Справа № 481/1126/16-ц
Провадж.№ 2/481/557/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем У К Р А Ї Н И

20.12.2016 року Новобузький районний суд Миколаївської області

в складі головуючої судді - Уманської О.В.,

за участю секретаря - Кузьміної Н.П.,

позивача - ОСОБА_1,

співвідповідача - ОСОБА_2,

представника співвідповідача - ОСОБА_3,

розглянувши в судовому засіданні в м. Новий Буг, Миколаївської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 міської ради Новобузького району Миколаївської області, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку, для подання заяви про прийняття спадщини,

Встановив:

20.10.2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Новобузького районного суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 міської ради Миколаївської області, в якому посилаючись на поважність причин пропуску ним строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті його матері ОСОБА_5, що мала місце 29.06.1999 року, просив ухвалити судове рішення про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті вказаного спадкодавця.

В обґрунтування заявлених вимог позивач у своєму позові зазначив, що після смерті його матері ОСОБА_5, відкрилася спадщина у виді житлового будинку, розташованого за адресою: Миколаївська область м. Новий Буг, вул. Котовського, 42, яку спадкодавець на випадок своєї смерті заповів позивачеві та його братові ОСОБА_6 Однак, у встановлений законом строк до нотаріуса за оформленням спадкових справ на земельну ділянку він не звернувся, оскільки в будинку проживав його брат ОСОБА_6 із своєю родиною, а сам позивач проживав за іншою адресою. При зверненні в 19.10.2016 року до нотаріальної контори з питання оформлення даної спадщини йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з пропуском встановленого законодавством шестимісячного строку, тому просив визнати причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними і задовольнити позов, визначивши йому додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом.

Ухвалою від 23.11.2016 року до участі в справі в якості відповідача було залучено ОСОБА_2, яка є спадкоємицею після смерті ОСОБА_7, оскільки є його дружиною, та протягом 6 місяців звернулась до ОСОБА_4 державної нотаріальної контори Новобузького району Миколаївської області з метою оформлення своїх спадкових прав.

Позивач ОСОБА_1. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Пояснив, що він ще за життя матері знав про існування заповіту на його користь, але не бажав після смерті матері у 1999 році оформлювати свої спадкові права, оскільки мав інше житло, проживав у іншій області, а у спадковому будинку проживав його покійний брат ОСОБА_7 разом із родиною, який також був спадкоємцем. Крім того, оскільки позивач є юридично неграмотною людиною, він не знав, що свої спадкові права він повинен був оформити юридично протягом 06 місяців після смерті матері.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, просила відмовити в його задоволенні. Пояснила, що після смерті свекрухи 29.06.1999 року, ще на похоронах, позивач по справі повідомив їй та її покійному чоловікові, що він є спадкоємцем будинку № 42 по вул. Котовського у м. Новий Буг Миколаївської області, разом із нині покійним братом ОСОБА_7, про що предявив заповіт. Оскільки, задовго до смерті матері позивач покинув м. Новий Буг та почав проживати в іншій місцевості, то у спірному будинку, разом із спадкодавицею проживала відповідачка ОСОБА_2 із родиною. За час проживання у будинку відповідачка із чоловіком робили ремонти, перебудови, утримували його, тому домовились із позивачем, що спадковий будинок повністю залишається у власності ОСОБА_7, а позивач по справі в якості відшкодування отримав прикраси із золота, і до цього часу не мав жодних претензій.

Представник відповідача - ОСОБА_4 міської ради Новобузького району Миколаївської області, в судове засідання не зявився, проте направив на адресу суду письмову заяву про визнання позовних вимог та відсутність заперечень проти їх задоволення.

Представник відповідачки ОСОБА_3 заперечив проти позовних вимог, вважав їх необґрунтованими, та просив залишити позов без задоволення.

Вислухавши пояснення позивача, відповідачки, пояснення представника, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд приходе такого висновку.

Згідно копії свідоцтва про право особистої власності, виданого на підставі Рішення виконавчого комітету міської ради Народних депутатів від 25.05.1989 року №58, ОСОБА_8 належав на праві приватної власності житловий будинок № 42 по вул. Котовського у м. Новому Бузі миколаївської області (а.с.6).

28 березня 1992 року ОСОБА_5 було посвідчено заповіт в м.Новий Буг, державним нотаріусом ОСОБА_4 державної Нотаріальної контори Миколаївської області відповідно до якого вищезгаданий будинок вона заповіла у власність позивачу по справі та ОСОБА_6 ( а.с.7)

З свідоцтва про смерть (копії) серії I-ФП № 120565, виданого ОСОБА_4 відділом реєстрації актів громадського стану Миколаївської області 30.06.1999 року, вбачається, що ОСОБА_5 померла 29.06.1999 року у м. Новий Буг, Миколаївської області ( а.с.5).

Із відповіді ОСОБА_4 державної нотаріальної контори Миколаївської області від 26.10.2016 року № 830/01-09 встановлено, що після смерті ОСОБА_5 спадкова справа не заводилась.

Крім того 06.11.2015 року помер ОСОБА_7, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії I-ФП № 230070 виданим 10.11.2015 року

При зверненні позивачем до ОСОБА_4 державної нотаріальної контори Миколаївської області вищевказаному спадкоємцю за заповітом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті заповідача ОСОБА_5 у звязку з пропуском встановленого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини, про що нотаріусом зазначено у відповідному розясненні.

Як видно із пояснень самого позивача по справі, та свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 про існування даного заповіту позивачу ОСОБА_1 було відомо ще за життя спадкодавця.

Отже, ще за життя ОСОБА_5 позивачу по справі було відомо про наявність у нього, в разі смерті його матері, права спадкування за заповітом житлового будинку.

Як видно із довідок ОСОБА_4 міської ради Миколаївської області на день смерті спадкодавці ОСОБА_5 позивач ОСОБА_1 із нею не проживав та не був зареєстрований.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1/ у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2/ ці обставини визнані судом поважними.

Відповідно до п.24 Постанови № 7 Пленума Верховного суду України від 30.05.2015 року «Про судову практику у справах про спадкування» Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

В силу вимог ч. 3 ст.10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з цим, позивач ОСОБА_1 не надав суду жодних переконливих доказів, які свідчать про поважність причин пропуску ним строку для прийняття спадщини, а суд відповідних підстав для поновлення такого строку при судовому розгляді справи не встановив, навпаки, позивач пояснив, що він свідомо та добровільно не звернувся вчасно до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, тому суд приймає рішення про відмову у задоволенні позовних вимог позивача.

В силу вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем у звязку з розглядом справи, слід віднести на його рахунок.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 213 - 215 ЦПК України, суд,

Вирішив:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_4 міської ради Новобузького району Миколаївської області, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку, для подання заяви про прийняття спадщини.

Рішення може бути оскаржене через Новобузький районний суд Миколаївської області до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя