АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/8660/2016
Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1
Доповідач у суді апеляційної інстанції: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді: Білич І.М.

Суддів: Болотова Є.В., Поліщук Н.В.

при секретарі: Горбачовій В.С.

за участю: представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» - ОСОБА_4 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 28 квітня 2016 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», третя особа Національний банк України про розірвання договору та припинення дій, які порушують право.

в с т а н о в и л а :

Позивач звертаючись в жовтні 2015 року до суду ставив питання про розірвання договору та припинення дій, які порушують право. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 24.09.2014 року між ним та банком було укладено договір банківського рахунку в банківських металах. Згідно якого відповідачем було відкрито поточний рахунок в банківських металах. 03.07.2015 року він повідомив відповідача про розірвання зазначеного договору та видачу йому банківських металів. Однак, йому було відмовлено. А відтак, позивач вважав дії відповідача незаконними та просив суд розірвати договір банківського рахунку, зобовязати відповідача припинити дії, які порушують його права, закрити поточний рахунок в банківських металах, видати залишок банківських металів зливками тих же номіналів у яких банківські метали були внесені, а також стягнути з відповідача пеню за несвоєчасне невиконання взятих на себе зобовязань.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 28 квітня 2016 року позов було задоволено.

Розірвано договір банківського рахунку в банківських металах № 11725-85520 від 24.09.2014 року, укладеного між ОСОБА_5 та Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України».

Зобовязано Публічне акціонерне товариство «Державний експортно - імпортний банк України» закрити поточний рахунок в банківських металах № 11725-85520 від 24.09.2014 року, укладеного між ОСОБА_5 та Публічним акціонерним товариством «Державний експортно - імпортний банк України» та видати ОСОБА_5 залишок банківських металів із зазначеного рахунку зливками тих же номіналів, у яких банківські метали були внесені на рахунок: 102 зливки золота по 100 грами; 2 зливки по 50 грам; 2 зливки по 2,5 грами , загальною вагою 331,28 тройських унцій.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Державний експортно- імпортний банк України» на користь позивача ОСОБА_5 пеню за несвоєчасне виконання взятих на себе зобовязань в розмірі 141 057, 88 гривень.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду представник відповідача подав апеляційну скаргу. Де ставив питання про його скасування та ухвалення нового про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. Вказуючи при цьому, що судом першої інстанції були порушені норми матеріального та процесуального права.

Представник позивача у судовому засіданні не визнав подану апеляційну скаргу, заперечував проти її задоволення.

Відповідач та третя особа по справі: Національний банк України про день і час розгляду справи були повідомлені належним чином, у судове засідання не зявилися, поважність причин своєї неявки суду не повідомили (а.с. 155 - 156).

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність в силу вимог ст. 305 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення осіб, що зявилися у судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Так, судом при розгляді справи встановлено, що 24.09.2014 року між ОСОБА_5 та ПАТ «Державний експортно - імпортний банк України» було укладено договір банківського рахунка в банківських металах №11725-85520, в рамках якого банк відкриває клієнту поточний рахунок у банківських металах №5520, за яким проводить операції, визначені положеннями чинного законодавства та внутрішніми правилами банку, а також надає інші послуги, а клієнт зобовязується оплачувати банківські послуги на умовах, визначених договором.

03.07.2015 року, позивач звернувся до відповідача з заявою про розірвання договору, в якій повідомив про розірвання договору та просив закрити поточний рахунок №5520 та видати йому банківські метали в межах наявного залишку. 28.07.2015 року на адресу позивача від відповідача надійшов лист №153-04/9 згідно якого для здійснення завершальних операцій за рахунком, позивач мав би надати відповідачу відповідні розпорядження та оплатити банківські послуги.

Довідкою № 068-09/3193 від 31.07.2015 року наданою ПАТ «Державний експортно - імпортний банк України» ОСОБА_5 зазначено, що згідно платіжного доручення №1 від 30.09.2014 року було здійснено перерахування банківського вкладу у золотих зливках (102 золотих зливки по 10 грам, 2 золотих зливка по 50 грам, 2 золотих зливки по 2,5 грам) з рахунку клієнта №4871 на рахунок №5520 у АТ «Укрексімбанк» в м. Києві, відкритий на імя ОСОБА_5.

Заборгованість у ОСОБА_5 перед банком за договором банківського рахунка в банківських металах №11725-85520, відсутня.

Суд першої інстанції, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності з урахуванням положень ст. 1075 ЦК України прийшов до висновку, що вимоги позивача є доведеними та такими, що знайшли своє підтвердження у ході розгляду справи.

Розглядаючи спір судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги відповідача в частині ненадання ОСОБА_6 пакету документів при подачі до банку заяви про розірвання договору, та вимоги про закриття поточного рахуноку №5520 щодо видачі банківських метелів, на думку колегії суддів є надуманими, оскільки у листі від 28.07.2015 року відповідач не вказав, які саме розпорядження слід надати позивачеві для видачі йому з його рахунку банківських металів з фізичною поставкою, хоча у відповідності до п. 2.2.2. договору саме відповідач мав обовязок надати позивачу типові форми відповідних документів.

У той час як 03.07.2015 року позивачем було повідомлено відповідача про розірвання зазначеного договору та надіслано прохання закрити зазначений поточний рахунок в банківських металах шляхом їх видачі.

Така вимога позивача повністю узгоджується із положеннями укладеного договору, так як у разі розірвання договору за заявою клієнта рахунок закривається за умови відсутності у клієнта заборгованості перед банком за цим договором - п. 8.3. договору. У п. 3.4. договору, передбачено, що банківські метали видаються клієнту зливками тих же номіналів, у яких банківські метали були внесені на рахунок, або у номіналах, що є наявності у касі банку, з тією пробою банківських металів, з якою вони були прийняті на рахунок.

Також не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду посилання відповідачав апеляційній скарзі на постанови Національного Банку України як такі, що надають йому право відмовити у розірванні договору, закритті рахунку і видачі коштів. Оскільки зазначені постанови не встановлюють прав та обовязків для громадян, не можуть зачіпати їх прав, свобод та інтересів.

Доводи апеляційної скарги в частині того, що діючою на час постановлення судового рішення Постановою НБУ «Про врегулювання ситуації на грошово кредитному та валютному ринках України» від 03.06.2015 року № 354 було встановлено обмеження щодо максимального обсягу видачі банками через каси банківських металів, не можуть бути підставою для скасування судового рішення з підстав того, банк взагалі не вирішував питання ( повернення) та щодо отримання позивачем вкладу шляхом повернення банківських металів як частинами так і в цілому.

Не заслуговують на уваги також доводи апеляційної скарги щодо неправомірності стягнення з банку штрафних санкцій у вигляді пені, так як умовами договору - п. 6.4. було передбачено за несвоєчасне одержання клієнтом замовлених банківських металів з вини банку, винна сторона сплачує пеню у розмірі 0,02% від замовлених банківських металів за кожен день прострочення.

У ході судового розгляду відповідачем не було надано до суду доказів на підтвердження підстав, які б вказували на відсутність обовязків щодо виконання ним договірних відносин. Хоча у відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування з доводів викладених у апеляційній скарзі нема.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 305, 307, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 28 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: