Справа № 591/3645/16-ц
Провадження № 2/591/1923/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2016 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді Бурда Б.В.

при секретарі - Гребенькової О.М..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення тимчасової державної допомоги, -

В С Т А Н О В И В:

Департамент соціального захисту населення Сумської міської ради звернувся до суду і свої вимоги мотивує тим, що згідно заяви відповідача їй була призначена тимчасова державна допомога на дитину, у зв'язку з ухиленням батька - ОСОБА_2 від сплати аліментів визначених за рішенням суду. Вказана допомога виплачувалася до 31.05.2012 року. 27.09.2012 року було встановлено, що за судовим рішенням, яке набрало законної сили 18.01.2012 року, з актового запису про народження дитини були виключено відомості про те, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 Вважає, що відповідач в порушення вимог закону не повідомив про зміну обставин що впливають на призначення допомоги та безпідставно отримала даний вид допомоги у період з 01.02.2012 року по 31.05.2012 року у розмірі 1347,60 грн. Тому просить стягнути з відповідача сплачену соціальну допомогу в розмірі 1347,40 грн. Також заявив клопотання про поновлення строку звернення до суду з позовом.

В судове засідання представник позивача не з'явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач позов заперечила, посилаючись на необґрунтованість вимог позивача. Також зазначила, що позивач з неповажних причин пропустив строк звернення до суду з даним позовом.

Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши подані суду докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що відповідно до Рішення Охтирського районного суду Сумської області від 27.02.2006 року з ОСОБА_2 були стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_3 на користь матері дитини - ОСОБА_1 За вказаним судовим рішенням 10.03.2006 року були видано виконавчий лист, якій було пред'явлено до виконання. З примусового виконання вказаного виконавчого документу ВДВС Охтирського міськрайонного управління юстиції було відкрите виконавче провадження. Відповідно до довідок Охтирського відділу ДВС від 15.06.2011, 07.12.2011 рішення суду про стягнення аліментів з ОСОБА_2 не виконувалося у зв'язку з ухиленням останнього від сплати аліментів.

Згідно заяв відповідача від 15.06.2011 року та 12.12.2011, а також та відповідних документів поданих до департаменту, їй була призначена щомісячна тимчасова державна допомога на сина з 01.06.2011 року по 31.05.2012 року. В тому числі була призначено та виплачено позивачем відповідачу: у період з 01.02.2012 року по 31.03.2012 року у розмірі 667,20 грн., у період з 01.04.2012 року по 31.05.2012 року у розмірі 680,40 грн.

З наданих суду копії матеріалів з питання призначення соціальної допомоги вбачається, що із заяв відповідача від 27.09.2012 року та 09.10.2012 року позивачу стало відомо, що відбувся судовий розгляд справи про виключення відомостей про батька дитини - ОСОБА_2 з актового запису про народження ОСОБА_3.

Також встановлено, що 19 листопада 2013 року відповідачу було направлено повідомлення про перерахунок розміру допомоги та запропоновано повернути надмірно виплачені кошти в добровільному порядку до 15.12.2013 року.

Судом встановлено, що Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 26.10.2011 року виключено відомості про ОСОБА_2 як батька з актового запису про народження ОСОБА_3. Вказане рішення набрало законної сили 18.01.2012 року, оскільки Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 18.01.2012 року прийнято відмову ОСОБА_1 від апеляційної скарги на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 26.10.2011 року у даній справі.

Так, пунктами 8, 9 ст. 181 Сімейного кодексу України визначено, що якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога з урахуванням матеріального стану сім'ї, у якій виховується дитина. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги, її розмір визначається Кабінетом Міністрів України.

Роботу щодо призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, організовує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері усиновлення та захисту прав дітей.

П. 7 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, передбачено, що тимчасова допомога призначається кожні шість місяців починаючи з місяця, в якому подано заяву з усіма необхідними документами. У разі коли до заяви не додані всі необхідні документи, орган соціального захисту населення повідомляє одержувачу про те, які документи повинні бути подані протягом місяця.

Рішення про призначення або відмову в призначенні тимчасової допомоги приймається органом соціального захисту населення протягом 10 календарних днів після надходження усіх необхідних документів.

Згідно п. 10 Порядку Виплата тимчасової допомоги припиняється у разі:

1) встановлення місця проживання (перебування) особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду;

2) виявлення обставин, що свідчать про можливість одного з батьків утримувати свою дитину;

3) досягнення дитиною 18-річного віку;

4) виконання в повному обсязі зобов'язань одного з батьків щодо сплати аліментів у разі виїзду на постійне місце проживання за кордон;

5) влаштування дитини до відповідної установи (закладу) на повне державне утримання;

6) скасування або визнання усиновлення недійсним;

7) усиновлення дитини (чоловіком матері або дружиною батька);

8) відмови від стягнення аліментів;

9) добровільного виконання рішення суду особою, зобов'язаною сплачувати аліменти;

10) скасування в установленому законодавством порядку рішення суду щодо стягнення аліментів;

11) смерті дитини, якій була призначена тимчасова допомога;

12) смерті одного з батьків, зобов'язаного сплачувати аліменти, або визнання його в установленому порядку безвісти відсутнім чи оголошення померлим;

13) позбавлення в установленому порядку одного з батьків, який утримує дитину, батьківських прав;

14) відібрання дитини від одного з батьків, який утримує дитину, без позбавлення батьківських прав;

15) встановлення над дитиною опіки чи піклування.

Про виникнення зазначених у цьому пункті обставин одержувач зобов'язаний повідомити у десятиденний строк орган соціального захисту населення.

Виплата тимчасової допомоги припиняється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому виникла одна із зазначених обставин.

З наведеного вбачається, що п. 10 Порядку передбачений вичерпний перелік обставин, настання яких тягне за собою припинення виплати даного виду соціальної допомоги та про настання яких відповідач має повідомити позивача.

Будь-яких доказів на підтвердження наявності підстав припинення виплати даного виду соціальної дороги відповідачу, які визначені законом, позивач суду не надав.

Звертаючись до суд з даним позовом, позивач його обґрунтував тим, що у зв'язку з постановлення судом рішення про виключення відомостей про батька дитини з актового запису про народження виникли обставини, що є підставою для припинення виплати відповідачу допомоги на дитину. Однак дане посилання позивача не заслуговує на увагу з огляду на наведені вище обставини.

Окрім того, як вбачається з повідомлення Охтирського міськрайонного ВДВС від 13.12.2016 року у провадженні цього відділу до цього часу перебуває на виконання виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 на користь матері дитини - ОСОБА_1

Будь-яких доказів на підтвердження того, що рішення суду щодо стягнення аліментів було скасоване в установленому законодавством порядку позивачем суду не надано.

З огляду на викладені раніше обставини та норми закону суд вважає, що позивачем не надано доказів на підтвердження наявності підстав для стягнення з відповідача коштів, а тому у задоволенні позову належить відмовити за необґрунтованістю вимог.

Керуючись ст. 1212 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 174, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради за необґрунтованістю вимог.

Рішення суду може бути оскаржено сторонами до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми, шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення суду (для осіб, що не були присутні при проголошення рішення, в той же строк з часу вручення копії рішення) апеляційної скарги.

Суддя