№336/3737/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2016 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі

Головуючого судді Наумова О.О.,

при секретарі Сергієнко С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: П'ята Запорізька державна нотаріальна контора, про продовження строку на прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з вищевказаним позовом, в якому зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 мати Позивача, ОСОБА_3, померла не залишивши заповіту. До складу спадщини після смерті матері позивача входила 1/2 будинку в АДРЕСА_1.

Єдиним спадкоємцем після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері, ОСОБА_3 є позивач, яка через свій малолітній вік і передування в школі-інтернаті пропустила строки для прийняття спадщини і, з огляду на поважність причин пропуску, просить суд продовжити пропущений строк.

Представник позивача, в судовому засіданні позов підтримав, наполягав на його задоволенні, в подальшому надав заяву про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач, ОСОБА_2, в судове засідання не з`явився про час та місце слухання справи був повідомлений завчасно, про причини своєї неявки суд не повідомив, до суду направив заяву про слухання справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував.

Третя особа, П'ята Запорізька державна нотаріальна контора, в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином та своєчасно, надала заяву до суду про розгляд справи без участі представника, просила прийняти рішення на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне, позовні вимоги задовольнити з наступних підстав.

З огляду на те, що на момент смерті матері Позивача діяв Цивільний кодекс Української РСР в редакції від 30.10.1999 року, то його положення підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Відповідно до положень ст.ст. 525-527 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Частина 1 ст. 529 ЦК УРСР зазначає, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

В свою чергу, пункт 1 частини 1 ст. 549 ЦК УРСР зазначає, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно з частиною 2 даної статті, зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Частина 1 ст. 550 ЦК УРСР передбачає, що строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер не залишивши заповіту дідусь позивача - ОСОБА_4. До складу спадщини після померлого входив житловий будинок в АДРЕСА_1. Після відкриття спадщини П'ятою запорізькою державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 277-1995.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи, спадщину після дідуся позивача, ОСОБА_4, в рівних частинах по 1/3 частині будинку прийняли, але не оформили ОСОБА_3 - мати позивача і донька спадкодавця, ОСОБА_5 - бабуся позивача і дружина спадкодавця та ОСОБА_6 - дядько позивача і син спадкодавця.

ІНФОРМАЦІЯ_3 бабуся позивача, ОСОБА_5, померла не залишивши заповіту. До складу спадщини після неї увійшла 1/3 частина будинку по АДРЕСА_1, яку померла прийняла в спадщину і за життя не оформила. Спадкова справа після померлої не заводилася, а прийняття спадщини відбувалося шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном. Спадщину після бабусі позивача в рівних частинах по 1/6 частині будинку прийняли, але не оформили ОСОБА_3 - мати позивача і донька спадкодавця та ОСОБА_6 - дядько позивача і син спадкодавця.

Загалом, після смерті ОСОБА_5 право власності на будинок по АДРЕСА_1 в рівних частинах належало ОСОБА_3 та ОСОБА_6.

ІНФОРМАЦІЯ_1 мати Позивача, ОСОБА_3, померла не залишивши заповіту. Єдиним спадкоємцем була позивач, ОСОБА_1 - донька померлої. До складу спадщини після матері позивача входила 1/2 будинку по АДРЕСА_1.

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_1 на день відкриття спадщини та протягом строку на її прийняття була малолітньою і перебувала в Комунальному закладі «Новомиколаївська загальноосвітня школа - інтернат І - ІІ ступенів Запорізької обласної ради. За таких обставин суд погоджується з доводами позивача про те, що вона з поважних причин не мала можливості вчинити дії, необхідні для прийняття спадщини.

26 серпня 2008 року позивач повернулася до зазначеного будинку і зареєструвалася за вказаною адресою. 05 листопада 2011 року позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 і взяла прізвище чоловіка.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер дядько Позивача, ОСОБА_6. На момент смерті йому належала 1/2 будинку по АДРЕСА_1. Єдиним спадкоємцем померлого був двоюрідний брат позивача - відповідач, ОСОБА_2, який оформив спадщину і є власником 1/2 будинку.

15 червня 2016 року позивач звернулася до П'ятої Запорізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після матері, ОСОБА_3. В той же день була заведена спадкова справа № 370-2016 і позивачу було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Підставою для відмови стало пропущення позивачем строків на прийняття спадщини.

Таким чином, у зв'язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст.11 ЦПК України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі та підтверджуються зібраними у справі доказами, тому ОСОБА_1 необхідно продовжити строк на прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері, ОСОБА_3, і визначити такий строк протягом трьох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду.

Враховуючи все вищезазначене, та керуючись ст.ст. 10, 11, 27, 60, 109, 122, 137, 208, 209, 212, 215 ЦПК України, ст.ст. 525-527, 529, 548, 549, 550 ЦК УРСР, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: П'ята Запорізька державна нотаріальна контора, про продовження строку на прийняття спадщини - задовольнити повністю.

Продовжити ОСОБА_1 строк на прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері, ОСОБА_3, і визначити такий строк протягом трьох місяців з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів після проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.О.Наумов