Ухвала

іменем україни

22 грудня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

СтупакО.В., Леванчука А.О., Маляренка А.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення апеляційного суду м. Києва від 09 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 14 вересня 2005 року між сторонами було укладено кредитний договір № KIV0AK00057081, за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 9 514 доларів США строком до 14 вересня 2012 року під 15,96 % річних.

Посилаючись на те, що відповідач належним чином не виконує своїх зобов'язань за кредитним договором, просив стягнути з нього на свою користь 4 282,15 доларів США заборгованості за кредитом, 6 660,25 доларів США заборгованості за процентами за користування кредитом, 371,70 доларів США заборгованості із комісії за користування кредитом, 12 041,81 доларів США пені за несвоєчасне виконання зобов'язання за мінусом 6 824,58 доларів США, яку стягнуто рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 20 грудня 2010 року.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 12 січня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитом у розмірі 16 531,33 доларів США, що еквівалентно 363 028 грн 01 коп., та судовий збір у розмірі 5 445 грн 42 коп.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 09 червня 2016 року скасовано рішення суду першої інстанції у частині стягнення заборгованості за кредитом, заборгованості за процентами за користування кредитом, заборгованості із комісії, пені за період із 15 вересня 2005 року по 07 вересня 2010 року, провадження у справі в цій частині позовних вимог закрито.

Скасовано рішення суду першої інстанції у частині вирішення позовних вимог про стягнення процентів, неустойки за кредитним договором за період із 07 вересня 2010 року по 10 вересня 2015 року та судових витрат, ухвалено у цій частині нове рішення, яким позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково і стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» пеню у розмірі 5 тис. грн та судовий збір у сумі 551 грн 20 коп., а всього - 5 521 грн. 20 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на таке.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Враховуючи, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 20 грудня 2010 року вже вирішено вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з відповідача заборгованості за цим самим кредитним договором за період із 15 вересня 2005 року по 07 вересня 2010 року із достроковим стягненням заборгованості по тілу кредиту, процентів, пені та штрафів у повному обсязі, то правильним є висновок апеляційного суду про закриття провадження у справі у вказаній частині позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Конституційний суд України у рішенні від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 зазначає, що держава, встановлюючи законами України засади створення і функціонування грошового та кредитного ринків (п. 1 ч. 2 ст. 92 Конституції України), має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і охоронюваними законом правами та інтересами споживачів кредитних послуг.

На підставі наявних у справі доказів, а саме: довідок про стан здоров'я відповідача та членів його родини (брата інваліда та батька, якому понад 80 років), смерть його матері від тривалої і тяжкої хвороби, спричинення шкоди його здоров'ю внаслідок ДТП, відсутність стабільного заробітку, намагання погасити борг, вилучення в нього у 2011 році заставного автомобіля, який досі не реалізований позивачем, а також враховуючи ту обставину, що розмір пені значно перевищує розмір збитків, понесених банком внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором кредиту, їх неспівмірність, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про зменшення розміру пені, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, до 5 тис. грн.

При цьому апеляційний суд правильно врахував, що позивачем не надано доказів на підтвердження факту завдання негативних наслідків через прострочення виконання зобов'язання відповідачем, що інтереси відповідача як споживача послуг банку є найменш захищеними, а також що до суду з цим позовом банк звернувся більше ніж через 5 років після ухвалення судового рішення про дострокове стягнення заборгованості.

У зв'язку з цим правильним, законним та обґрунтованим є висновок апеляційного суду про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом, нарахованої після спливу терміну дії кредитного договору за період із 07 вересня 2010 року по 10 вересня 2015 року.

Такий висновок відповідає положенням ст. 1 ЦПК України про те, що завданням цивільного судочинства є, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, в межах заявлених позовних вимог, апеляційний суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку згідно зі ст. ст. 10, 58-60, 212, 303, 304 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків апеляційного суду не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, що згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії перегляду справи у касаційному порядку не передбачено.

Отже, рішення апеляційного суду є законним та обґрунтованим, ухваленим із додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для його скасування відсутні, тому відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України воно підлягає залишенню без змін, а касаційна скарга - відхиленню.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 09 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Ступак

А.О.Леванчук

А.В.Маляренко