Справа № 360/122/16-ц Головуючий у І інстанції Міланіч А. М.
Провадження № 22-ц/780/5874/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 24 13.12.2016
УХВАЛА

Іменем України

13 грудня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагєєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Нагорної Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Бородянського районного суду Київської області від 07 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім», ОСОБА_4 про відшкодування майнових збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2016 року позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись до суду із позовом про відшкодування майнових збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Заявлені вимоги мотивували тим, що 24 травня 2015 року у смт. Бородянка Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода, а саме автомобіль Хонда д.н.з. НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_4 у стані алкогольного спяніння, зіткнувся з автомобілем ОСОБА_5 СХ9 д.н.з. АІ 48888Х з причепом ШЗК «Турист» р/н НОМЕР_2. Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_4, що підтверджується постановою про закриття кримінального провадження від 28 грудня 2015 року. Внаслідок неправомірних дій відповідача позивачам заподіяно майнову шкоду, підтверджену звітами автотоварознавчої експертизи. Просили стягнути з ПрАТ «Київський Страховий Дім» на користь ОСОБА_2 50000 грн., на користь ОСОБА_3 2620 грн., з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 132241 грн., з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 400 грн., покласти судові витрати на ОСОБА_4

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 07 вересня 2016 року в позові ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування майнових збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовлено.

Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просили скасувати рішення Бородянського районного суду Київської області від 07 вересня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилалися на те, що ОСОБА_4 порушив п. п. 2.3 б), 2.9. а), 2.10 а) ПДР України. Оскільки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди винний водій отримав легкі тілесні ушкодження і жодній особі тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості завдано не було, то обставини справи слід було встановлювати за процедурами КУпАП, а ОСОБА_4 повинен був бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. ст. 122-4, 124, 130 КУпАП та відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України відшкодувати потерпілим майнові збитки в сумі 185261 грн. Зазначали про умисні штучні затягування досудового розслідування, неправомірне скасування постанови про закриття кримінального провадження від 28 грудня 2015 року. Вказували, що суд не врахував наявні у матеріалах справи належні та допустимі і беззаперечні докази вини у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 та незаконно відмовив у стягненні зі страховика ПрАТ «Київський Страховий Дім» на користь позивачів сум страхового відшкодування та решти відшкодування із винної особи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанцій відповідає вказаним вимогам закону.

Так, відмовляючи позивачам ОСОБА_2, ОСОБА_3 в задоволенні позову про відшкодування майнових збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, суд першої інстанції виходив із того, що постанова про закриття кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, була скасована ухвалою слідчого судді Бородянського районного суду Київської області від 09 березня 2016 року, до цього часу кримінальне провадження не завершене і винна особа у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 24 травня 2015 року, не встановлена. Від проведення автотехнічної експертизи позивачі відмовились; доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_4 в дорожньо-транспортній пригоді та причинного звязку із діями ОСОБА_6 та заподіяною шкодою, суду не надали, відтак підстав для покладення відповідальності на відповідачів немає.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Із матеріалів справи колегія суддів вбачає, що ОСОБА_2 є власником автомобіля НОМЕР_3 згідно свідоцтва САА № 376146, ОСОБА_3 є власником причепу легкового-В марки ШЗК 06 «Турист» реєстраційний № 23559КХ, свідоцтво КХС № 399377 (а. с. 9 т. 1).

24 травня 2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участі водіїв ОСОБА_2, який керував автмообілем Mazda CX9 д.н.з. НОМЕР_4, на ОСОБА_4, який керував автомобілем НОМЕР_5, перебуваючи в стані алкогольного спяніння (а. с. 179 180, 208 209 т. 1).

В матеріалах справи знаходиться протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 24 травня 2015 року та схема наслідків, якими встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася по вул. Леніна навпроти буд. 195-а в смт. Бородянка, дорога має два напрямки руху по одній полосі в кожен бік, до якої примикають узбіччя. Транспортні засоби Mazda CX9 д.н.з. НОМЕР_4 та Honda Civic д.н.з. НОМЕР_1 розміщені в напрямку вул. Леніна, причому автомобіль НОМЕР_5 розташований на узбіччі, сліди шин та гальмування відсутні. Автомобіль Honda Civic д.н.з. НОМЕР_1 зіткнувся з електроопорою № 43 по вул. Леніна навпроти будинку № 118 (а. с. 186 193 т. 1).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_7 як власника автомобіля НОМЕР_5 забезпечена полісом № АІ/1632680 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, термін дії із 12 липня 2014 року по 11 липня 2015 року (а. с. 22 т. 1). Страховим випадком за цим полісом є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом).

25 травня 2015 року ОСОБА_8 звернулася до ПрАТ «Київський Страховий Дім» із повідомленням про подію, що може бути визнана страховою (а. с. 89 т. 1).

27 травня 2015 року із аналогічною заявою до ПрАТ «Київський Страховий Дім» звернувся ОСОБА_3, вказуючи про пошкодження належного його автомобілю НОМЕР_3 (а. с. 90 т. 1).

28 грудня 2015 року заступником начальника СВ Бородянського ВП Ірпінського ВП ГУ НП України в Київській області винесено постанову про закриття кримінального провадження, якою встановлено, що 24 травня 2015 року водій автомобіля НОМЕР_3 з причепом ШЗК 06 «Турист» реєстраційний № 23559КХ, ОСОБА_3, рухався по вул. Леніна смт. Бородянка в напрямку с. Нове Залісся, зі слів останнього йому на смугу руху виїхав автомобіль НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_4, який рухався з великою швидкістю та не міняв напрямок руху. Водій автомобіля НОМЕР_3 ОСОБА_3 намагався уникнути зіткнення та змінив свій напрямок руху, але уникнути зіткнення не вдалося, внаслідок чого водій автомобіля ОСОБА_4 та його пасажир ОСОБА_9 були доставлені до Бородянської ЦРЛ з тілесними ушкодженнями різного ступеню. В ході допиту ОСОБА_4 та ОСОБА_9 останні показали, що тілесні ушкодження отримали не внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Згідно акту медичного обстеження № 221 від 24 травня 2015 року у ОСОБА_4 виявлено ознаки алкогольного спяніння. Порушення ОСОБА_4 вимог п.п. 2.9 Правил дорожнього руху України стало умовою та причиною виникнення і настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходяться в прямому причинному звязку з наслідками, які наступили в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Наявність в діях водія ОСОБА_4 порушень Правил дорожнього руху України, які стали приичиною та умовою виникнення і настання дорожньо-транспортної пригоди, підветрджуються протоколом огляду місця події, схемою до протоколу огляду місця події, актом медичного обстеження № 221 від 24 травня 2015 року (а. с. 20 21 т. 1).

Ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 09 березня 2016 року постанову заступника начальника СВ Бородянського ВП Ірпінського ВР ГУ НП України в Київській області від 28 грудня 2015 року скасовано із тих підстав, що під час досудового розслідування не були проведені слідчі (розшукові) дії, спрямовані на отримання доказів, з метою їх оцінки для встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, не перевірені покази ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про обставини дорожньо-транспортної пригоди, висновок слідчого з приводу причин дорожньо-транспортної пригоди не відповідає фактичним обставинам справи (а. с. 68 т. 1).

ТОВ «Сальватор» складено звіт № 156 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Mazda CX9 д.н.з. НОМЕР_4, згідно якого вартість матеріального збитку без врахування втрати товарної вартості станом на 02 червня 2015 року складає 188173,25 грн. (а. с. 10 11 т. 1). Згідно звіту № 157 ТОВ «Сальватор» про оцінку майна, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу причепу легкового-В марки ШЗК 06 «Турист» реєстраційний № 23559КХ, складає 2620,80 грн. (а. с. 12 13 т. 1). Вартість складання звітів складає 1000 грн. та 400 грн. відповідно (а. с. 16 17 т. 1).

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використання, зберігання хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (ч. 2 ст. 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обовязку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано не з його вини.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У звязку із цим у разі прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, суд повинен звернути увагу на те, чи містить така постанова суду відповіді на питання про те, чи мала місце ДТП та чи сталася вона з вини відповідача. При цьому така постанова суду є доказом, який повинен досліджуватися та оцінюватися судом у цивільній справі у порядку, передбаченому ЦПК України (п. 4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»).

Колегія суддів звертає увагу, що постанова про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності не ухвалювалася, постанова про закриття кримінального провадження, якою встановлено, що мало місце зіткнення транспортних засобів сторін і що сталося це з вини відповідача, в подальшому скасована ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 09 березня 2016 року.

Доводи апеляційної скарги, що ухвала Бородянського районного суду Київської області від 09 березня 2016 року є незаконною та необгрунтованою, не впливає її чинність і зокрема на скасування постанови заступника начальника СВ Бородянського ВП Ірпінського ВП ГУ НП України в Київській області від 28 грудня 2015 року.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди, за якими позивачі із наявної схеми, протоколу огляду місця події, протоколів огляду транспортних засобів встановлюють наявність вини ОСОБА_4, оскільки вони грунтуються на припущеннях, що заборонено ч. 4 ст. 60 ЦПК України.

Судом першої інстанції було розяснено позивачам право звернутися із клопотанням про призначення судово-автотехнічної експертизи відповідно до ст. 143 ЦПК України для зясування обставин дорожньо-транспортної пригоди, механізму зіткнення, дій, які необхідно було вчинити її учасникам для можливості уникнення дорожньо-транспортної пригоди і встановлення винної особи, враховуючи, що для зясування даних обставин необхідні спеціальні знання у технічній галузі, однак останні відмовилися від її проведення і в апеляційній скарзі такого клопотання також не заявили.

За відсутності доведення наявності підстав для цивільно-правової відповідальності ОСОБА_4 також немає підстав для стягнення страхового відшкодування із ПрАТ «Київський страховий дім», оскільки страховий випадок за полісом передбачає настання цивільно-правової відповідальності особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом).

Виходячи із наведеного, колегія суддів не погоджується із доводами апеляційної скарги про виплату страхового відшкодування незалежно від наявності чи відсутності вини відповідача.

Таким чином, суд першої інстанції, правильно встановивши, що за відсутності преюдиціального доказу вини відповідача у завданні шкоди позивачам їх посилання на вину відповідача та заперечення відповідача щодо цього підлягали перевірці судом на загальних підставах доказування, а належних та допустимих доказів на підтвердження причинно-наслідкового зв'язку між діями ОСОБА_4 та заподіяною їм шкодою позивачами надано не було, не знайшов підстав для задоволення позову у звязку із його недоведеністю.

Безпідставними та такими, що спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, є доводи апеляційної скарги в частині допуску до участі в справі представників ПрАТ «Київський страховий дім» без підтвердження їх повноважень.

Інші доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах та законі і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позивачами не доведено обставин, на які вони посилалися як на підставу своїх вимог, отже судом першої інстанції законно та обґрунтовано відмовлено їм в задоволенні позову.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 07 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагєєв В.О

ОСОБА_5