У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

СтупакО.В., Іваненко Ю.Г., Леванчука А.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до виконавчого комітету Полтавської міської ради, Полтавської міської ради, треті особи: Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація № 2», Управління майном комунальної власності міста, про визнання права спільної сумісної власності на квартиру за набувальною давністю, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 08 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 22 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до суду з указаним позовом, в якому просили визнати за ними право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 за набувальною давністю.

Свої позовні вимоги обґрунтовували тим, що 09 лютого 1972 року позивач ОСОБА_4 був прийнятий на роботу в Житлово-експлуатаційну контору № 9 м. Полтави (далі - ЖЕК - 9), де за час роботи отримав службову квартиру, розташовану за вказаною вище адресою. 04 вересня 1973 року останній зареєстрував своє місце проживання у цій квартирі, а 28 липня 1975 року звільнився із ЖЕК - 9 за власним бажанням, однак дану квартиру не залишив та продовжив у ній проживати по теперішній час. Будь яких дій про примусове виселення його із квартири ЖЕК - 9 не вчиняв. Позивач ОСОБА_5 являється сином позивача ОСОБА_4 та зареєстрований як член сім'ї останнього у вказаній вище квартирі із 28 листопада 1973 року. У зв'язку із призовом для проходження строкової військової служби у період часу із 24 вересня 1991 року по 02 грудня 1994 року ОСОБА_5 був знятий із реєстраційного обліку, однак із 02 грудня 1994 року постійно проживає у даній квартирі.

У зв'язку з вищевикладеним, на думку позивачів, у них виникло право набуття права спільної сумісної власності на квартиру за набувальною давністю.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 08 липня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 22 серпня 2016 року, вказаний позов залишено без задоволення.

У вересні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_5 подано касаційну скаргу на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 08 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 22 серпня 2016 року.

За результатами автоматичного розподілу справ між суддями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 вересня 2016 року зазначену касаційну скаргу призначено судді-доповідачу ОСОБА_6

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_6 від 19 вересня 2016 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.

Розпорядженням керівника апарату Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 листопада 2016 року № 376/0/32-16 призначено повторний автоматичний розподіл справ у зв'язку з відставкою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_6 у відповідності до Постанови Верховної Ради України № 1600-VIII від 22 вересня 2016 року «Про звільнення суддів», у результаті чого 10 листопада 2016 року справу передано судді-доповідачу Ступак О.В.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами першої та апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред'явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п'ятнадцять, а на рухоме майно - через п'ять років з часу спливу позовної давності.

Судами попередніх інстанцій встановленота підтверджується матеріалами справи, що протоколом № 10 засідання виконавчого комітету Октябрської районної ради депутатів трудящих м. Полтави від 28 серпня 1973 року вирішено звільнену квартиру АДРЕСА_1, де проживала ОСОБА_7, надати ЖЕК - 9 як службову для поселення двірника.

Із виписки протоколу № 20 розширеного засідання адміністрації ЖЕК - 9 від 29 серпня 1973 слідує, що квартиру АДРЕСА_1, постановлено закріпити як службову за ОСОБА_4

29 серпня 1973 року укладено договір «Про надання в користування службової жилої площі для працівників ЖЕКу», згідно якого службову квартиру АДРЕСА_1надано ОСОБА_4

Згідно довідки КП «Житлово-експлуатаційна організації № 2» у квартирі АДРЕСА_1зареєстровано: ОСОБА_4 із 07 вересня 1973 року, ОСОБА_5 із 02 грудня 1994 року та ОСОБА_8 із 11 грудня 2013 року. В даній довідці зазначено форму власності квартири як комунальну, службову.

Ухвалюючи рішення про залишення позову без задоволення, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, правильно виходив із того, що відсутні правові підстави для визнання права власності за набувальною давністю на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 та ОСОБА_5, оскільки останні є користувачами вказаного службового приміщення, а його власником є територіальна громада м. Полтави.

Крім того, суд першої інстанції правильно врахував, що право користування спірною квартирою у позивачів виникло на підставі договірних відносин, пов'язаних із наймом цієї квартири та не припинилося на даний час.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суди правильно визначились з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, правильно встановили обставини справи, в результаті чого ухвалили законні й обґрунтовані рішення, які відповідають вимогам матеріального та процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії перегляду справи в касаційному порядку не передбачено.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 08 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 22 серпня 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Ступак

Ю.Г. Іваненко

А.О. Леванчук