Дата документу 30.08.2016 Справа № 554/7024/16-ц
Провадження № 6/554/557/2016
У Х В А Л А

Іменем України

30 серпня 2016 року м. Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави в складі:

головуючого судді Кулешової Л.В.

при секретарі судового засідання Ткаченко А.К.,

розглянувши подання державного виконавця Октябрського відділу державної виконавчої служби м.Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець звернувся до суду із вказаним поданням, у якому зазначив наступне.

На виконанні в Октябрського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області перебуває виконавче провадження ВП 41403547 з примусового виконання виконавчого листа №1/4/11, виданого 21.08.2013 року Полтавським районним судом Полтавської області про конфіскацію всього особистого майна, що належить ОСОБА_2 на користь держави.

Державним виконавцем 14.01.2014 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

З метою перевірки майнового стану боржника державним виконавцем здійснено вихід за адресою, вказаною у виконавчому документі, проте двері квартири ніхто не відчинив, про що складено відповідний акт від 18.07.2016 року. Також вихід за адресою боржника було здійснено повторно 19.08.2016 року, однак двері знову ніхто не відчинив. Аналогічний вихід за адресою було здійснено 22.08.2016 року, однак вказані дії також не дали результату.

На підставі викладеного державний виконавець вважає, що боржник ОСОБА_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 чинить перешкоди щодо перевірки державним виконавцем майнового стану.

Враховуючи викладене, державний виконавець просить встановити порядок виконання рішення суду шляхом примусового проникнення до квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2 на праві власності для опису та арешту майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦПК України суд негайно розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Державний виконавець в судове засідання не зявився, просив розглянути подання за його відсутності.

Розглянувши подання державного виконавця, дослідивши матеріали подання, суд дійшов до наступних висновків.

Кожному гарантується недоторканність житла; не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду (частини перша, друга статті 30 Конституції України).

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов'язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов'язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року) .

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

З урахуванням аналізу зазначеної вище норми суд зазначає, що підставами для примусового проникнення до житла є: знаходження майна або коштів боржника у певному приміщенні, або знаходження дитини, відібрання якої передбачено виконавчим документом, у певному приміщенні.

В інших випадках законодавством не передбачено при виконанні рішень примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно - правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Разом з тим, згідно зі ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» - копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Судом встановлено, що 14.01.2014 року державним виконавцем на підставі виконавчого листа №1-4/11 від 18.04.2012 року, виданого Полтавським районним судом Полтавської області 21.08.2013 року, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №41403547 (а.с.3, 4).

Державним виконавцем здійснювались виходи за адресою, вказаною у виконавчому листі від 18.04.2012 року, що підтверджується, зокрема, актами від 18.07.2016 року, 19.08.2016 року, 22.08.2016 року (а.с.5, 6, 7).

Дослідивши вищевказані матеріали подання, суд вважає, що дане подання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, у матеріалах подання відсутні докази отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, де йому запропоновано виконати вирок суду.

Відповідно п.4.1.1. Інструкції «Про проведення виконавчих дій» постанова про відкриття виконавчого провадження вважається врученою боржнику за адресою, зазначеною у виконавчому документі, за умов, передбачених для вручення судових повісток, що також розповсюджуються і на попередження боржника про необхідність бути присутнім по місцю проживання для перевірки його майнового стану.

В обґрунтування подання про примусове проникнення до квартири ОСОБА_2 державний виконавець посилається на неможливість потрапити до приміщення, так як двері до квартири ніхто не відчинив (а.с.5, 6, 7).

Як вбачається з копій актів державного виконавця від 18.07.2016 року, 19.08.2016 року, 22.08.2016 року, виходами державного виконавця за адресою: АДРЕСА_2 встановлено, що двері квартири ніхто не відчинив, виконавчі дії здійснити не виявилось можливим.

Але до матеріалів подання не надано належних, обєктивних і допустимих доказів згідно статей 57-60 ЦПК України на підтвердження того, що відповідно до правил вручення судових повісток боржник ОСОБА_2 своєчасно отримав повідомлення про вихід державного виконавця або взагалі був повідомлений про необхідність бути присутнім у житлі для вчинення виконавчих дій, що вказує на необґрунтованість даного подання.

Державним виконавцем не надано доказів щодо неможливості проникнення до житла боржника та неможливості виконання рішення суду не інакше як на підставі примусового входження до житла. Державним виконавцем надано докази лише щодо двох його виходів за місцем проживання боржника від 18.07.2016 року, 19.08.2016 року та 22.08.2016 року, у актах про які взагалі не зазначено понятих.

Також у матеріалах подання відсутні будь-які відомості щодо права власності на зазначене житло і щодо майна або коштів, які в ньому знаходяться.

Відомостей про вжиті державним виконавцем заходи в період після січня 2014 року до серпня 2016 року матеріали подання не містять.

З наведеного слідує, що державним виконавцем не вжито достатньо заходів для безперешкодного входження до житла боржника та належного виклику боржника до ДВС, які не потребують примусового проникнення до житла боржника.

Доказів, які б свідчили про те, що державний виконавець вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла та це не дало результатів з поданням надано не було.

Такі обставини жодним чином не свідчать про перешкоджання саме боржника вільному доступу державного виконавця до вказаного приміщення та невиконання вироку суду.

Враховуючи ненадання державним виконавцем достовірних даних про наявність майна у приміщенні, до якого необхідно здійснити примусове проникнення, відсутність належних доказів, а також беручи до уваги, що державним виконавцем не надані достатні докази невиконання рішення суду в добровільному порядку, а сама лише відсутність боржника ОСОБА_2 вдома не є підставою для надання дозволу на примусове проникнення до житла, так як це є крайнім заходом, суд дійшов висновку про відсутність підстав, визначених ст.376 ЦПК України, для надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника за адресою: АДРЕСА_2, оскільки примусове проникнення до житла боржника буде порушувати гарантовані Конституцією права щодо недоторканності житла власників квартири.

Тому подання є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 376 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Октябрського відділу державної виконавчої служби м.Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили, після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.В. Кулешова