У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді Ковальчук Н.М.,

суддів Григоренка М.П., Хилевича С.В.,

секретар судового засідання Шептицька С.С.,

з участю відповідача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

позивачки ОСОБА_3,

представника позивачки ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 09 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 09 вересня 2016 року позов задоволено: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01 серпня 2016 року і до досягнення повноліття старшою дитиною. Вирішено питання про судові витрати.

Вважаючи рішення суду таким, що ухвалене з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та порушенням норм матеріального і процесуального права, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі не погоджується із визначеним судом розміром аліментів та пояснює, що фактично він і утримує дітей, проживаючи в будинку з колишньою дружиною, купує їм одяг та взуття, в той час, як позивачка всі кошти, отримані в якості соціальної допомоги, витрачає виключно на власні потреби. Додає, що на ці обставини, котрі можуть підтвердити свідки, він посилався в суді першої інстанції, проте суд не взяв їх до уваги. Покликаючись на безпідставність стягнення з нього аліментів, оскільки він і так утримує дітей добровільно, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції правильно

________________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 564/1476/16-ц Головуючий у І інстанції Олійник П.В.

Провадження № 22-ц 787/1864/2016 Доповідач Ковальчук Н.М.

ними виходив із передбаченого законом обовязку батьків утримувати дітей до досягненняповноліття, а також врахував наявність постійного місця роботи у платника аліментів, визначивши їх у частці від заробітку (доходу).

На підтвердження даного висновку в рішенні наведені відповідні мотиви і докази, з якими погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що сторони по справі є батьками пятьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Згідно ст.182 СК України, суд, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

За ч. 1, 2 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Судом встановлено, що відповідачофіційно працевлаштований: з його пояснень, він працює у ПП ОСОБА_10, має постійний дохід.

Повно і правильно з'ясувавши обставини справи та застосувавши до спірних правовідносин норми матеріального права, які підлягали застосуванню, суд першої інстанції обґрунтовано визначив розмір аліментів, які підлягають до стягнення з відповідача на утримання його пятьох дітей, у розмірі ? частини заробітку (доходу).

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Колегія суддів вважає, що визначений місцевим судом розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей сторін відповідає засадам розумності і справедливості.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач несе витрати на утримання дітей добровільно, не знайшли свого підтвердження належними доказами, а тому колегією суддів відхиляються.

Будь-яких інших доводів, які суд повинен був би врахувати при визначенні розміру аліментів, відповідач суду не навів та доказів на їх підтвердження не надав.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ зясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обовязку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано.

Таким чином, колегія суддів приходить до переконання, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в звязку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 09 вересня 2016 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя підпис ОСОБА_11

Судді: підпис ОСОБА_12

підпис ОСОБА_13

Копія вірна: суддя-доповідач ОСОБА_11