Справа № 578/759/15-ц
провадження № 2/578/5/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
22 березня 2016 року смт.Краснопілля
Краснопільський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Косар А.І.
секретаря судового засідання Литвин А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснопілля цивільну справу позовного провадження
за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «ДельтаБанк» /далі ПАТ «Дельта Банк»/
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Дельта»
про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
- Банк самостійно один раз на місяць може без укладення додаткової угоди змінювати розмір ліміту Кредитної лінії в межах Кредитної лінії;
- кредитні кошти та власні кошти Держателя кредитної лінії використовуються для розрахунків за товари та послуги, зняття готівки, виконання держателем своїх зобовязань перед банком за договором, та вчинення інших операцій передбачених Договором;
- Держатель картки зобовязаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення у повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній звітний місяць та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом;
- Держатель доручає Банку здійснювати з Розрахунку договірне списання грошових коштів.
Посилаючись на запровадження у ПАТ «Дельта Банк» з 03.03.2015 тимчасової адміністрації та призначення уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення
тимчасової адміністрації, що є підставною для звільнення від сплати судового збору при подачі позову, позивач просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та судові витрати покласти на відповідача.
Ухвалою суду від 17 грудня 2015 року до участі у справі залучено Приватне акціонерне товариство «Страхову компанію «Дельта» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору /ас. 107/.
Розгляд цивільної справи відбувався протягом тривалого часу, на судових засіданнях приймали участь відповідач та її представник.
22 березня 2016 р. учасники процесу в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися відповідно до ст. 74 ЦПК України належним чином за наявними в матеріалах справи адресами.
Від представника позивача за дорученням ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника ПАТ «Дельта Банк» за наявними матеріалами справи, позовні вимоги підтримує у повному обсязі і не заперечує проти ухвалення заочного рішення /ас.191/.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач та її представник, і третя особа не зявилися в судове засідання, про причину неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності та клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.
Таким чином, суд відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України за згодою позивача постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши учасників судового розгляду, розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків.
Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.
Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Інформації щодо визнання даної угоди недійсною суд не має.
Правовідносини що склалися між сторонами, є договірними і врегульовані нормами Цивільного кодексу України /далі ЦК України/.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
За правилами ч. 1 ст. 509 ЦК Українизобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).
Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно із ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Заперечуючи проти позову, відповідач визнавала наявність кредитних відносин з ПАТ «ДельтаБанк» і наявність заборгованості, проте вона не погоджувалася з наданим позивачем розрахунком розміру заборгованості на суму 4360,33 грн. по тілу кредиту, по відсоткам на суму 1217,95 грн.
Принцип процесуальної рівності сторін включає в себе право відповідача на звернення із клопотанням при призначення експертизи, якщо для доведення перед судом переконливості своїх доводів, які становлять підставу заперечень проти позову, необхідні спеціальні знання у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо (ст. ст. 10, 143 ЦПК України).
У межах розгляду справи 24 лютого 2016 року відповідач ОСОБА_1 подала до суду письмове клопотання про призначення економічної експертизи /ас. 158/, та на розяснення якої поставити наступні питання:
1.Чи відповідає умовам кредитного договору та взаємним розрахункам між сторонами розмір заборгованості, що обрахований ПАТ «Дельтабанк»?
2. Якщо ні, то яким чином слід обраховувати розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитними правовідносинами з ПАТ «Дельтабанк» та який розмір заборгованості ОСОБА_1 перед банком станом на 15.07.2015?
Ухвалою суду від 22 березня 2016 року ОСОБА_1 відмовлено у призначенні судової економічної експертизи за необґрунтованістю. Відмовляючи у призначенні експертизи, суд виходив з тих обставин, що на заперечення позовних вимог відповідач надала свій розрахунок, завірений печаткою адвоката ОСОБА_3 Доказів того, що означена особа має спеціальні знання з даного питання, суду не надано. Суд вважає, що одне лише зазначення відповідача про неправильність розрахунків позивача не є посиланням на доказ, що має суттєве значення для правильного вирішення справи. У даному випадку доказом міг би бути висновок спеціаліста з цього питання, та у разі незгоди з ним позивача, можливе клопотання про забезпечення судом доказів шляхом призначення відповідної судової експертизи.
Крім цього, неявка відповідача у судове засідання унеможливила уточнення питань експертизи, а також вирішити питання оплати витрат по її проведенню.
Пунктом 1.3 Договору передбачено, що банк надає клієнту кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії в загальному розмірі 100 000 грн. та на день укладення цього Договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 9000 грн. Ліміт Кредитної лінії розраховується банком самостійно. Банк самостійно може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії та/або загальний розмір кредитної лінії, про цьому сторони погодили, що у даному випадку додаткова угода до цього Договору про зміну ліміту кредитної лінії/загального розміру кредитної лінії сторонами не складається. Інформація щодо зміни розміру кредитного
ліміту та строків уведення в дію зазначаються у щомісячній виписці та /або текстовим повідомлення у електронному вигляді на номер мобільного телефону.
Згідно з п.2.3 договору клієнт сплачує банку проценти за користування кредитною лінією за ставками, які зазначені в Тарифах.
Пунктом 3.6 Кредитного договору визначено, що клієнт картки зобов'язаний щомісяця у визначені Правилами строки здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу (ОМП), складові якого зазначаються у тарифах. Обов'язковими складовими ОМП є частка погашення заборгованості, овердрафт та прострочена заборгованість попередніх періодів, в залежності від умов тарифів до складу ОМП можуть включатись інші платежі.
Згідно з умовами тарифного пакету, визначеними в Тарифах, частка обов'язкового погашення тіла кредиту становить 5 %. Держатель зобов'язаний щомісяця погашати частину заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу, який складається з частки обов'язкового погашення тіла кредиту, нарахованих процентів за кредит, плати за обслуговування, овердрафту, процентів за овердрафт, штрафу за прострочену заборгованість та суму заборгованостей минулих періодів.
Згідно з п. 1.6 Тарифів на обслуговування платіжних карток процент за користування відновлювальною кредитною лінією становить 0,0001% річних у день поповнення карткового рахунку (включається в ОМП), на позитивний залишок 3,00% річних в останній робочий день місяця, зараховується на картковий рахунок, та процент на недозволений овердрафт 48 % річних, у день поповнення карткового рахунку (включається в ОМП).
Згідно п. 1.7. Тарифів, плата за обслуговування кредитного залишку складає 3,15 % та нараховується щомісячно в останній робочий день поточного місяця від суми використаних кредитних коштів станом на день нарахування.
Крім того, пунктами 1.7, 1.8 Тарифів установлено плату за обслуговування кредитного залишку в розмірі 3,15 % та нараховується щомісячно в останній робочий день поточного місяця від суми використаних кредитних коштів станом на день нарахування; плату за обслуговування карткового рахунку в розмір 9 грн. 90 коп.
Відповідно до п. 3.1 Тарифів штраф за прострочену заборгованість обов'язкового мінімального платежу становить 0,01 %, але не менше та/або не більше 75 грн. за кожен факт прострочення.
Згідно п. 3.7. Кредитного договору у разі порушення Клієнтом строків сплати заборгованості за Кредитною лінією та/або овердрафтом, процентів за користування Кредитною лінією та/або овердрафтом, а також інших платежів, що є складовими ОМП Клієнт сплачує Банку пеню в розмірі та в строки та в порядку, які визначені Правилами та Тарифами.
У відповідності до п. 3.4. Кредитного договору Клієнт доручає Банку здійснювати з Рахунку договірне списання грошових коштів, які складають суми заборгованості, які виникають за цим Договором та/або кредитними договорами, укладеними між сторонами.
Відповідно до п.3.8 Договору при надходженні на Рахунок коштів, вони направляються на погашення заборгованості Держателя в наступній черговості: в першу чергу погашається прострочена заборгованість за цим Договором, а потім поточна. Послідовність погашення існуючої заборгованості визначається банком самостійно, та сторони встановлюють, що зміна черговості погашення заборгованості клієнта за рахунок коштів, які надійшли на рахунок не являється зміною умов договору та не потребує двостороннього погодження.
За змістом п. 5.1 Кредитного договору з підписанням цього Договору Держатель засвідчує, що він ознайомлений з Правилами, Тарифами та погоджується вважати їх обов'язковими до застосування до відносин, які виникли на підставі цього Договору.
Після того, як позичальник припинив сплачувати щомісячні платежі (останній платіж внесено 9.09.2014 в сумі 3321 грн.) залишилась заборгованість по тілу кредиту, прострочена заборгованість по тілу кредиту, прострочена заборгованість по комісіям, яка кожного місяця збільшувалась на суму нарахованого, але не сплаченого щомісячного платежу. При цьому тіло кредиту зменшувалось на частку тіла кредиту, нараховану до сплати в поточному місяці, яка переносилась на прострочену заборгованість.
Крім цього, з запровадженням виконавчою дирекцією фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про запровадження з 3.03.2015 тимчасову адміністрацію /копії ас. 8-11/, і з метою приведення обліку комісій за обслуговування кредитної заборгованості у відповідність до вимог Міжнародних стандартів фінансової звітності, Банком було змінено облік заборгованості: заборгованість, яка обліковувалась по комісії, була перенесена на відсотки, при цьому загальний розмір заборгованості не змінився.
Таким чином, судом встановлено, що відповідачем була порушена умова кредитного договору в оплаті щомісячного мінімального обовязкового платежу, за рахунок якого мали погашатись щомісячні нарахування по тілу кредиту та комісії, унаслідок чого утворилася заборгованість перед позивачем, яка підлягає стягненню.
Суд погоджується з розрахунком позивача і вважає за можливе покласти його в основу судового рішення, оскільки відповідач не надала суду належних і допустимих доказів у спростування позовних вимог, чим не виконала вимоги ст.ст.10, 58-59 ЦПК України. Судом таких доказів не встановлено і при розгляді справи.
При цьому суми заборгованості розраховувались наступним чином:
Як убачається з розрахунку, 19.08.2011 ОСОБА_1 сплачені кошти у сумі 1000 грн., які були спрямовані банком на погашення кредиту. Кошти сплачені 26.09.2011 в сумі 1000 грн. були спрямовані банком на погашення нарахованих комісій в сумі 236,88 грн. (тіло кредиту 7522,90 грн. х 3,15%), а решта сплачених коштів 763,12 грн. (1000 236,88) були зараховані на погашення кредиту, з яких 376,00 грн. (тіло кредиту 7522,90 х 5%) частка тіла кредиту обовязкова до сплати в звітному періоді. При цьому тіло кредиту в наступному місяці зменшилось на сплачену частку кредиту та збільшилось на суму коштів, зняту з рахунку в поточному місяці.
Поряд з цим, згідно Правил надання банківських послуг за поточними рахунками з використанням платіжної картки у національній та іноземній валюті від 27.10.2010, які діяли на час укладення кредитного договору /копії ас. 82-87/, передбачено наступне:
- п. п. 5.1 Правил визначено, що банк щомісячно до 5-го числа місяця, наступного за звітним формує виписки, де зазначається інформація про рух коштів по рахунку за звітний період;
- згідно п. 6.1 /п. 3.14 Договору/ перелік послуг, що надаються банком, та їх вартість можуть бути змінені у випадку прийняття уповноваженим органом банку відповідного рішення;
- п.п.6.1.2 у разі ініціювання змін Тарифів в сторону збільшення банк зобовязаний повідомити про це клієнта шляхом розміщення відповідного оголошення нового/зміненого тексту тарифів на інформаційних стендах, що знаходяться в приміщенні банку та сайті банку за 30 календарних днів до вступу в дію таких змін.
Інформація щодо зміни тарифів була розміщена на сайті банку 30.01.2012, згідно яким клієнтів за картками «Кредитна картка Бонусна» та «Кредитна картка № 1 Бонусна+» за старими тарифами (з 01.09.2011по 12.11.2011) буде автоматично переведено на нові тарифи. 01.04.2012 на сайті банку було розміщено оголошення, згідно якого відповідачу було зменшено частку обовязкового погашення тіла кредиту з 5 % до 2 % від суми заборгованості /копії ас. 150-153/.
Згідно п.п.6.4.1 Правил /п.3.15 Договору/ якщо клієнт не погоджується із запропонованими Банком змінами тарифів, у т. ч. із зміною ставки, він зобовязаний протягом 10 календарних днів після розміщення оголошення, повідомити про це банк шляхом надання письмової заяви на закриття рахунку та в цей же строк повернути банку повну суму отриманого кредиту шляхом сплати існуючої заборгованості за кредитною лінією та сплатити проценти та інші платежі, передбачені Договором та тарифами.
Згідно п. 6.5 Правил /п. 3.16 Договору/ - у разі, якщо банк у вказаний вище строк не отримає від клієнта відповідного письмового повідомлення, нові Тарифи вважаються погодженими клієнтом та такими, що починають застосовуватись до взаємовідносин сторін у відповідну дату їх впровадження.
Таким чином, зміна плати за обслуговування кредитного залишку /комісії/ з 3,15 % від суми використаних кредитних коштів на 4,25 % відбулась відповідно до умов Договору та Правил, відповідач у порядку, встановленому Договором та Правилами, був повідомлений про нові тарифи.
Відповідач не надала суду доказів того, що направляла на адресу Банку письмове повідомлення про її незгоду з новими тарифами. Крім того, відповідач після зміни плати за обслуговування кредитного залишку /комісії/ продовжувала користуватися кредитною карткою та здійснювати платежі на погашення кредитної заборгованості, що свідчить про те, що відповідач погодилась зі збільшенням плати за обслуговування кредитного залишку, а тому її доводи про те, що банком без її відома та згоди було змінено розмір комісії є безпідставними.
Відповідачем також порушувалось питання щодо наявності договору добровільного страхування фінансових ризиків, яким вона застрахувала свою відповідальність у разі несплати кредиту.
Відповідно до п. 3.5 Договору, страховим випадком є скорочення штату або чисельності працівників, чи зміна в організації виробництва і праці організації, установи або підприємства, де знаходиться місце постійної роботи Страхувальника.
Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (ч.1 ст.12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (ч.2 ст.14 ЦК України).
З огляду на викладене, відповідачем не доведено настання страхового випадку та звернення її до страховика з даного питання.
Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Оскільки кошти за кредитним договором в належному розмірі повернуто не було, проценти за кредитом та пеня за процентами підлягає стягненню з відповідача у межах строку позовної давності.
Зазначена правова позиція висловлена ОСОБА_1 Судом України у постанові від 02 грудня 2015 року № 6-249цс15, яка згідно вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.
У своїх запереченнях відповідач також звертала увагу на наявність підстав для застосування позовної давності, з огляду на те, що поданий позивачем розрахунок починається з 02.08.2011, проте у межах розгляду справи відповідач та її представник не зверталися з відповідною заявою про застосування строку позовної давності.
Підстав для звільнення від відповідальності за порушення зобовязання відповідно до ст. 617 ЦК України судом не встановлено.
Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Отже, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі.
Оскільки при зверненні до суду позивач був звільнений від сплати судового збору, питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку передбаченому ст. 88 ЦПК України відповідно до п.1.1. Закону України Про судовий збір, тому з відповідача підлягає стягненню 1378 грн. судового збору на користь держави.
Керуючись ст.ст. 3, 10- 11, 60, 79, 88, 197, 209, 212, 214 215, 217-218, 224-226, 294 ЦПК України, суд,
Позов Публічного акціонерного товариства «ДельтаБанк» задоволити.
Заочне рішення може бути переглянуто Краснопільським районним судом Сумської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, а саме: апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення
Скарга подається до Апеляційного суду Сумської області через Краснопільський районний суд Сумської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи.

Суддя А. І . Косар