Номер провадження: 22-ц/785/8240/16
Головуючий у першій інстанції Бойчук А. Ю. Доповідач Артеменко І. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Артеменка І.А.,

суддів Черевка П.М.,

Сватаненка В.І.,

при секретарі Фабіжевській Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди,-

встановила:

У липні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 та просив стягнути з останнього моральну шкоду у розмірі 1250000 грн., яку, як зазначив позивач, він зазнав внаслідок неправомірних дій фізичного та психологічного впливу на нього зі сторони відповідача.

Також позивачем було подано заяву про забезпечення позову, в якій він просив накласти арешт та заборонити відчуження у будь-який спосіб ? майнового комплексу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_4.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2016 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_3 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, заяву про забезпечення позову задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст ухвали, яка оскаржена, доводи апеляційної скарги та заяви, межі, в яких повинні здійснюватись перевірка ухвали, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, вислухавши думку учасників процесу, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову. В заяві відсутнє обґрунтування застосування забезпечення позову, відсутні дані, які б підтверджували наявність ризиків, які призведуть до невиконання або ускладнення виконання рішення суду, дані в заяві ґрунтуються лише на припущеннях позивача.

Колегія суддів погоджується з зазначеним висновком суду з наступних підстав.

Згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 1 та п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», за змістом п. 1 ст. 151 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. При цьому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 та просив стягнути з останнього моральну шкоду у розмірі 1250000 грн., яку, як зазначив позивач, він зазнав внаслідок неправомірних дій фізичного та психологічного впливу на нього зі сторони відповідача.

Позивачем також було подано заяву про забезпечення позову, в якій він просив накласти арешт та заборонити відчуження у будь-який спосіб ? майнового комплексу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_4.

Оскаржуваною ухвалою у задоволенні заяви відмовлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Колегія суддів звертає увагу, що предметом спору є відшкодування моральної шкоди, яка, на думку позивача, полягає у протиправних діях відповідача, та яку позивач оцінив у 1250000 грн., але, як правильно було зазначено судом першої інстанції, ОСОБА_3 не було надано доказів існування загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дані, які викладені у заяві про забезпечення позову, ґрунтуються на припущеннях позивача, тому не можуть бути прийняті судом до уваги. Також позивачем не надано доказів того, що відмова у забезпеченні позову в подальшому призведе до утруднення виконання рішення суду.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

На підставі зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала про відмову у забезпеченні позову є законною, обґрунтованою та такою, що скасуванню не підлягає.

Доводи, які викладені в апеляційній скарзі, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права.

При таких обставинах, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини по справі, ухвала суду відповідає вимогам чинного законодавства, а тому не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2016 року

залишити без змін.

Ухвала колегії суддів набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала колегії суддів оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області:

І.А. Артеменко

П.М. Черевко

В.І. Сватаненко