АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Перепелюк Л. М.

суддів: Кулянди М.І., Одинак О.О.

секретар Герман Я.І.

з участю ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 22 лютого 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

встановила:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину та дружину.

Посилалась на те, що відповідач є батьком її малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. Вказувала, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини їй в добровільному порядку не надає, хоча може, так як інших непрацездатних утриманців в нього немає і він є працездатним. Крім того, зазначає, що також потребує матеріальної допомоги, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а тому просила позов задовольнити та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі по 800 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття та аліменти на її утримання в сумі по 400 гривень щомісячно до досягнення сином 3 річного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 включно.

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 22 лютого 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця с. Витилівка Кіцманського району Чернівецької області, аліменти на

№ 22ц/794/533/15 р. Головуючий у 1 інстанції Мізюк В.М.

Категорія 46 Доповідач Перепелюк Л.М.

користь ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканки АДРЕСА_1, на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, в розмірі по 600 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття, починаючи стягнення з 01 лютого 2016 року.

В решті позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

На дане рішення суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його і позовні вимоги задовольнити повністю.

Апелянт вважає, що оскаржуване рішення суду постановлене за недоведеністю обставин, що мають значення для справи, та невідповідності висновків суду обставинам справи.

Заслухавши доповідача про суть оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги, пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Стаття 309 ЦПК України передбачає, що підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:- неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; - недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; - невідповідність висновків суду обставинам справи; - порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Згідно зі ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Визначаючи розмір аліментів, суд першої інстанції зіслався на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає, є працездатним, має нерегулярний дохід, стягнень по виконавчих документах з відповідача не проводиться, інших дітей та непрацездатних осіб на його утриманні не має, здоровий, і у зв'язку з цим не позбавлений можливості працевлаштування, отримання доходу, а тому позов про стягнення аліментів на дитину є обґрунтованим і підлягає задоволенню частково.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що визначений судом 1-ї інстанції розмір аліментів в сумі 600 грн. щомісячно не відповідає рівню інфляції, яка існує на даний час, є недостатнім для належного матеріального забезпечення дитини та створення здорових умов для її розвитку.

З врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на утримання сина ОСОБА_4, повинно бути збільшено з 600 грн. до 800 грн.

За таких обставин, рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 22 лютого 2016 року в частині стягнення аліментів на сина ОСОБА_4 підлягає зміні.

Що стосується посилання апеляційної скарги на те, що суд безпідставно відмовив позивачці у стягненні аліментів на її утримання, то вони є безпідставними, такими, що спростовуються нормами матеріального права та обставинами, встановленими судом першої інстанції на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до ч.2,4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, Сімейний кодекс України передбачає єдину підставу, яку враховує суд для визначення необхідності стягнення аліментів на дружину, з якою проживає дитина, до досягнення нею трьохрічного віку,- це спроможність чоловіка надавати матеріальну допомогу.

Згідно ч. 2,3 ст 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як передбачає ч.1,2,4 ст. 60 ЦПК Україні обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Заявниця ОСОБА_2 не надала ні суду 1-ї інстанції, ні суду апеляційної інстанції докази того, що відповідач ОСОБА_3 може надавати матеріальну допомогу на її утримання. Крім того, в суді апеляційної інстанції пояснила, що дійсно відповідач не працює, але працюють його мати та вітчим, а тому він може сплачувати аліменти на її утримання.

Оскаржуване рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях, тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив ОСОБА_2 у позові в частині стягнення аліментів на її утримання, рішення суду в цій частині відповідає нормам матеріального і процесуального права, а тому не може бути скасовано.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргуОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 22 лютого 2016 року змінити, визначивши розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі 800 (вісімсот) грн.

В решті рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 22 лютого 2016 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення.

На рішення може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту вступу його в законну силу.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

з оригіналом згідно: