Справа № 565/1172/16-ц
Провадження № 2/565/487/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2016 року м. Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області під головуванням судді Малкова В.В.

при секретарі судового засідання Веремчук Н.Л.

з участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3М

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кузнецовського міського суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про захист права власності шляхом виселення з житлового приміщення,-

В С Т А Н О В И В:

23 серпня 2016 року позивач звернулась в суд з позовом про виселення відповідача із квартири №40 в будинку №9/1 по мікрорайону Будівельників в місті Кузнецовську Рівненської області (далі спірна квартира) та забезпечення збереження рухомого майна до моменту закриття спадщини і розподілу його між власниками. Згідно із заявою про уточнення позовних вимог від 22.09.2016 року та клопотанням від 28 вересня 2016 року позивач просить виселити відповідача із спірної квартири, позовні вимоги мотивує тим, що відповідач не є власником (співвласником) спірної квартири і в цій квартирі не зареєстрований, хоча фактично проживає, всупереч волі позивача, як власника спірної квартири. Тому на підставі, зокрема ч.1 ст.387, ч.1 ст.392, ч.1 ст.400 ЦК України, ст.ст. 72, 109,114 ЖК УРСР, позивач просить захистити її право власності, шляхом виселення відповідача зі спірної квартири.

Згідно письмових заперечень на позов та заперечень на заяву про уточнення позовних вимог відповідач просить відмовити у задоволенні позову та вказує, що він з червня 2014 року проживав із ОСОБА_5, яка була співвласником спірної квартири, у спірній квартирі, оскільки доглядав за хворою ОСОБА_5, яка у звязку із станом здоровя та віком потребувала стороннього догляду. Позивач у спірній квартирі до смерті ОСОБА_5 не проживала і в квартиру не навідувалась. Після смерті ОСОБА_5 відповідач подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, як спадкоємець за заповітом.

У судовому засіданні, що відбулось 28.09.2016 позивач та представник позивача просили задоволити позовні вимоги повністю з підстав, вказаних в заяві про уточнення позовних вимог. В судовому засіданні, що відбулось 31 жовтня 2016 року представник позивача просила виселити відповідача із спірної квартири з підстав, вказаних у заяві від 30 вересня 2016 року про уточнення позовних вимог, як тимчасового жильця на вимогу власника житла. Позивач також пояснила, що має ключ від вхідних дверей спірної квартири, проте фактично в квартирі не проживає, оскільки побоюється відповідача, оскільки останній відбував покарання у колонії.

Відповідач та представник відповідача під час судового розгляду просили відмовити у задоволенні позовних вимог повністю з підстав, вказаних у письмових запереченнях та запереченнях на заяву про уточнення позовних вимог.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 дали наступні показання, що відповідач тривалий час проживав у спірній квартирі разом із ОСОБА_5 з її дозволу та доглядав ОСОБА_5, яка потребувала сторонньої допомоги, до дня смерті останньої.

Обставини справи. Постановою ВР України від 19.05.2016 року № 1377-VIII «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» (постанова набрала чинності 03.06.2016 року) місто Кузнецовськ Рівненської області перейменоване в місто Вараш.

Згідно технічного паспорту квартира №40 в будинку №9/1 по мікрорайону Будівельників в місті Кузнецовську Рівненської області розташована на 2-му поверсі 5-ти поверхового будинку та складається з однієї кімнати житловою площею 21,3 кв.м, кухні площею 6,7 кв.м, вбиральні (сполученої) площею 2,2 кв.м, коридору площею 3,9 кв.м, вбудованої шафи 0,3 кв.м; квартира обладнана лоджією (заскленою) площею 3,9 кв.м. У відповідності із інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.09.2016 року (а.с.49) спірна квартира перебуває у приватній спільній частковій власності позивача (1/2 частка) та ОСОБА_5. ОСОБА_5 померла 09.07.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Позивач з 02.08.2016 зареєстрована у спірній квартирі, проте фактично проживає за іншою адресою провулок Поліський, буд.2 в с.Озеро Воломирецького р-ну Рівненської області.

Згідно листа Кузнецовської міської державної нотаріальної контори від 04.10.2016р. відповідач звернувся в нотаріальну контору після смерті співвласника спірної квартири ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини за заповітом, до листа додані копія заяви та заповіту від 09.07.2015р.. На даний час свідоцтво про право на спадщину відповідачу не видано.

За даними Реєстру територіальної громади (ОСОБА_8 комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області Вих.№88 від 30.08.16) відповідач зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, корп.А, кв.1.

Проте як слідує з пояснень відповідача та позивача відповідач фактично проживає у спірній квартирі.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу та показання свідків, в результаті повного, всебічного та обєктивного дослідження доказів, керуючись законом, прийшов до висновку, що слід відмовити в задоволенні позовних вимог за безпідставністю.

30.09.2016р. після початку розгляду справи по суті від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог згідно з якою позивач змінила підстави позову, вказавши що просить виселити відповідача із спірної квартири на підставі ст.ст. 157,116,98 ЖК України.

Згідно із ч.1 ст.11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як передбачено ч.2 ст.31 ЦПК, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. До початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, а відповідач - пред'явити зустрічний позов.

Оскільки заява про зміну підстав позову, пред»явлена під час розгляду справи по суті, вимоги позову підлягають вирішенню, з підстав, вказаних в заяві позивача про уточнення позовних вимог від 22 вересня 2016 року - ч.1 ст.387, ч.1 ст.392, ч.1 ст.400 ЦК.

Позивач вказує, що відповідач не вправі проживати у спірній квартирі без її згоди, як власника житла, оскільки відповідач не є власником спірної квартири та не зареєстрований у цій квартирі. За таких обставин позивач позбавлена можливості вільно розпоряджатися та користуватися спірною квартирою, тому просить виселити відповідача.

Як визнано сторонами в судовому засіданні відповідач вселився у спірну квартиру зі згоди співвласника ОСОБА_5 за життя останньої та проживає у цій квартирі на даний час після смерті співвласника ОСОБА_5 Позивач має ключ від вхідних дверей спірної квартири, яким чином відповідач оспорює (не визнає) право власності позивача на 1/2 частку спірної квартири та /або створює перешкоди у здійсненні позивачем права власності на частку спірної квартири в позові не вказано.

У відповідності до вимог ч.ч. 1 і 2 ст. 182 ЦК, Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") право власності на нерухоме майно виникає з дня державної реєстрації.

Разом із тим, частинами 1, 3 і 5 ст. 1268 ЦК передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК).

Із листа Кузнецовської міської державної нотаріальної контори від 04.10.2016 №391/01-16 слідує, що відповідач звернувся в суд із заявою про прийняття спадщини померлого співвласника 1/2 частки спірної квартири ОСОБА_5 та пред»явив заповіт, виданий ОСОБА_5 на ім»я відповідача. Відомостей про оспорювання заповіту або видачу свідоцтва про право на спадщину (1/2 частку спірної квартири, що належала ОСОБА_5Л.) судом не здобуто.

Таким чином, на день вирішення спору відповідач на підставі ст.1268 ЦК вважається таким, що набув право на отримання спадщини померлої ОСОБА_5, зокрема на 1/2 частку спірної квартири, отже не підлягає виселенню з підстав, вказаних в заяві позивача про уточнення позовних вимог від 22 вересня 2016 року.

Доказів оспорювання, невизнання, порушення відповідачем права власності позивача на 1/2 частку спірної квартири судом не здобуто. Саме по собі небажання позивача проживати з відповідачем у спірній квартирі не є підставою для виселення особи, яка набула право на отримання 1/2 частки спірної квартири, що належала померлій ОСОБА_5.

Підстави для виселення відповідача із спірної квартири, що передбачені ст.ст. 72, 109, 114 глави 2 ЖК УРСР, відсутні оскільки спірна квартира є приватною власністю громадян і підстави виселення із таких жилих приміщень регулюються положеннями глави 6 ЖК УРСР.

Відповідачем судові витрати по справі не понесені.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 11, 31, 88, 212-215 ЦПК України, главами 2, 6 ЖК УРСР, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про захист права власності шляхом виселення з житлового приміщення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня ознайомлення особами, які беруть участь в справі, з повним рішення суду. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд.

Головуючий

Повний текст рішення виготовлено і підписано головуючим 04.11.2016 року