Справа № 755/5367/16-ц
"12" липня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
Головуючого судді Астахової О.О.,
при секретарі: Лавриненко Н.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої залиттям квартири, -
Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 4093,00 грн. матеріальної шкоди, 2064,00 грн. витрат пов»язаних із проведенням експертного будівельно- технічного дослідження, 3000,00 грн. моральної шкоди та витрат по оплаті судового збору у розмірі 551,20 грн. Посилаючись на те, що з 2006 року з вини відповідача була залита його квартира АДРЕСА_1, внаслідок чого було пошкоджено майно позивача. Оскільки досудове врегулювання спору виявилось неможливим, позивач змушений звернутись з даним позовом до суду.
У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, та виходячи з доводів, якими вони обґрунтовуються просив позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення суду не заперечував.
Відповідач у судове засідання не з»явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи, заперечень проти позову або заяв про розгляд справи у його відсутність до суду не надійшло.
Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати і вирішувати справу відповідно до вимог ст.ст. 224, 225 ЦПК України.
Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності від 11.06.2004 року (а.с.21) позивачу на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1.
Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.12.2015 року квартира АДРЕСА_2 належить на праві власності відповідачу - ОСОБА_2 (а.с.6).
Як пояснив у судовому засіданні позивач залиття належної йому на праві власності квартири здійснюється відповідачем систематично починаючи з 2006 року, проте відповідач відмовляється відшкодовувати завдані йому залиттям збитки. На думку позивача інших причин залиття його квартири ніж з вини відповідача не існує.
За даними акту № 1 від 26.11.2015 року у складі комісії: майстра ТОВ «Новобудова» ОСОБА_3, слюсара - сантехніка ОСОБА_4 при огляді квартири АДРЕСА_1 було виявлено на стелі та стіні в гостьовому санітарному вузлі та на кухні п»ятна, під час затоплення. Причину затоплення встановити неможливо. Під час усунення причин затікання, працівники ТОВ «Новобудова» не викликались та не були присутніми (а.с.12,26).
Відповідно до ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Частиною 1 ст. 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 58 ЦПК України).
Суд приймає до уваги розмір матеріальної шкоди завданої позивачу внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1, оскільки він підтверджений належними і допустимими доказами.
Проте, позивачем не надано суду жодних доказів, які б встановили факт залиття квартири починаючи з 2006, року та довели б те, що залиття квартири було здійснено саме з вини відповідача.
Таким чином, позивач довів завдану йому шкоду, однак не довів протиправність дій відповідача та причинний зв?язок між ними.
Клопотань про призначення судової бдівельно - технічної експертизи для встановлення причин залиття квартири АДРЕСА_1 до суду не надходило. Позивачу було роз»яснено його права і обов»язки та наслідки вчинення або не вчинення відповідних процесуальних дій.
Згідно із ч.4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може грунтуватися на припущеннях.
З огляду на означене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.
На підставі ст. 88 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 10, 30, 58-60, 212-215, 218, 223-225, 294 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої залиттям квартири - залишити без задоволення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва, шляхом подання апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

Повний текст рішення виготовлений 12.07.2016 року.