Провадження № 2/522/171/14
Заява № 6/522/432/16
У Х В А Л А

Іменем України

«19» грудня 2016 року

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Погрібного С.О.

за секретаря судового засідання Грищук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 подання старшого державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна, визнання права особистої приватної власності, визнання особи такою, яка втратила право користування житловим будинком, усунення перешкод власнику, зняття з реєстрації за місцем проживання, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна, виділення частини житлового будинку, стягнення компенсації вартості частини спільного майна, виділення зі спільного майна частини предметів домашнього побуту, за позовом третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору ОСОБА_5 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності на частину земельної ділянки,

в с т а н о в и в :

Старшим державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 подано до суду клопотання подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3, посилаючись на наступне.

На примусовому виконанні у Приморському відділі ДВС міста ОСОБА_1 ГТУЮ в Одеській області перебуває виконавче провадження № 50043424 з виконання виконавчого листа по справі № 2-10529/09, виданого Приморським районним судом м. Одеси 27.01.2016 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 заборгованості 136 208,75 гривень доплати різниці вартості поділеного майна.

Станом на день звернення з цим поданням до суду, вимоги зазначеного виконавчого документу не виконано, декларацію про доходи відповідача не надано, будь-яких дій, спрямованих на його виконання не здійснено, державним виконавцем вжито ряд заходів примусового виконання, з огляду на що останній має достатні підстави вважати, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, у звязку з чим і звернуся до суду з відповідним поданням.

Подання державного виконавця розглянуто судом за правилами частини 2 статті 377-1 ЦПК України, згідно із якими суд негайно розглядає подання, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Державний виконавець про дату, час та місце розгляду подання повідомлявся за службовою адресою, в судове засідання не зявився, просив розглянути зазначене подання без його участі.

Розглянувши подану заяву, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви має бути відмовлено, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Правилами Закону України «Про порядок виїзду і вїзду в Україну громадян України» врегульовано порядок здійснення права громадян на виїзд і вїзд на територію України, порядок оформлення для зарубіжних поїздок, визначено випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлено порядок розвязання спорів у цій сфері.

Правилом пункту 2 ст. 6 цього Закону передбачено в якості підстави для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобовязань, втім виключно до моменту виконання зобовязань, або забезпечення заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Згідно з п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України вирішення питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Таким чином, системний аналіз вищенаведених норм свідчить про те, що до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника має звертатись лише державний виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань під час примусового виконання рішення суду або іншого виконавчого документу.

Проте, в матеріалах справи та серед наданих державним виконавцем документів відсутні будь-які докази того, що боржник ухиляється від виконання рішення суду та намагається виїхати за межі України, щоб уникнути цивільно-правової відповідальності. Додані до заяви документи копія постанови про відкриття виконавчого провадження, копія виклику боржника, запити державного виконавця разом з відповідями, копії постанов про арешт та розшук майна боржника, копії актів державного виконавця самі по собі не доводять факту ухилення боржника від виконання рішення.

При цьому, судом встановлено, що відповідно до інформації про виконавче провадження №50043424 назване виконавче провадження зупинене у звязку з передачею виконавчого документу до підприємства, на якому відповідач отримує доходи, державним виконавцем встановлено розмір щомісячного стягнення до виплати загальної суми боргу.

Наведене свідчить про здійснення державним виконавцем дій примусового характеру для належного виконання рішення суду. При цьому, державним виконавцем не доведено факту того, що відповідач будь-яким чином ухиляється від виконання рішення суду, оскільки суду не надано доказів на підтвердження останнього. Проведення державним виконавцем виконавчих дій для виявлення майна та доходів боржника не свідчить, що останній ухиляється від виконання рішення суду. Крім того, державним виконавцем не надано суду доказів на підтвердження отримання боржником постанов, викликів державного виконавця для належного їх виконання.

У звязку із зазначеним суд дійшов висновку про неналежне обґрунтування заяви та безпідставність вимог державного виконавця, з огляду на що дійшов висновку про необхідність відмови у її задоволенні.

Керуючись ст. 377-1 Цивільного процесуального кодексу України, п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», СУД

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання старшого державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна, визнання права особистої приватної власності, визнання особи такою, яка втратила право користування житловим будинком, усунення перешкод власнику, зняття з реєстрації за місцем проживання, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна, виділення частини житлового будинку, стягнення компенсації вартості частини спільного майна, виділення зі спільного майна частини предметів домашнього побуту, за позовом третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору ОСОБА_5 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності на частину земельної ділянки відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення.

СУДДЯ: С.О. Погрібний

19.12.2016