Справа 2-1795/03
Провадження 6/165/107/16
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2016 року м. Нововолинськ

Суддя Нововолинського міського суду Волинської області Галушка О.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування заборони щодо тимчасового обмеження права виїзду за межі України,-

встановив :

12 липня 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про скасування заборони щодо тимчасового обмеження права виїзду за межі України.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що в провадженні відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Волинській області перебуває виконавче провадження 10346 про стягнення з нього в користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментів по 1/4 частині його щомісячного заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 05 червня 2003 року до повноліття дитини. Ухвалою Нововолинського міського суду від 04 травня 2011 року його тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань. Оскільки на теперішній час заборгованість по сплаті аліментів ним погашена у повному обсязі, виконавчий документ повернутий стягувачеві, тому відпала необхідність у тимчасовому обмеженні його у праві виїзду за межі України. Просить зняти тимчасове обмеження щодо нього у праві виїзду за межі України.

Вказана позовна заява не може бути прийнята до провадження суду, оскільки не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства з наступних підстав.

Згідно зі ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Примусове виконання рішень в Україні покладено на Державну виконавчу службу, а порядок виконання визначений Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 3 п. 18 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язання за рішенням.

Відповідно до норм ЦПК України та Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України» (ст. 6 вказаного Закону) одним із заходів забезпечення виконання рішення може бути тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого, причому таке обмеження можливо на підставі судового рішення за поданням державного виконавця лише у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням.

Згідно із ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене у частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Положенням ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України» визначено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Пунктами 11.3, 11.4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 р. №512/5, яка діє з 17 квітня 2012 р., передбачено, що державний виконавець не пізніше наступного дня після надходження ухвали суду про тимчасове обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобов'язань направляє засвідчену судом копію цієї ухвали для виконання до Адміністрації ДПС. У разі виконання боржником відповідних зобов'язань, у тому числі зі сплати аліментів, а також у зв'язку із закінченням виконавчого провадження державний виконавець виносить відповідну постанову, копія якої підлягає обов'язковому направленню до Адміністрації Державної прикордонної служби України для своєчасного зняття особи (боржника) з контролю.

Крім того, п.8. ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі виконання боржником зобов'язань, покладених на нього рішенням, та у зв'язку із закінченням виконавчого провадження, державний виконавець виносить відповідну постанову про закінчення виконавчого провадження, копія якої підлягає обов'язковому направленню до Адміністрації ДПС для своєчасного зняття особи (боржника) з контролю.

Отже, тимчасове обмеження громадянина України у праві виїзду за межі України законом покладено на суд, а припинення обмеження виїзду у зв'язку з виконанням обов'язку за рішенням, що перебувало на виконанні, покладено на державного виконавця.

З огляду на викладене, зняття судом обмеження у виїзді за межі України не передбачено законом та виходить за межі компетенції суду, а тому суд приходить до висновку, що заявник звернувся до суду у непередбачений законом спосіб.

Таким чином, заява ОСОБА_1 про зняття тимчасового обмеження права виїзду за межі України не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки діючим ЦПК України прямо не врегульовано питання про можливість відмови у відкритті провадження за заявами, поданими сторонами виконавчого провадження, з вирішення процесуальних питань, пов'язаних з виконання судових рішень, у випадку якщо вони не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, суд вважає необхідним на підставі ч. 8 ст. 8 ЦПК України застосувати аналогію закону та застосувати положення п.1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч. 2 ст. 122 Цивільного процесуального кодексу України,-

ухвалив :

У відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування заборони щодо тимчасового обмеження права виїзду за межі України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги, яка подається протягом пяти днів з дня її проголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя О.Г.Галушка