Справа №: 653/2827/16-ц
Провадження № 2/653/883/16
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

29 серпня 2016 року м. Генічеськ

Суддя Генічеського районного суду Херсонської області Шарко Н.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним, визнання права на земельну ділянку,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просив визнати недійсним договір дарування від 24 березня 2000 року та визнати у порядку спадкування право власності на земельну частку/пай, площею 10,58 га.

Розглянувши матеріали вказаного позову, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України позивачем до поданої позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Стаття 1 Закону України «Про судовий збір» (далі Закон) визначає, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, яка має одночасно майновий та немайновий характер, судовий збір сплачується за ставкам, встановленими для позовних заяв майнового та не майнового характеру.

Судом встановлено, що позивачем заявлено одну вимогу немайнового характеру (про визнання недійсним договору дарування) та іншу майнового (про визнання права власності у порядку спадкування).

За вимогу немайнового характеру позивачем сплачено судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп., що підтверджується квитанцією Херсонського ОУ АТ «Ощадбанк» № 27 від 26 серпня 2016 року. Однак, за вимогу майнового характеру судовий збір не сплачено.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має майновий характер судовий збір сплачується за ставкою 1% від ціни позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості; у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Тобто, ціна позову визначається від вартості майна на момент звернення до суду, на яке позивач просить визнати за ним право власності та повинна бути підтверджена відповідними відомостями (оцінкою відповідної установи).

З урахуванням вище викладеного ОСОБА_1 необхідно надати відомості, що підтверджують ціну позову на момент предявлення позову до суду, та сплатити судовий збір за ставкою встановленою Законом України «Про судовий збір».

За правилом ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, у якій зазначаються підстави для залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строку для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст. 119-121 ЦПК України, суддя

ухвалив:

позовну заяву ОСОБА_1 - залишити без руху.

Надати позивачу пятиденний строк з моменту отримання цієї ухвали для усунення наступних недоліків: надати відомості, що підтверджують ціну позову, сплатити судовий збір за ставками, встановленими для позовних заяв майнового характеру.

Роз`яснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає

Суддя ОСОБА_3