Справа № 466/3481/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2016 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді Зими І.Є.

при секретарі Губач Х.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ПАТ» КБ» Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2»яна Романовича, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,-

в с т а н о в и в :

01.02.10 р. р. позивач звернувся до суду з заявою, в якій в подальшому 20.06.14 р. уточнивши вимоги , після скасування заочного рішення по вказаній справі , просив суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 128/МБ-33 у розмірі 311 865 грн. 88 коп. та судові витрати. Вимоги мотивує тим, що 06.06.08 р. між ВАТ» КБ « Надра» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір , за умовами якого було видано кредит на суму 150 000 грн. строком до 05.06.11 р. зі сплатою за користування кредитом відсотків з розрахунку 19,9 % річних. Для забезпечення виконання даних зобов»язань в цей же день між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір поруки, а між позивачем та ОСОБА_3 відповідно договір застави, предметом якого був апарат для сушіння тирси. Оскільки позичальник не виконав взятих на себе зобов»язань , виникла заборгованість у розмірі 311 865 грн. 88 коп. Відтак, з врахуванням вимог ст.ст. 526, 553, 554, 589, 1048-1050,1054 ЦК України заборгованість підлягає стягненню солідарно з відповідачів.

В судовому засіданні позивача підтримала позовні вимоги з підстав, наведених у заяві.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечила проти позовних вимог та пояснила, що її довіритель взагалі не укладав договору позики з ВАТ »КБ» Надра» та не отримував коштів у розмірі 150000 грн., що стверджується висновком судово-почеркознавчої експертизи. Не знайомий відповідач і з ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які ніби-то виступали відповідно поручителем та заставодавцем по вказаній угоді. Про заочне рішення суду по вказаній справі ОСОБА_1 дізнався в ході розслідування та розгляду судом кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_4, начальника одного з відділень ВАТ» КБ»Надра» , де був допитаний як свідок . Враховуючи наведене, просила відмовити в задоволенні позову, оскільки жодних боргових зобов»язань перед банком у ОСОБА_1 немає.

Аналогічні за змістом у судовому засіданні дав пояснення і ОСОБА_1. ОСОБА_3 того пояснив, що дійсно у 2008 р. звертався до ВАТ КБ»Надра» з пакетом документів з питання отримання кредиту , проте йому було усно відмовлено з тих підстав. що в нього немає постійного заробітку. Вважає, що саме копії поданих ним документів і були використані працівниками банку для своїх цілей. Оскільки договору він не підписував, жодних коштів не отримував, не знайомий з особами, які вказані співвідповідачами , просив відмовити у позові. В подальшому, позивач повторно не з»явився в судове засідання, а його інтереси у розгляді справи представляла особа за дорученням.

Від представника відповідача ОСОБА_3 поступили письмові заперечення на позов, що долучені до матеріалів справи.

Співвідповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в судове засіданні не з»явились повторно, про причини неявки суду не повідомили.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши зібрані по справі докази, з»ясувавши дійсні обставини справи суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 10, 11, 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як на підставу для задоволення своїх вимог позивач покликається зокрема, на укладення 06.06.08 р. між позивачем та ОСОБА_1 кредитного договору за № 128/МБ-33 , відповідно до умов якого вказаній особі було передано 150 000 грн.

Між тим, як вбачається із висновку судово-почеркознавчої експертизи від 26.09.16 р. підпис від імені ОСОБА_1 в заявці на отримання кредиту від 02.06.08 р., на договорі кредиту № 128-МБ-33 від 06.06.08 р., на квитанції про отримання готівки від 06.06.08 р. виконані не ОСОБА_1, а іншою особою .

Стаття 638 ЦК закріплює, що договір є укладеним якщо сторони в належній формі дійшли згоди з усіх істотних умов договору.

Як з»ясовано у ході судового розгляду, відповідач ОСОБА_1 не взяв на себе жодних боргових зобов»язань, оскільки не підписував договір № 128-МБ-33 від 06.06.08 р. В силу дії ст.ст. 4,10,203,215, 216 ЦК України такий договір та відповідно договір поруки , укладений між ВАТ КБ» Надра» та ОСОБА_5, та договір застави, укладений між позивачем та ОСОБА_3 в забезпечення основного зобов»язання, не створюють жодних юридичних наслідків.

Враховуючи наведене, суд вважає безпідставними вимоги позивача. Згідно вимог ст. 86 ЦПК України до стягнення з позивача в користь ОСОБА_1 підлягають витрати на проведення судово-почеркознавчої експертизи.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57,60, 61, 86, 88, 209 , 214 ЦПК України, ст.ст. 4,10,203,215, 216 ЦК України , суд,-

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ПАТ» КБ» Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2»яна Романовича, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості у розмірі 311 865 грн. 88 коп. за кредитним договором № 128/МБ-33 відмовити за безпідставністю.

Стягнути з ПАТ» КБ» Надра» в користь ОСОБА_1 витрати на проведення судово-почеркознавчої експертизи у розмірі 3 404 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його оголошення в апеляційному суду через Шевченківський районний суд м. Львова

Суддя ОСОБА_6