Справа № 686/6148/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2016 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Колієва С.А.

при секретарі Конопоко А.П., Прядун О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Хмельницький справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, служба у справах дітей Хмельницької міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернувся ОСОБА_1 з вказаним позовом в якому зазначив, що він є наймачем квартири АДРЕСА_1. Вказана квартира перебуває у комунальній власності та в ній фактично проживають він, його колишня дружина ОСОБА_4, їх спільні діти: ОСОБА_6 та ОСОБА_5 і онуки: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Окрім них в спірній квартирі зареєстрована його племінниця ОСОБА_2 та її донька ОСОБА_3, які жодного дня з часу реєстрації в цьому помешканні не проживали. Батьки ОСОБА_2 ОСОБА_9 та ОСОБА_9 після реєстрації шлюбу виїхали зі спірної квартири та оселились в квартирі матері ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2. Після народження ОСОБА_2 остання проживала разом з своїми батьками за вказаною адресою, проте була зареєстрована у спірній квартирі. Фактично з часу народження ОСОБА_2 в спірній квартирі не проживала та нею не користувалася. З 2014 року він просив батьків відповідачки вирішити питання щодо зняття з реєстрації ОСОБА_2, проте останні відмовилися, пояснивши що реєстрація у їх помешканні збільшить їх втрати по оплаті за комунальні послуги. Також зазначив, що під час перебування у шлюбі ОСОБА_2 народила доньку ОСОБА_3, яку, без його згоди та відома, також зареєструвала у спірному помешканні. Просив врахувати, що з часу свого народження ОСОБА_2 не проживає у спірному помешканні, ним не цікавиться, спроб вселитися не вчиняла, її речей, як і речей її доньки в цій квартирі не має. Зазначив, що реєстрація у спірній квартирі чинить перешкоди у користуванні цим житлом, оскільки він не може отримати субсидію, вирішити питання щодо приватизації цього житла, тощо. Добровільно знятися з реєстраційного обліку за вказаною адресою остання не бажає. На підставі викладеного, посилаючись на положення ст.ст. 71, 72 ЖК України, просив суд визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування квартирою №10 у буд. 12/1 по вул. Соборній у м. Хмельницькому.

Відповідачем ОСОБА_2 був поданий зустрічний позов до ОСОБА_1, в якому остання зазначила, що з 18.02.1988 року вона зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_1. Після народження доньки ОСОБА_3, вона зареєструвала її у спірну квартиру. В цьому помешканні окрім неї та доньки також зареєстровані: кухар В.І., його колишня дружина ОСОБА_4, їх діти: ОСОБА_5 та ОСОБА_6В, та онуки: ОСОБА_7, ОСОБА_8 ОСОБА_1 є людиною похилого віку, нервово-неврівноважений, зловживає алкогольними напоями та завжди, на відміну від інших, не визнавав її членом сімї. За життя її баба та дід ОСОБА_10 та ОСОБА_11, які проживали у цій квартирі, завжди захищали її. У червні 2014 року, після смерті діда, ОСОБА_1 став заперечувати аби вона проживала у цій квартирі, змінив вхідні замки у квартиру. Колишній чоловік ОСОБА_12 також характеризувався особою з агресивною та соціально необумовленою поведінкою, був засуджений за вчинення злочину та відбуває покарання. Чисельні суперечки, сварки, образи та погрози в колі сімї змусили її разом з донькою тимчасово залишити вказану квартиру. Іншого житла, де б вона могла проживати у неї не має. Остання спроба вселитися у спірну квартиру призвела до виникнення чергової сварки з відповідачем. За таких обставин, посилаючись на те, що вона має право проживати у спірній квартирі, просила зобовязати ОСОБА_1 не чинити перешкоди їй у користуванні квартирою №10 у буд. 12/1 по вул. Соборній у м. Хмельницькому.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили його задовольнити. Зустрічний позов не визнали, та посилаючись на його безпідставність, просили суд відмовити у його задоволенні. Надали суду пояснення, аналогічні викладеним у позові. Також зазначили, що спірна квартира була надана батькам позивача: ОСОБА_11 та ОСОБА_10 У цій квартирі проживали та були зареєстровані їх діти: ОСОБА_9 (батько ОСОБА_2А.), ОСОБА_1, ОСОБА_13, ОСОБА_9 та ОСОБА_14 Після одруження всі діти батьків виїжджали з квартири та знімалися з реєстраційного обліку. Після одруження ОСОБА_9 також виїхав з цієї квартири та став проживати у ІНФОРМАЦІЯ_2 (за місцем проживання матері дружини). У 1985 року народилася ОСОБА_2, яку у 1988 році з дозволу батьків зареєстрували у спірному помешканні, проте остання ніколи там не проживала та цим житлом не користувалася. Коли ОСОБА_2 народила доньку ОСОБА_3, вона її без згоди інших зареєстрованих осіб, також зареєструвала у спірному помешканні. У спірній квартирі завжди проживав ОСОБА_1 разом з своєю сімєю. Відповідач ніколи не проживала у цій квартирі, її особистих речей, як і речей її доньки у квартирі не має та ніколи не було, остання ніколи участі в утриманні квартири не приймала, не оплачувала комунальні послуги. Також просили врахувати, що з часу реєстрації в спірному помешканні (1988 року) ОСОБА_2 ніколи не намагалася вселитися у цю квартиру і такі спроби стала здійснювати лише після подання даного позову.

Відповідач ОСОБА_2 пояснила суду, що наймачами вказаної квартири були її дід та бабка, які зареєстрували її в спірному помешканні з часу її народження. Вона проживала та користувалася цією квартирою. Оскільки між її батьками та сімєю відповідачів виникали сварки, її батьки вимушені були переїхати проживати за іншою адресою. З того часу вона періодично проживала то у своїх батьків то у бабусі з дідусем у спірній квартирі, де у неї були та залишалися її особисті речі. Також зазначила, що оскільки відповідач зловживає спиртними напоями, часто влаштовував скандали; крім того у цій квартирі проживав колишній чоловік доньки позивача, який притягувався до кримінальної відповідальності, вона вимушена була залишити це помешкання. Разом з цим пояснила, що інтерес до цієї квартири вона не втратила, приймала участь в утриманні цієї квартири, надавала кошти на оплату комунальних послуг, які передавала своєму батькові та який в свою чергу передавав їх своїй сестрі ОСОБА_15. Зазначила, що після смерті бабусі та діда, з осени 2014 року їй з сторони відповідача чинилися перешкоди у користуванні цим житлом. З того часу вона проживала у чоловіка по вул. Прибузькій 14. Вона намагалася вселитися у цю квартиру, проте відповідач заперечує її право користуватися цим житлом, не пускає її у квартиру. Іншого житла у неї не має. На останні судові засідання відповідач не зявилася, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності.

Представник відповідача підтримав зустрічний позов, просив його задовольнити, а у задоволенні первісного позову відмовити. Надав пояснення, аналогічні поясненням відповідача ОСОБА_2 Також зазначив, що відповідач ОСОБА_1 та члени його сімї не визнають право ОСОБА_2 користування спірною квартирою, яка набула його у встановленому порядку, чинять перешкоди останній у вселенні та проживанні у цій квартирі.

Третя особа ОСОБА_4 позов ОСОБА_1 підтримала, заперечувала проти задоволення позовних вимог ОСОБА_2 Пояснила суду, що ОСОБА_2 ніколи у спірній квартирі не проживала, нею як житлом не користувалася. У цій квартирі проживає вона разом з колишнім чоловіком ОСОБА_1 та їх дітьми: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 й онуками. У спірній квартирі у 80-х роках проживав також і ОСОБА_9, батько відповідачки. Коди він одружився, то разом з дружиною виїхав з цієї квартири та вони стали проживати за іншою адресою. Після народження у них доньки ОСОБА_2, остання була зареєстрована у цій квартирі проте ніколи в ній не проживала, цим житлом не цікавилася, участі в його утриманні не приймала, комунальні платежі не сплачувала. За весь час остання не намагалася вселитися у цю квартиру, і такі спроби вона стала здійснювати лише після подання ОСОБА_1 даного позову.

Третя особа ОСОБА_6 позов ОСОБА_1 підтримала, просила його задовольнити, у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 просила відмовити. Зазначила, що у квартирі №10 буд.12/1 по вул. Соборній у м. Хмельницькому вона проживає з народження (з 1985 року). В цій квартирі проживали її батьки: ОСОБА_1 та ОСОБА_4, сестра ОСОБА_5 та дід і баба (батьки ОСОБА_1І.). Також зазначила, що у даній квартирі також зареєстрована ОСОБА_2, проте остання ніколи в цій квартирі не проживала, цим житлом не користувалася, її особистих речей у квартирі не було. До подачі позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 ніколи не намагалася вселитися у цю квартиру.

Представник служби у справах дітей Хмельницької міської ради в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову ОСОБА_1 в частині визнання малолітньої ОСОБА_3 такою, що втратила право користування спірним помешканням. В іншій частині вирішення позову ОСОБА_1, а також вирішення зустрічного позову ОСОБА_2 покладався на розсуд суду. В наступні судові засідання не зявився, просив справу розглянути за його відсутності. При вирішенні справи покладався на розсуд суду та просив справу вирішити з максимальним урахуванням інтересів неповнолітньої дитини.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні обставини.

Квартира АДРЕСА_3 є комунальною власністю, та її наймачем є ОСОБА_1 У вказану квартиру ОСОБА_1 був вселений та зареєстрований у 1983 році. Також у вказаній квартирі зареєстровані і проживають: ОСОБА_4 колишня дружина ОСОБА_1 з 1982 року; доньки ОСОБА_1: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з 1983 та 1985 року відповідно; онуки ОСОБА_1: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_16, ОСОБА_17 та ОСОБА_18 з 2007, 2010, 2003, 2004 та 2015 року відповідно. Також у вказаній квартирі зареєстровані з 13.05.1985 року ОСОБА_2 (племінниця ОСОБА_1І.) та з 09.06.2010 року її донька ОСОБА_3 Вказане підтверджено довідкою №3568 від 03.11.2015 року виданою ЖЕК №1.

Допитана в якості свідка ОСОБА_19 суду пояснила, що вона проживає у ІНФОРМАЦІЯ_3 з 1992 року. У квартирі №10 вказаного будинку проживають ОСОБА_1 разом з своєю дружиною ОСОБА_4 доньками ОСОБА_7 та ОСОБА_18 й онуками. Також у цій квартирі проживали батьки ОСОБА_1 до своєї смерті. Відповідач та її донька у цій квартирі не проживали. Вона бачила відповідача лише у 2015 році коли та намагалася вселитися у цю квартиру.

Свідок ОСОБА_20 суду повідомив, що він проживає у ІНФОРМАЦІЯ_4 з 1982 року. У квартирі 10 вказаного будинку проживає ОСОБА_1 разом з дружиною, доньками та онуками. Відповідач ОСОБА_2 у цій квартирі не проживає та він її жодного разу не бачив. У цій квартирі також проживали батьки ОСОБА_1 та його три сестри і брат. Всі вони крім, сімї ОСОБА_1, виїхали з цієї квартири приблизно 20 років тому.

Свідок ОСОБА_21 суду повідомила, що з 1982 року вона проживає у ІНФОРМАЦІЯ_5, поруч х яким розташований будинок №12/1. Сімю кухар В.І. вона знає з того часу. Зазначила, що ОСОБА_1 у квартирі №10 буд.12/1 по вул. Соборній проживає з дитинства. Після одруження в цій квартирі стала проживати і його дружина кухар ОСОБА_4, а також їх діти: ОСОБА_7 та ОСОБА_18. З ними проживали також батьки ОСОБА_22 ОСОБА_11 та ОСОБА_10. Також у цій квартирі проживали сестри позивача ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25 та брат ОСОБА_16, які після одруження виїжджали з неї. ОСОБА_2 ніколи не проживала у цій квартирі, також і не проживала в ній і її донька ОСОБА_3 Крім того повідомила, що вона працює у дитячій поліклініці у м. Хмельницькому та на виклики до ОСОБА_3 здійснюються саме за адресою Інститутська, 14, а не по Соборній 12/1.

Свідок ОСОБА_26 надала суду пояснення, аналогічні поясненням свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_20

Свідок ОСОБА_27 суду пояснила, що вона є племінницею ОСОБА_1 У спірній квартирі №10 буд.12/1 по вул. Соборній м. Хмельницькому проживали її дід і баба (батьки матері ОСОБА_15І.) ОСОБА_11 та ОСОБА_19, дядько ОСОБА_1 разом з дружиною ОСОБА_4 та дітьми ОСОБА_7 і ОСОБА_18. У цій квартирі до 1998 року вона також проживала. ОСОБА_2 ніколи у цій квартирі не проживала, та цим житлом не користувалася. Також пояснила, що допомогу в оплаті за комунальні послуги надавала її мати ОСОБА_15, яка заповнювала відповідні платіжні рахунки. Дідусь і бабусі сплачували комунальні послуги за себе, а сімя ОСОБА_1 свою частину. Ні ОСОБА_2, ні її батьки ніколи не давали гроші за оплату комунальних послуг за цю квартиру. Також пояснила, що зі слів ОСОБА_1 їй відомо, що у 2015 році виник скандал з ОСОБА_2, яка намагалася вселитися у цю квартиру. Зазначила, що ОСОБА_2 ніколи до цього часу не намагалася вселятися у цю квартиру, нею не користувалася, а бабусю і дідуся не вважала за рідних, їх не навідувала. За життя бабуся та дід просили ОСОБА_9 аби його донька виписалася з цієї квартири.

Свідок ОСОБА_28 суду пояснила, що вона проживає у кв.11 по вул. Соборній у м. Хмельницькому з травня 2014 року. Сімю кухар В.І. вона знає близько 12 років. У квартирі 10 вказаного будинку проживають ОСОБА_1 разом з дружиною та дітьми. Також у цій квартирі проживали до смерті батьки ОСОБА_1 У цій квартирі ОСОБА_2 та її донька не проживала, а лише інколи в дитинстві навідувала бабусю і дідуся. Також зазначила, що у 2015 році ОСОБА_2 влаштувала скандал та намагалася вселитися у квартиру №10. До цього часу таких намагань не було.

Допитані в якості свідків ОСОБА_29 та ОСОБА_15 суду пояснили, що вони є рідними сестрами позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_9 (батька ОСОБА_2А.). Квартира №10 по вул. Соборній у буд.12/1 м. Хмельницького отримували їх батьки ОСОБА_11 та кухар ОСОБА_19. З часу народження вони проживали всі у цій квартирі. Після одруження всі діти виїжджали з квартири. Так, після одруження у 1985 році ОСОБА_9 виїхав разом з дружиною з цієї квартири та став проживати у матері дружини по вул. Інститутській у м. Хмельницькому. Коли народилася у нього донька ОСОБА_2, він зі згоди батька зареєстрував її у цій квартирі, проте остання там ніколи не проживала. Фактично з батьками залишився проживати ОСОБА_1 зі своєю родиною: дружиною та двома доньками. ОСОБА_2 залишалася бути зареєстрованою у цій квартирі, але з часом коли піднялася оплата за комунальні послуги батьки стали просити ОСОБА_9 виписати свою доньку, або компенсувати ці витрати. Останній заперечував проти цього та комунальні послуги не оплачував. Також свідок ОСОБА_15 пояснила, що всіма розрахунками з оплати комунальних послуг займалася. Вона розраховувала суми які належить сплатити ОСОБА_1, з урахуванням зареєстрованих його членів сімї, та батькам, при цьому батьки оплачували вартість таких послуг з урахуванням реєстрації ОСОБА_2 та її доньки. Компенсацію таких витрат батькам ОСОБА_2 не здійснювала. Також пояснили, що фактично утримання квартири, її ремонт здійснював ОСОБА_1, участі у цьому ОСОБА_2 не приймала. Також зазначили, що спірною квартирою ОСОБА_2 ніколи не користувалася, в ній не жила, та навіть до бабусю і дідуся не вважала за рідних. Жодних перешкод у проживанні ОСОБА_2 у спірній квартири не чинилося, остання не бажала там проживати та жодних спроб вселитися туди до подачі позову не здійснювала. Особистих речей ні ОСОБА_2, ні її батьків у цій квартирі не має.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив спірна квартира є квартирою його батьків, в якій він проживав з народження. У 1985 року він одружився та пішов проживати до батьків дружини. Коли народжилася донька ОСОБА_2, він зареєстрував її у цій квартирі, та жодних претензій з приводу цього його батьки не висловлювали. Також зазначив, що причиною виїзду його з квартири батьків стало те, що його брат ОСОБА_1 зловживав спиртними напоями, влаштовував сварки. Також зазначив, що він особисто передавав гроші через сестру за оплату комунальних послуг. З часу коли він переїхав з квартири він забрав доньку з собою. Оскільки він та дружина займалися бізнесом та часто виїжджали, в цей період донька перебувала у батьків у спірній квартирі, а з 16 років вона стала там проживати постійно. Після смерті батьків ОСОБА_1 змінив замки на вхідних дверях та став чинити перешкоди аби донька проживала у цій квартирі. Донька зверталася до відповідача аби він не чинив перешкоди у користуванні квартирою, також у 2015 році зверталася до міліції з цього приводу.

Свідок ОСОБА_9 надала пояснення, аналогічні поясненням ОСОБА_9

Свідок ОСОБА_30 суду пояснив, що ОСОБА_2 це його цивільна дружина. Протягом останнього часу (2014-2015 рік) вона намагається вселитися до кв.10 буд.12/1 по вул. Соборній у м. Хмельницькому, де проживали її дідусь і бабуся. Її дядько ОСОБА_1 чинить перешкоди у цьому, свідком чого він був особисто. Зазначив, що оскільки ОСОБА_1 веде себе по відношенню до ОСОБА_2 агресивно, виштовхував її, влаштовує сварки, вони не могли там проживати.

Згідно акту від 18.03.2015 року, який був складений від імені мешканців квартир №11 ОСОБА_28, № 15 ОСОБА_31, №9 ОСОБА_20, №5 ОСОБА_32, №16 ОСОБА_33І, та №6 ОСОБА_19 у будинку №12/1 по вул. Соборній м. Хмельницького та посвідченого начальником ЖЕК №1 встановлено, що вказані сусіди підтвердили факт не проживання ОСОБА_2 та її доньки ОСОБА_3 у квартирі №10 буд.12/1 по вул. Соборній з дня їх народження.

Згідно довідки, виданої Хмельницькою міською дитячою лікарнею №590 від 05.08.2015 року встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, спостерігається за адресою: АДРЕСА_2, куди здійснюються виклики лікарів.

Відповідно до довідки середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ степенів №24 м. Хмельницького, встановлено, що ОСОБА_34, ІНФОРМАЦІЯ_7 під час навчання в школі в період з 1991 по 2000 рік проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8.

Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно частин 1 та 2 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Згідно із п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985р. № 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" (з подальшими змінами) у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 Житлового кодексу України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Як встановлено з матеріалів справи відповідач ОСОБА_2 з часу реєстрації у спірній квартирі не вселялася та не проживала у ній. Також не проживає у цій квартирі і її неповнолітня донька ОСОБА_3 З часу досягнення повноліття ОСОБА_2 не вживала жодних заходів до вселення і проживання у спірній квартирі, а дитина ОСОБА_3 взагалі не проживала у спірній квартирі з часу народження та була у ній зареєстрована у звязку з реєстрацією матері, що є підставою для визнання їх такими, що втратили право користування цим житлом.

При цьому суд приймає до уваги пояснення позивача у справі, які повністю підтверджується показаннями свідків ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_27, ОСОБА_21, ОСОБА_26, ОСОБА_28, ОСОБА_29 та ОСОБА_15 та дослідженими в судовому засіданні письмовими матеріалами справи, які узгоджуються між собою.

Доводи відповідача ОСОБА_2 про те, що у спірній квартири вона не проживає через те, що позивач чинить їй перешкоди у цьому, суд не приймає до уваги, оскільки вони не підтверджені жодними належними доказами. При цьому суд не приймає до уваги представлені відеозаписи відповідачкою та висновок ДІМ Хмельницького МВ УМВС України в Хмельницькій області від 23.04.2015 року, оскільки обставини намагання вселитися у спірну квартиру та факт перешкоджання у цьому, які зафіксовані на представлених відеозаписах датовані квітнем 2015 року, тобто вже після подання ОСОБА_1 позову про визнання відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням та відкриття провадження судом у даній справі. Будь-яких доказів стосовно того, що ОСОБА_2 намагалася вселитися у спірну квартиру до квітня 2015 року, та факт чинення зі сторони ОСОБА_1 перешкод у цьому останньою суду не представлено та з матеріалів справи не встановлено.

За таких обставин суд приходить до переконання що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 слід відмовити.

Відповідно до положень ст.88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_35 на користь позивача слід стягнути понесені останнім витрати по сплаті судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 10, 15, 214, 215, 218 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування жилим приміщенням квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 243,60 гривень.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які приймали участь у розгляді справи, але не були присутніми при його проголошенні в той же строк з часу отримання копії рішення.

Суддя: