Справа № 489/1684/16-ц
Номер провадження 2/489/1336/16
РІШЕННЯ

Іменем України

08 грудня 2016 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Недавній А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі-позивач або Банк) до ОСОБА_1 (далі-відповідач 1), ОСОБА_2 (далі-відповідач 2) про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив

В квітні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та відповідачем 1 було укладено кредитний договір. Відповідно до умов кредитного договору відповідач був зобов'язаний щомісячно у встановлені строки здійснювати погашення заборгованості за кредитом та сплачувати проценти за користування кредитним коштами. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Банком та відповідачем 2 укладено договір поруки.

Оскільки відповідач 1 не виконує належним чином взяті на себе кредитні зобов'язання, позивач просив суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку суму заборгованості у розмірі 77899,14 грн. та судовий збір.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про місце й час розгляду справи повідомлялися належним чином, від представника відповідача 2 до суду надійшло клопотання про зменшення розміру штрафів та пені.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини.

23.04.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 649/356-К356, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 17045,00 дол. США зі сплатою 13% річних. Відповідно до кредитного договору відповідач був зобов'язаний щомісячно у встановлені строки здійснювати погашення заборгованості за кредитом та сплачувати проценти за користування кредитним коштами. З умовами договору відповідач був ознайомлений, що підтверджується його підписом.

Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» є правонаступником Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» згідно з п. 1. 2.2 ст. 1 Статуту ПАТ "Укрсоцбанк".

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем була надана суду копія кредитного договору, яка засвідчила факт укладення даного договору. Згода відповідача 1 підтверджується його підписом.

На основі укладеного між позивачем та відповідачем 1 договору суд робить висновок про виникнення зобов'язальних правовідносин між сторонами, відповідно до яких позивач зобов'язувався надати грошові кошти відповідачу в розмірі та на умовах, встановлених в договорі, а відповідач зобов'язувався повернути кредит та сплатити відсотки.

23.04.2008 між позивачем та відповідачем було укладено договір поруки.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку, станом на 15.02.2016, сума заборгованості відповідача 1 складає - 77899,14 грн., а саме: 1791,30 дол. США, що еквівалентно 46837,89 грн. - заборгованість за кредитом; 240,31 дол. США, що еквівалентно 6283,59 грн. - заборгованість за відсотками; 24511,39 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 266,26 грн. - пеня за несвоєчасне повернення відсотків.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Згідно положень ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

У ч. 2 ст. 554 ЦК України зазначено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором.

Верховний Суд України в Постанові від 11.03.2015 зазначив, що ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Як встановлено судом, відповідачем 1 було сплачено в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором 2000,00 дол. США, що еквівалентно 49632,23 грн. Вказаний факт підтверджується квитанцією №FJB017 від 22.07.2016, що міститься в матеріалах справи (а. с. 44).

З п. 2.5 кредитного договору №649/356-К356 від 23.04.2008 слідує, що погашення заборгованості позичальника за цим договором здійснюється в наступній черговості: прострочена заборгованість за нарахованими процентами, прострочена заборгованість за кредитом, строкова заборгованість за нарахованими процентами, строкова заборгованість за кредитом, пеня за порушення строків повернення кредиту та сплати процентів.

Враховуючи це, відповідач, сплативши 2000 дол. США повністю погасив в порядку черговості, визначеному в договорі, заборгованість по відсоткам та тілу кредиту.

Як вбачається з матеріалів справи, в період виникнення у відповідача 1 заборгованості за кредитним договором, у відповідача 2 народилась дитина, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1- ФП №213898.

Представник відповідача 2 просив суд зменшити розмір мені, враховуючи народження дитини та той факт, що заборгованість по тілу кредиту та відсоткам повністю погашена відповідачем у добровільному порядку.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Суд з врахуванням положення ч. 3 ст. 551 ЦК України, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, вважає за необхідне зменшити розмір пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, розмір якої визначити в сумі 3000 грн.

Проте, виходячи з обставини справи, суд вважає, що розмір судового збору необхідно стягнути з відповідачів в повному обсязі, оскільки добровільне часткове погашення заборгованості за кредитним договором було здійснено відповідачем вже після звернення позивача до суду з даним позовом.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в сумі 1378,00 грн., що були понесені позивачем у справі і документально підтверджені, оскільки заборгованість частково сплачена відповідачем після звернення до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 549 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212-214, 226 ЦПК України, суд

вирішив

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2., РНОКПП - НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3., РНОКПП - НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» суму пені в розмірі 3000 грн. за кредитним договором № 649/356-К356 від 23.04.2008.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судовий збір у розмірі по 689 грн. з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі оскарження особою, яка не була присутня під час проголошення рішення - з моменту отримання копії рішення.

Суддя В. В. Кокорєв