: автомобіль марки Audi, модель Q7, 2013 року виробництва, кузов № НОМЕР_1 з обємом двигуна 2967 куб.см.
Крім того, відповідно до п. 8.5 договору, збитки, заподіяні у звязку з неналежним виконанням договору, повинні бути відшкодовані винною стороною понад штрафні санкції. З метою стягнення існуючої заборгованості, позивач був змушений звернутися до ТОВ «Юридична фірма Вернер». Загальна сума інших витрат понесених ТОВ «Порше Мобіліті» в порядку п.8.5 Загальних умов становить 6000 гривень.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Таким чином, суд дійшов висновку про порушення відповідачем встановленого у кредитному договорі строку повернення грошових коштів, а й отже з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом, а також, з урахуванням положень ст. 1048 ЦК України, заборгованість по процентам за користування кредитом.
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Згідно приписів ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.
Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо за договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.
З огляду на викладене, аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ТОВ «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та збитків підлягають задоволенню в повному обсязі.
Крім того, у відповідності до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи, до яких також витрати на отримання правової допомоги.
Право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК. Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо повязаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Оскільки позивачемТОВ «Порше Мобіліті» на підтвердження судових витрат з надання правової допомоги було надано договір про надання юридично-консультаційних послуг; рахунок-фактура № 170 від 16.05.2016 року, де зазначена сума витрат на правову допомогу, а саме: юридично-консультаційні послуги у зазначеній цивільній справі; акт наданих послуг № 170 за 16.05.2016 року та додаткова угода № 224 до договору про надання юридичних послуг. Відповідно до наданих документів, судові витрати з надання правової допомоги склали 3500, 00 гривень, тому суд стягує з відповідача на користь позивача підтверджені судові витрати у зазначеному розмірі.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 11, 60, 81, 88, 212-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 525-526, 530, 554, 611, 625, 1050 Цивільного кодексу України, суд
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та збитків відповідно до Кредитного договору № 50011765 від 14.02.2014 рокузадовольнити частково.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення суду позивачем може бути оскаржено у апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя О.М. Томілін