Провадження № 2/712/3039/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2016 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі :

головуючого судді Троян Т.Є.

при секретарі Шмагайло Н.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Черкаситеплокомуненерго» про захист прав споживачів та списання заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про захист прав споживачів та списання заборгованості, вказуючи, що їй на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 14 липня 1997 року виданого органом приватизації Соснівського райвиконкому на правах спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1. На її адресу відповідач щомісячно надсилає безпідставно нараховану заборгованість. Відповідно до останнього рахунку-повідомлення станом на 01.10.2016 за вищевказаною квартирою сформувалась заборгованість перед відповідачем у розмірі 1365,70 грн. Особовий рахунок відкритий на неї. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 вересня 2007 року за позовом КП ТМ «Черкаситеплокомуненерго» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію відмовлено у задоволенні позовних вимог. Так зокрема, на час розгляду справи, а саме станом на 01 травня 2007 року борг перед відповідачем складав 1996,08 грн., але у звязку із застосуванням строку позовної давності у задоволенні позову підприємству було відмовлено. Судом також було встановлено, що боржниками вносилась періодично плата за спожиту теплову енергію. Після рішення суду і по теперішній вона вчасно сплачує послуги за спожиту теплову енергію, боргу перед відповідачем не має. На неодноразові звернення до відповідача з вимогою про списання заборгованості, отримує відмову. Наявність безпідставно нарахованої заборгованості на особовому рахунку порушує її права та інтереси, зокрема, вона значиться як недобросовісний боржник, постійно отримує повідомлення про заборгованість, що відображається у нервовому стані, виникає депресивно-пригнічене відношення до життя. З вищевказаною заборгованістю не згідна і вважає її безпідставно нарахованою, тому звернулась за захистом своїх прав до суду.

В судове засідання позивач не зявилась, скерувала до суду заяву в якій просила справу розглядати в її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила позов задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, скерував до суду заяву в якій просив справу розглядати в його відсутність, проти задоволення позову заперечував.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

На підставі Свідоцтва про право власності на житло від 14 липня 1997 року, виданого органом приватизації Соснівського райвиконкому на правах спільної часткової власності, ОСОБА_1 належить квартира АДРЕСА_1.

Відповідно до розпорядження органу приватизації від 14 липня 1997 року № 351 позивач є уповноваженим власником квартири. Особовий рахунок відкритий на неї.

На адресу позивача, щомісячно від відповідача надходять повідомлення про нараховану заборгованість. Відповідно до останнього рахунку-повідомлення станом на 01.10.2016 за вищевказаною квартирою сформувалась заборгованість перед відповідачем у розмірі 1365,70 грн.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 вересня 2007 року за позовом КП ТМ «Черкаситеплокомуненерго» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію відмовлено у задоволенні позовних вимог. Так зокрема, на час розгляду справи, а саме станом на 01 травня 2007 року борг перед відповідачем складав 1996,08 грн., але у звязку із застосуванням строку позовної давності у задоволенні позову підприємству було відмовлено. Судом також було встановлено, що боржниками вносилась періодично плата за спожиту теплову енергію.

Після рішення суду і по теперішній час позивач вчасно сплачує послуги за спожиту теплову енергію, боргу перед відповідачем не має, що підтверджується копією рахунком-повідомлення.

На неодноразові звернення до відповідача з вимогою про списання заборгованості, позивач отримує відмову з посиланням на те, що списання боргів населенню за житлово-комунальні послуги, в т.ч. і за спожиту теплову енергію, законодавством не передбачено. Рішення суду не передбачає списання боргу (лист № 14/1408 від 21.07.2011).

Верховний Суд України в листі від 1 квітня 2014 проаналізував практику застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу про способи захисту законних прав та інтересів.

Суд дійшов висновку, що вимоги ст. 16 ГК і ст. 4 ЦПК щодо можливості захисту прав та інтересів тільки способами, передбаченими законом або договором, призводять до відмови в захисті цих прав та інтересів у правовідносинах, для яких законом або договором не встановлений спосіб захисту. Положення цих статей не узгоджуються зі ст. ст. 55, 124 Конституції, норми яких поширюються на всі без винятку правовідносини, що виникають у державі, загальними принципами ст. 3 ГК про право звернення до суду за захистом і не відповідає Конвенції про захист прав людини та основних свобод, виконання вимог якої є обов'язковим для України. Згідно ст. 6 Конвенції людина має невід'ємне право на доступ до правосуддя, а ст. 13 декларує право ефективний спосіб захисту, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яке відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Прямий або непрямий, заборона законом на захист певного цивільного права або інтересу не може бути виправданим.

Відповідно до ч. І ст. 16 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства та ч. 4 ст. 16 вище зазначеного закону: виконавець/виробник зобов'язаний проводити перерахунок розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі перерви в їх наданні, ненаданні або наданні не в повному обсязі у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Ч. І ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Оскільки, Цивільним кодексом України не передбачено списання заборгованості поза межами строку позовної давності, суд вважає за можливе застосувати до даних правовідносин ст. 8 ЦК України та ст.203 ГК України відповідно до якої не допускається зарахування вимог, щодо яких за заявою другої сторони належить застосувати строк позовної давності і цей строк минув.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне зобовязати відповідача списати (виключити) з особового рахунку позивача вказану заборгованість.

Судовий збір віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 15,60,84,88,119,120 ЦПК України, ст. 322 ЦК України, ст. 16, 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», Закон України «Про захист прав споживачів», суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Зобовязати Комунальне підприємство теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» списати (виключити) заборгованість за послуги з централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_2, в сумі 1365 грн. 70 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: ТРОЯН Т.Є.