У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Дьоміна О.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3, на рішення Печерського районного суду м. Києва від 11 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 31 серпня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Косенко ЛюбовАнатоліївна, про визнання частково недійсним пункту договору,

в с т а н о в и в:

У грудні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, просив визнати п. 9 договору позики від 18 листопада 2013 року, укладеного між ним та ОСОБА_4, недійсним.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що

18 листопада 2013 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косенко Л.А., згідно з умовами якого останній надав ОСОБА_3 позику в сумі 479 580 грн, що на момент передачі позики за курсом НБУ становило

60 000 дол. США, та з остаточним поверненням не пізніше 15 червня 2015 року. Разом з тим, позивач вважав, що положення п. 9 вказаного договору позики, яким встановлено відповідальність позичальника в разі прострочення виконання зобов'язання за договором позики сплатити штраф в розмірі 5% від простроченої грошової суми за кожні 10 календарних днів такого прострочення, таким, що не відповідає положенням цивільного законодавства України та суперечить вимогам ст. 549 ЦК України, що на його думку порушує його права та законні інтереси, у зв'язку з чим просить визнати вказаним пункт договору позики недійсним.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 11 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 31 серпня 2016 року, відмовлено в задоволені позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання частково недійсним пункту договору.

Не погодившись із вищезазначеними судовими рішеннями, ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3, звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просила скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, вірно керувався положеннями ст. 215 ЦК України та виходив із того, що сторонами було погоджено, що зазначений у пункті 9 договору штраф не може перевищувати 50% від розміру відповідного прострочення. Такий розмір штрафу був визначений сторонами у договорі позики з метою забезпечення виконання зобов'язання, а саме повернення грошових коштів відповідачу, що не суперечить нормам чинного законодавства України. Таким чином, у пункті 9 договору позики сторонами визначена формула розрахунку штрафу за несвоєчасне повернення грошових коштів, що не суперечить нормам ст. 549 ЦК України.

Враховуючи викладене, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання пункту 9 договору позики недійсним, оскільки при підписанні договору всі передбачені чинним законодавством вимоги для укладення договору були дотримані, пункт договору, що є предметом спору, містить всі передбачені чинним законодавством відомості, дотримано всіх вимог щодо змісту та форми укладення.

Доводи, на які посилається заявник у своїй касаційній скарзі, висновків судів не спростовують.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту рішення Печерського районного суду м. Києва від 11 квітня 2016 року та ухвали апеляційного суду м. Києва від 31 серпня 2016 року і доданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваних судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Косенко Любов Анатоліївна, про визнання частково недійсним пункту договору, за касаційною скаргою ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3, на рішення Печерського районного суду м. Києва від

11 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 31 серпня 2016 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ О.О.Дьоміна