Справа № 236/3067/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 грудня 2016 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:
головуючого судді Бєлоусова А.Є.,
при секретарі Колесник О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 Вячеславовичапро визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
ОСОБА_1 в грудні 2016 року звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3про визнання останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що він є власником житлового будинку, розташованого за адресою Донецька область, м. Лиман(колишня назва м. Красний Лиман), вул. Козацька(колишня назва вул. Колгоспна), буд.162, який було придбано ОСОБА_1 з прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження03.05.2012 року. У вказаному житловому приміщенні зареєстрований ОСОБА_3, який був попереднім власником будинку. Відповідач фактично не проживає у цьому будинку з травня 2012 року, проте залишається зареєстрованим, він не є членом родини або близькою особою позивача. ОСОБА_3за вказаною адресою тривалий час не мешкає, не користується житлом, не зберігає в приміщенні належного йому майна. Відповідач фактично змінив місце проживання, однак дотепер не припинив попередньої своєї реєстрації згідно із законодавством України.
Позивач здійснює виконання обовязків щодо утримання зазначеного будинку в належному стані та сплати комунальних платежів,виконує інші обовязки, повязані з використанням нерухомості; не скасована реєстрація відповідача за колишнім місцем проживання порушує житлові права позивача. З огляду на це, ОСОБА_1 змушенийзвернутись за захистом своїх прав до суду.
Позивач був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи судом (а.с.13), однак для участі в судовому засіданні ОСОБА_1не прибув, надав заяву про розгляд справи без йогоучасті (а. с. 15), підтримав заявлені позовні вимоги, наполягав на їхньому повному задоволенні, не заперечувавпроти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_3був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи судом, за останнім відомим місцем проживання відповідача була направлена судова повістка (а.с.13,14), проте для участі в судовому засіданні відповідач не прибув, про наявність поважних для цього причин суд не повідомив, заперечень проти вимог позивача не висунув.
З огляду на це та з урахуванням згоди позивача на заочний розгляд справи, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цієї цивільної справи за правилами гл. 8 розділу ІІІ ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові матеріали по справі, встановив наступні обставини і визначив відповідні до них правовідносини.
На підставі свідоцтва від 10.05.2012 року, виданогодержавним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори Донецької області ОСОБА_4за результатами прилюдних торгів від 03.05.2012 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1307, ОСОБА_1 придбав у власністьжитловий будинок,розташований за адресою Донецька область, м. Лиман(колишня назва м. Красний Лиман), вул. Козацька(колишня назва вул. Колгоспна), буд.162, а також земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та для ведення особистого селянського господарства (а.с.8).
Згідно з витягом про державну реєстрацію прав від 08.07.2012 року на нерухоме майно від 17.11.2016 року № 34752623, сформованим КП «БТІ м. Словянськ», право власності на вказаний будинок зареєстроване на імя ОСОБА_1 (а.с.7).
З травня 2012 року ОСОБА_3 за вказаною адресою тривалий час не мешкає, не користується житлом, не зберігає в приміщенні належного йому майна, що підтверджено актом від 21.12.2016 року, складеним органом місцевого самоврядування в присутності сусідів ОСОБА_5, ОСОБА_6В.(а. с. 16). Відповідач фактично змінив місце проживання, однак дотепер не припинив попередньої своєї реєстрації згідно із законодавством України.
Позивач здійснює виконання обовязків щодо утримання зазначеного будинку в належному стані та сплати комунальних платежів,виконує інші обовязки, повязані з використанням нерухомості.
Відповідно до ст. 8 ОСОБА_7 України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_7 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_7 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_7 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_7 України гарантується. Ст. 41 ОСОБА_7 України проголошує право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
При цьому право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.
Непорушність права власності проголошена і в низці міжнародних документів (ст. 17 Загальної декларації прав людини (ООН,10.12.1948 року),ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 1950)).
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини. як джерело права.
Аналізуючи право особи на мирне володіння своїм майном, Європейський суд з прав людини дійшов висновків, згідно з якими визнанням права кожного на мирне володіння своїм майном, по суті, гарантовано право власності; право розпорядження є традиційним і фундаментальним аспектом права власності (рішення Суду у справі «Маркс проти Бельгії» від 27.04.1979 року,п.63).
Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ(майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Нормами ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них (ст. 379 ЦК України).
Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.
Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном(ст. 391 ЦК України).
Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідач ОСОБА_3 не є членом сімї позивача ОСОБА_1, натомість був попереднім власником житла, належне йому право власності на теперішній час є повністю припиненим у звязку із примусовою реалізацією майна у межах процедури виконавчого провадження. Відтак, припинилось право відповідача на користування згаданим будинком.
З огляду на це, суд вважає вимоги позивача стосовно визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, обґрунтованими і приходить до висновку про необхідність задоволення таких вимог.
Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує стороні, на користь якої ухвалено рішення, з другої сторони понесені в ході розгляду справи та документально підтверджені судові витрати. Згідно із ст. 79 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Отже, суд стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн. (а.с.2).
Керуючись ст.ст. 317,319,383,391,405 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 15, 60, 61, 79,88, 209, 213, 214, 215, 218,224 ЦПК України,суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право на користування житловим будинком, розташованим за адресою Донецька область, м. Лиман(колишня назва м. Красний Лиман), вул. Козацька(колишня назва вул. Колгоспна), буд.162,належним на праві приватної власності ОСОБА_1, припинивши реєстрацію ОСОБА_3 за останнім відомим місцем проживання.
Стягнути з ОСОБА_3 Вячеславовичана користьТокаря ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок.
Рішення суду набирає законної сили у випадку неподання заяви відповідачем про перегляд щодо нього заочного рішення та неподання позивачем апеляційної скарги.

Відповідач протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення може подати до Краснолиманського міського суду Донецької області заяву про перегляд цього заочного рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя -