Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2016 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Воробйова А.В., при секретарі Гончаренко М.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратила право користування жилим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратила право користування жилим приміщенням.

В позовній заяві вказує, що їй належить на праві власності будинок за адресою: м. Запоріжжя, бул. Шевченко, буд. 41, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 01.08.2008 року, посвідченого державним нотаріусом 3-ї Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_4

Окрім позивача в спірному будинку зареєстровані відповідачі, які фактично з 01.07.2015 року по теперішній час в будинку не мешкають, що підтверджується актом від 24.10.2016 року.

В звязку з тим, що на теперішній час вона не має можливості зняти з реєстраційного обліку за адресою спірного будинку відповідачів, позивач вимушена звернутися до суду.

Позивач просить усунути їй перешкоди у праві власності на будинок № 41 по бул. Шевченко в м. Запоріжжі визнавши ОСОБА_2, ОСОБА_3, такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинком № 41 по бул. Шевченко в м. Запоріжжі.

В судове засідання позивач не зявилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності без проведення фіксації судового процесу, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити їх в повному обсязі.

В судове засідання відповідачі не зявилися, надали нотаріально посвідчену заяву про визнання позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 належить на праві власності будинок за адресою: м. Запоріжжя, бул. Шевченко, б. 41, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 01.08.2008 року, посвідченого державним нотаріусом 3-ї Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_4

Згідно акту № 14 від 24.10.2016 року виданого квартальним комітетом №65, ОСОБА_2 та її донька ОСОБА_3 лише зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, але не мешкають фактично з 01.07.2015 року по теперішній час.

Згідно нотаріально посвідченої заяви від 17.12.2016 року, ОСОБА_2 не заперечує проти визнання її та своєї дитини ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинком № 41 по бул. Шевченко в м. Запоріжжі, оскільки вона має реєстрацію разом з дитиною в Росії, офіційно працевлаштована, дитина навчається в школі.

Згідно з ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власнику належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною першою статті 321 ЦК України закріплено непорушність права власності в тому, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У відповідності до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Таке саме положення закріплено у ст. 150 Житлового кодексу України.

Частиною 2 статті 405 ЦК України передбачено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

На підставі викладеного, суд вважає можливим визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3, такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинком № 41 по бул. Шевченко в м. Запоріжжі.

Керуючись ст.317,321,383,391 ЦК України, ст.ст. 10,11,88,209,212,214,215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратила право користування жилим приміщенням- задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди в здійсненні права користування власністю - будинком № 41 по бул. Шевченко в м. Запоріжжя шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинком № 41 по бул. Шевченко в м. Запоріжжя.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було ухвалено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: А.В.Воробйов