Справа № 185/9014/16-ц
Провадження № 2/185/4764/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2016 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Бондаренко В.М.,

за участю секретаря: Данильченко Ю.О.,

позивача: ОСОБА_1,

відповідача: ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 подала до суду позовну заяву до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 листопада 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилалася на те, що вона з відповідачем по справі проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу з початку 2000 року по 2002 рік. Від спільного проживання вони мають дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час дитина знаходиться на повному її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, чим ставить її в дуже скрутне матеріальне становище.

У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги та просила суд їх задовольнити в повному обсязі, в своїх поясненнях спиралася на доводи, викладені в позовній заяві. Крім того, додала, що відповідач у добровільному порядку сплачував аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від свого заробітку, коли працював на шахті, та продовжує сплачувати аліменти з пенсії. Однак, відповідач отримує ще й регресні виплати, з яких аліменти не сплачує.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, зазначивши, що він у добровільному порядку сплачує аліменти. На даний час він є пенсіонером та в добровільному порядку сплачує аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від свого доходу. Інших доходів, окрім пенсійних виплат, він на даний час не отримує.

Суд, вислухавши доводи позивача, відповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що заявлений позов не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно з положеннями ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, судом по справі встановлено, що сторони по справі проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу з початку 2000 року по 2002 рік. Від спільного проживання сторони мають дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої, відповідно до копії свідоцтва про народження, записаний відповідач ОСОБА_2 (а.с. 6).

Факт батьківства у судовому засіданні не заперечувався.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Разом з тим, п. 17 постанови ПВСУ № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України" при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 8 ЗУ "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року з відповідними змінами, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідач ОСОБА_2 з 28.04.1990 року по 30.05.2016 року працював у ВСП Шахтоуправління "Дніпровське" ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля". З його заробітної плати, згідно заяви, з 01 листопада 2004 року по 30.05.2016 року утримувалися аліменти в розмірі 25% на ім'я ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується довідкою № 431 від 12.12.2016 року, виданої ВСП Шахтоуправління "Дніпровське" ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля".

Згідно довідки № 2437 від 12.12.2016 року, виданої Першотравенським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, встановлено, що ОСОБА_2 знаходиться на обліку в Першотравенському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області та отримує пенсію за віком. З його пенсії щомісячно проводиться утримання аліментів у розмірі 25%, згідно заяви пенсіонера, на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

На час розгляду справи у відповідача інші доходи, окрім пенсійних виплат, відсутні.

Тобто, у судовому засіданні встановлено, що відповідач виконує свій обов'язок, передбачений ст. 180 СК України, а позивачем суду не доведено, що у відповідача є інший вид доходу, окрім пенсії, тому на даний час права позивача не порушені, у зв'язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 5-8,10, 88, 130, 212, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: В.М. Бондаренко