Справа № 289/1672/16-ц
Номер провадження 2/289/963/16
Рядок статистичного звіту: 26
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

23.12.2016 м. Радомишль

Суддя Радомишльського районного суду Житомирської області Сіренко Н.С., розглянувши матеріали справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання правочину (кредитного договору) недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання правочину (кредитного договору №ZRRWAE00000180) недійсним.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням осіб, поданих у відповідності до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін (ст. 11 ЦПК України).

Вирішуючи питання про відкриття провадження по справі та перевіривши відповідність вимог, з якими позивач звертається до суду для захисту, а також дотримання позивачем вимог, передбачених ст.ст. 119, 120 ЦПК України, суд прийшов до наступного.

За нормою статті 4 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальне законодавство не передбачає обов'язкової форми (шаблону) позовної заяви. Однак закон встановлює обов'язкові її реквізити. Від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи. Законодавство не вимагає матеріально-правового обґрунтування вимог, однак, обґрунтування позову не правовими фактами може негативно вплинути на наслідки вирішення вимоги по суті.

Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду.

Як зазначає Пленум ВС України у постанові N 2 від 12.06.2009 р. "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

У відповідності до вимог ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити в собі: ім'я найменування позивача та відповідача, їх місце проживання перебування або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі, зміст позовних вимог, ціну позову щодо вимог майнового характеру, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. Позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом. До позовної заяви подається документ, що підтверджує оплату судового збору.

Однак, дана позовна заява не відповідає вищевикладеним вимогам, що позбавляє можливості вирішити питання про відкриття провадження, оскільки, із виписаного позивачем не можливо встановити, які права та інтереси порушені, чим це стверджується, якими обставинами обґрунтовується. Крім того, не сплачено судовий збір.

Так, позивач, прописуючи в позовній заяві обставини справи, зазначає, що вона кредитний договір №ZRRWAE00000180не підписувала, а отже не укладала, в той же час в обґрунтуванні заявлених позовних вимог вказує, що при укладенні цього спірного договору відповідач свідомо і навмисно ввів її в оману щодо істотної умови кредитного договору його ціни, не повідомив про кредитні умови, що призвело до укладення споживачем кредитного договору на невигідних для неї умовах. Посилання на докази, які підтверджують заявлені позивачем обставини відсутні. В обґрунтування заявлених вимог надані лише роздруківки з Єдиного державного реєстру судових рішень та ухвал судів різних інстанцій по іншим справам.

Правильне викладення позовних вимог з їх обґрунтуванням в позовній заяві, вказівка на докази, про які відомо позивачу, сприяє суду в справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді і вирішенні цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та є підставою для прийняття законного, об'єктивного та справедливого рішення у справі.

Крім того, позовна заява подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України, а саме: до позовної заяви не додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Позивач у позовній заяві посилається на ЗУ «Про захист прав споживачів», згідно якого в силу ст. 22 цього закону споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. При цьому відсутні докази, того, що порушені права позивача, як споживача.

Частина 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» дійсно передбачає звільнення споживачів від сплати судового збору за подання позовів, що пов'язані з порушенням їх прав.

Відповідно до частини 3 статті 2 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

З 01.09.2015 року набрав чинності ЗУ „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору № 484 від 22.05. 2015, яким внесено зміни, зокрема, до ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», відповідно до якої споживачі не є особами, звільненими від сплати судового збору за подання позовів, що пов'язані з порушенням їх прав.

За загальним правилом, у разі наявності колізій між нормами законів, що мають однакову юридичну силу, застосуванню підлягає той із них, який прийнято пізніше. Вказане положення закріплене у третьому абзаці п.2 Постанови Пленуму ВСУ «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року N 14.

Проте, вирішуючи питання колізії норм щодо сплати судового збору в справах зазначеної категорії, зокрема, ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» та ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» слід виходити з того, що саме ЗУ «Про судовий збір» як спеціальним законом визначені правові засади справляння судового збору та звільнення від сплати судового збору.

Крім того, що ЗУ «Про судовий збір» є спеціальним правовим актом, що регулює питання сплати судового збору, цей Закон (в редакції, що діє з 01.09.2015 року) ще є й таким, що прийнятий у часі пізніше, порівняно з нормою ст. 22 ЗУ "Про захист прав споживачів".

Статтею 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнення від сплати судового збору, до якого позивачі по справам про захист прав споживача не відноситься, а тому позивач повинен сплачувати судовий збір при подачі даної позовної заяви до суду.

Аналогічні правові позиції викладені, зокрема, в ухвалах Верховного Суду України від 12.12.2016 року по справі № 6-2876ц16, Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14.12.2016 року по справі №565/1672/15-ц.

Крім того, суд звертає увагу, що з узагальнень судової практики розгляду цивільних справ, які виникають з кредитних правовідносин (2009-2010рр.) вбачається, що застосування Закону України «Про захист прав споживачів» до спорів, які виникають з кредитних правовідносин, можливе в тому разі, якщо предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови отримання кредиту, типи відсоткової ставки, валютні ризики, процедура виконання договору тощо, які передують укладенню договору. Після укладення договору між сторонами виникають кредитні правовідносини, тому до спорів щодо виконання цього договору цей закон не може застосовуватись, а застосуванню підлягає спеціальне законодавство в системі кредитування.

За таких обставин, у даній цивільній справі судовий збір підлягає сплаті на загальних підставах.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Так, з позову вбачається, що позивач заявив дві вимоги немайнового характеру. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру окремо.

Реквізитами для сплати судового збору є:

Отримувач коштів УДКСУ в Радомишльському районі Житомирської області.

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38015379.

Банк отримувача ГУДКСУ у Житомирській області.

Код банку отримувача (МФО)811039. Рахунок отримувача 0519.

Код класифікації доходів бюджету 22030101.

Призначення платежу Судовий збір.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119-120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи зазначене, позивачеві необхідно привести позовну заяву у відповідність до вимог чинного законодавства, уточнити зміст позовних вимог з урахуванням ст. 16 ЦК України, надіслати нову редакцію позовної заяви, яка б відповідала вимогам ст. 119 ЦПК України з посиланням на відповідні обставини та докази, сплатити судовий збір та усунути вказані недоліки у встановлений судом строк, інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу разом з доданими до неї документами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 119, 121, 210 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання правочину (кредитного договору) недійсним залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків - 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз'яснити, що у разі невиконання ухвали позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу разом з доданими до неї документами.

Ухвала може бути оскаржена в частині визначення розміру судових витрат до апеляційного суду Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання її копії, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/ ОСОБА_2

Згідно з оригіналом

Суддя Н. С. Сіренко

"___" __________ 20 __

(дата засвідчення копії)