Справа № 372/726/16-ц Головуючий у І інстанції Потабенко Л. В.
Провадження № 22-ц/780/4486/16 Доповідач у 2 інстанції Мельник Я. С.
Категорія 46 03.11.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

03 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Березовенко Р.В., Приходька К.П.,

та секретаря Бобка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 16 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Обухівської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа Управління Держгеокадастру в Обухівському районі, Садівницьке товариство «Арсеналець 6», Підгірцівська сільська рада про скасування розпоряджень, визнання недійсними державних актів на землю, та скасування державної реєстрації,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вищевказаним позовом, мотивуючи який зазначала, що 05 вересня 2007 року за договорами купівлі-продажу придбала земельні ділянки площами 370 кв. м., 290 кв. м. та 510 кв. м., які розташовані на території Підгірцівської сільської ради, у садовому товаристві «Арсеналець-6», Обухівського району, Київської області.

Вказує, що від СТ «Арсеналець-6» дізналася про те, що Обухівською РДА були прийняті оскаржувані розпорядження, за якими відповідачам ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 було надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення їм земельних ділянок для ведення індивідуального садівництва у межах Підгірцівської сільської ради, та у подальшому видано цим громадянам державні акти на земельні ділянки, які накладаються на її земельні ділянки, а тому змушена звернутися до суду із вимогами про скасування розпорядження Обухівської РДА, скасування державних актів відповідачів на відповідні земельні ділянки та скасування їх державної реєстрації.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 16 червня 2016 року в задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись із цим рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила його скасувати та ухвалити нове про задоволення її позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права та неповне з'ясування судом усіх обставин справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка не надала жодного доказу на підтвердження її права власності на спірні земельні ділянки, придбанні нею за договорами купівлі - продажу у ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Однак, колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 05 вересня 2007 року ОСОБА_2 придбала на підставі договорів купівлі-продажу з ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 земельні ділянки площами 370 кв. м., 290 кв. м. та 510 кв. м., що розташовані на території Підгірцівської сільської ради, с/т «Арсеналець-6», Обухівського району, Київської області (а. с.90-92).

27 листопада 2009 року Обухівською районною державною адміністрацією Київської області було прийнято розпорядження № 1531 «Про затвердження матеріалів попереднього погодження вибору місця розташування земельних ділянок та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність 6-ти громадянам для ведення індивідуального садівництва в адміністративних межах Підгірцівської сільської ради», яким ОСОБА_10, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_11, ОСОБА_5, ОСОБА_6 було надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення індивідуального садівництва в адміністративних межах Підгірцівської сільської ради.

24 вересня 2009 року Управлінням земельних ресурсів в Обухівському районі було зроблено висновок щодо погодження місця розташування земельних ділянок намічених до відведення у власність громадянам: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_10, загальною площею 0,72 га (по 0,12 га кожна) для ведення індивідуального садівництва в адміністративних межах Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області.

12 березня 2010 року Обухівською РДА було видано розпорядження № 316 та № 317 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність 3-ом громадянам для ведення індивідуального садівництва в адміністративних межах Підгірцівської сільської ради», яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_5

12 березня 2010 року Обухівською районною державною адміністрацією Київської області було видано розпорядження № 317 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність 3-ом громадянам для ведення індивідуального садівництва в адміністративних межах Підгірцівської сільської ради», яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_10, ОСОБА_4, ОСОБА_3

У подальшому, вищевказані громадяни на підставі цих розпоряджень отримали державні акти на право власності на зазначені земельні ділянки.

31 серпня 2012 року Обухівським районним судом Київської області було ухвалено заочне рішення по цивільній справі № 2-867/12, яким визнано незаконним та скасовано розпорядження Обухівської районної державної адміністрації №1531 від 27.11.2009 року «Про затвердження матеріалів попереднього погодження вибору місця розташування земельних ділянок та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність 6-ти громадянам для ведення індивідуального садівництва в адміністративних межах Підгірцівської сільської ради», в частині прийняття розпорядження щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_11 Визнано незаконним та скасовано розпорядження Обухівської районної державної адміністрації № 317 від 12.03.2010 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність 3-ом громадянам для ведення індивідуального садівництва в адміністративних межах Підгірцівської сільської ради», в частині прийняття розпорядження щодо ОСОБА_10. Визнано незаконним та скасовано розпорядження Обухівської районної державної адміністрації № 316 від 12.03.2010 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність 3-ом громадянам для ведення індивідуального садівництва в адміністративних межах Підгірцівської сільської ради», в частині прийняття розпорядження щодо ОСОБА_11 Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_1, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2, виданий на ім'я ОСОБА_11 Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_3, кадастровий номер НОМЕР_4, виданий на ім'я ОСОБА_10, та зобов'язано управління Держкомзему в Обухівському районі скасувати їх реєстрацію.

Згідно статей 125, 126 Земельного кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності на земельну ділянку, та його державної реєстрації; право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами.

Відповідно до ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у цих сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В обґрунтування своїх доводів в частині позову щодо накладання спірних земельних ділянок, позивачкою було надано фотокопії зведених кадастрових планів цих земельних ділянок. Однак, колегія суддів вважає, що ці фотокопії самі пособі не можуть бути достатнім, належним і допустимим доказом повного накладання спірних земельних ділянок, оскільки вони не завірені належним чином, не читабельні, невідомо хто і коли їх виконав та з їх змісту неможливо встановити точні межі і координати такого накладення і інших доказів цього позивачем не надано. Також позивач не скористалася правом на про проведення відповідної судово-земельної експертизи, хоча про наявність у неї такого права судом роз'яснювалося ОСОБА_2

Таким чином, колегія суддів вважає, що позивачкою не надано жодних належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин і доводів, на які посилалася, зокрема щодо наявності факту накладення земельних ділянок відповідачів на її земельні ділянки, а наявна у матеріалах справи незавірена копія кадастрового плану земельних ділянок, наданий ОСОБА_2, не може бути належним і допустимим доказом накладення спірних земельних ділянок, оскільки зазначеним висновком точні розміри і координати накладання земельних ділянок не встановлені.

Разом з тим, посилання суду першої інстанції, як на підставу для відмови в задоволенні позову ОСОБА_2 на те, що, оскільки позивачка не зареєструвала права власності на спірні земельні ділянки, то і її права як землекористувача не можуть бути порушеними, колегія суддів вважає такими, що не грунтуються на вимогах закону через те, що ОСОБА_2 придбала ці земельні ділянки за відплатним правочином і вважається їх законним володільцем та користувачем з моменту укладення цього правочину.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи та порушення і неправильного застосування норм матеріального права відповідно до ст. 309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову з інших підстав, а саме- недоведеності позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 209, 309 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 16 червня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: