ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/8062/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

"25" жовтня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді: ЛЕОНТЮК Л.К.

за участю секретаря: ГОЛОДЕНКО К.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ПУБЛІЧНО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДЕЛЬТА БАНК" про знаття заборони на відчуження нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовною заявою до Публічно акціонерного товариства "Дельта Банк" про знання заборони на відчуження нерухомого майна.

Разом із позовною заявою позивач ОСОБА_2. надала до суду заяву про забезпечення позову.

Дане клопотання позивач мотивувала тим, що від 10.11.2011 року між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «Астра Банк» був укладений кредитний договір, згідно якого Банк видав позивачу кредит на суму 313600 грн.00 копійок.

02.12.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Астра Банк» та ПАТ «Дельта

Банк» (надалі - відповідач) було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до

умов якого відповідач як кредитор набув право вимоги до позивача за вищевказаним кредитним договором.

Для забезпечення виконання за основним кредитним договором було укладено також іпотечний договір від 10 листопада 2011 року щодо квартири АДРЕСА_1, згідно якого ОСОБА_2 виступала іпотекодавцем, а після переведення права вимоги від Публічного акціонерного товариства «Астра Банк» до ПАТ «Дельта Банк», останній виступив Іпотекодержателем.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 29 грудня 2014 року, цивільна справа 753/14502/14-ц позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» до відповідачів: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено та

Вирішено, - стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 солідарно на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 212043, 04 грн.

Не погоджуючись із прийнятим заочним рішенням, ОСОБА_2 подала заяву про перегляд такого рішення і за наслідком відмови у такій заяві подала апеляційну скаргу. Так, 18 червня 2015 року, апеляційний суд м. Києва виніс Ухвалу (копія Ухвали Апеляційного суду м. Києва від 18 червня 2015 року - додається), згідно якої відмовив у задоволенні апеляційної скарги на рішення Дарницького районного суду м. Києва про відмову у перегляді заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29 грудня 2014 року. Ухвала апеляційного суду м. Києва вступила в законну силу 19 червня 2015 року.

Згідно відповіді Дарницького районного суду м. Києва на запит від 10.08.2016 року (запит поданий від імені ОСОБА_3, як співвідповідача по цивільній справі 753/14502/14-ц) зазначено:

Відповідно до матеріалів справи та номенклатурного журналу про видачу виконавчих документів, зо 2014, 2015 роки виконавчі листи по цивільній справі №753/14502/14 за позовом ПАТ «,Дельта банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості не видавались (копія листа від 18 серпня 2016 року - додається).

Згідно ст. 22 ЗУ «Про Виконавче провадження», за загальним правилом пред'явити виконавчий лист до виконання його можна протягом року з дня набрання судовим рішенням законної сили або з дня його ухвалення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29 грудня 2014 року по цивільній справі щодо стягнення із позивача заборгованості по кредитних правовідносинам набрало законної сили лише 19 червня 2015 року після оскарження в суді апеляційної інстанції. А строк пред'явлення виконавчого листа за таким видом стягнення сплинув 19 червня 2016 року.

Таким чином, відповідач, враховуючи офіційну відповідь Дарницького районного суду м. Києва від 18 серпня 2016 року, пропустив строк для пред'явлення вимоги про стягнення із позивача заборгованості до виконавчої служби, а отже позбавлений наразі права вимагати суму до сплати. Відповідно до статті 266 ЦК України, сплив позовної давності на вимоги означає, що будь-які додаткові вимоги, пов'язані із обтяженням такого предмета не можуть бути задоволені, а сам предмет є вільним від обтяжень.

Проте, якщо відповідач може в інший спосіб здійснити відчуження майна - предмета іпотеки: квартири АДРЕСА_1, згідно якого ОСОБА_2 виступала іпотекодавцем, зокрема передача прав по іпотечному договору третім особам.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 „ Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

На даний момент квартира №3, по вул. Ревуцького 10/2 м. Київ, належить позивачу. Я, маю підстави побоюватись, що відповідач може розпорядитися даною квартирою як іпотеко держатель, оскільки на офіційному сайті відповідача http://deltabank.com.ua/ru/ міститься оголошення про передачу активів банку, в тому числі і активів фізичних осіб, вчинених на підставі іпотечних договорів. А це в свою чергу ускладнить або навіть зробить неможливим виконання рішення суду. Як відомо, Нацбанк України 2 вересня 2016 року за пропозицією Фонду гарантування вкладів фізосіб ухвалив рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію "Дельта Банку". У Фонді гарантування вкладів фізичних осіб підтвердили, що позов у справі № 826/25257/15 був відхилений: "Постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 12 липня 2016 року визнано ліквідацію ПАТ «Дельта Банку» законною."

Виконання зобов'язань за кредитним договором є неможливим також через ліквідацію ПАТ «Дельта Банку» та відсутністю його правонаступників.

Заявник має намір подати позов про скасування обтяжень із іпотечного договору щодо квартири №3, по вул. Ревуцького 10/2 м. Київ, проте побоюється що наразі ПАТ «Дельта Банк», будучи ліквідованим буде намагатися позбуватися квартири №3, по вул. Ревуцького 10/2 м. Київ як активу шляхом продажу на оприлюднених торгах, що в подальшому унеможливить мені захистити свої права навіть через суд.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст.371 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.321 ЦК України, власник може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до вимог ст. 153 ч. 1 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом у провадженні якого перебуває справа, без повідомлення відповідачів та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали поданої заяви, спів ставивши їх вимоги у відповідності до вимог чинного законодавства, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. 1, 2 ч. 1, ч. 3 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії. Види забезпечення позову мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами.

Також абзац 2 п.1 суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22 грудня 2006 року за № 9, передбачено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення.

При таких обставин, з підстав передбачених ст.ст. 151,152 ЦПК України, на час розгляду справи у суді необхідно вжити заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту на квартиру № 204, що знаходиться в м. Києві по просп. П. Григоренка, 38-а, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду про поділ майна подружжя.

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Законом передбачено, що забезпечення позову можливе лише в разі достатньо обґрунтованого припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Керуючись статтями 151-153, 168, 209-210 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ПУБЛІЧНО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДЕЛЬТА БАНК" про знаття заборони на відчуження нерухомого майна- задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка складається з 2 (двох) кімнат, жилою площею 29,80 кв.м. та загальною площею 55,30 кв.м., яка на праві власності належитьОСОБА_2, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом серія НОМЕР_2 від 30.09.2011 року.

Ухвала про забезпечення позову має силу виконавчого документу відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Копію ухвали для виконання надіслати ВДВС Дарницького РУЮ у місті Києві.

Стягувач: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними ДРФОПП НОМЕР_1.

Боржник: Ліквідатор ПАТ " Дельта Банк" Кадиров Владислав Володимирович, , адреса: АДРЕСА_3, поштова адреса- АДРЕСА_4

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Дана ухвала відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом та підлягає пред'явленню до виконання протягом одного року з дня її постановлення - тобто до 25.10.2017 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи».

СУДДЯ Л.К. ЛЕОНТЮК