Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 333/265/16-ц Головуючий у 1-й інстанції Ярошенко А.Г.
Провадження № 22-ц/778/3158/16 Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької с області у складі:

Головуючого Онищенка Е.А.

Суддів Бєлки В.Ю.

ОСОБА_2

При секретарі Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Універсалбанк» про захист прав споживачів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Універсалбанк», про захист прав споживачів.

В обґрунтування своїх вимог зазначав, що 30.05.2008 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав йому кредит у сумі 36 286,62 долари США, а він в свою чергу зобовязався повернути його в порядку, на умовах та в строки, визначені договором.

В порушення умов кредитного договору, в день його укладення банком було видано грошові кошти в сумі 176 062,68 грн., тобто в валюті відмінній від валюти, зазначеної в кредитному договорі.

Крім того, банком не відкривався рахунок на його імя, як це визначено п. 2.1.3 Кредитного договору.

Вважає, що видача кредитних коштів в валюті, відмінній від валюти, зазначеної в кредитному договору суперечить як умовам договору так і законодавству України.

Враховуючи вищевикладене просив суд визнати дії ПАТ «Універсалбанк» в частині видачі кредитних коштів в гривневому еквіваленті за кредитним договором від 30.05.2008 року, який укладений між ним та ПАТ «Універсалбанк» такими, що вчинені з використанням нечесної підприємницької діяльності.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 квітня 2016 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач двічі не зявився в судове засідання апеляційного суду.

Направлена повістка відповідачу, за адресою його місця проживання, зареєстрованому у встановленому законом порядку, та зазначеній у апеляційній скарзі самим відповідачем, була повернута суду з відміткою про те,що він не зявляється на пошту для одержання судової повістки за залишеним для нього повідомленнями пошти, що на дамку колегії свідчить про те, що він ухиляється від явки до суду, зловживаючи своїми процесуальними правами та обовязки, чим створює штучну тяганину у справі.

У звязку з наведеним колегією суддів апеляційного суду було прийнято рішення про розгляд справи за відсутності відповідача.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог процесуального та матеріального права.

Встановлено, 30.05.2008 року між позивачем, ОСОБА_3 та ВАТ «Універсал Банк» було укладено кредитний договір №097-2008-1837.

Правонаступником ВАТ «Універсал Банк» є ПАТ «Універсал Банк».

Відповідно до п.1.1 Кредитного договору Кредитор надав Позичальнику на умовах цього Договору грошові кошти в сумі 36286,62 (тридцять шість тисяч двісті вісімдесят шість) доларів США 62 цента, а Позичальник зобов'язувався прийняти, належним чином використати та повернути Кредит, а також сплатити проценти за користування Кредитом.

Як свідчить ч.2 п.1.1 Договору вказана сума кредиту, дорівнює еквіваленту 176 062, 68 грн. за кусом НБУ на день укладення цього Договору, при цьому Сторони обумовили, що такий гривневий еквівалент має визначатися в цьому Договорі лише в разі, якщо сума кредиту виражена в іноземній валюті.

Відповідач витребував у Банку меморіальний ордер № 0972915USD000001 від 30 травня 2008 року, в якому є перерахування грошових коштів в сумі 36286,62 доларів США, а також є еквівалент в національній валюті.

Банк, внутрішнім первинним документом з рахунка 2203 переказав кошти в доларах США на Поточний рахунок 2620, відкритий на імя ОСОБА_3

Те, що позивач в апеляційній скарзі заперечує факт відкриття Поточного рахунку судова колегія прийняти не може, тому що меморіальний ордер є підтвердженням відкриття рахунку 2620. Тобто, грошові кошти зараховуються лише на відкриті рахунки.

Встановлено, що позивачем починаючи з дати укладення кредитного договору, а саме з 2008 року, до вересня 2014 року здійснювалися платежі в рахунок погашення кредиту в доларах США. Тобто протягом досить тривалого часу ОСОБА_3 погашаючи валютний кредит, фактично визнавав його існування.

Відповідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ст.11 ЦПК України). А згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно до ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Укладаючи договір, сторона з'ясовує, на яких умовах він укладається, ознайомлюється з текстом договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

З огляду наведеного судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що твердження ОСОБА_3 проте, що він отримав кредитні кошти в національній валюті України - гривнях а також проте, що йому не було відкрито рахунок не відповідає дійсним обставинам по справі.

Докази та обставини, ні які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідження та встановленні судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

Отже доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції , обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права , які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308 , 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 квітня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: