ухвала
іменем україни
07 грудня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:
головуючого суддів: Дем`яносова М.В., Іваненко Ю.Г., Ситнік О.М., Маляренка А.В., Ступак О.В.,
розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1 про звернення стягнення, за заявою ОСОБА_1 про поворот виконання рішення суду, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:
У вересні 2012 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» (далі ПАТ «Акцент-Банк»), ОСОБА_1 про звернення стягнення.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2012 року у справі № 2/0417/7322/2012 позов банку було задоволено частково (в частині звернення стягнення на предмет застави та стягнення частини боргу) та звернуто стягнення на предмет застави автомобіль OPEL, модель ASTRA, рік випуску 2004, тип легковий седан-В, № кузова/шасі НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, та зняття вказаного автомобіля з обліку в органах Державної автомобільної інспекції України, а також з наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Крім того, рішенням стягнуто з ПАТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_1 солідарно заборгованість в сумі 10 000 грн.

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про поворот виконання вказаного заочного рішення, посилаючись на те, що із письмової відповіді Управління державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області від 29 листопада 2013 року № 8122/03 він дізнався про наступне.

20 квітня 2013 року у Відділі реєстраційно-екзаменаційної роботи Управління Державної автомобільної інспекції України № 1 представником ПАТ КБ «ПриватБанк» на його автомобіль було отримано дублікат свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 (з записом в особливих відмітках «кредит ПАТ КБ «ПриватБанк»).

11 травня 2013 року у Відділі реєстраційно-екзаменаційної роботи Управління Державної автомобільної інспекції України № 1 даний автомобіль за рішенням суду від 16 жовтня 2012 року представником банку був знятий з обліку для реалізації, з записом в особливих відмітках: «кредит не погашено».

26 червня 2013 року автомобіль OPEL, модель ASTRA, рік випуску 2004, тип легковий седан-В, № кузова/шасі НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 було зареєстровано на Товариство з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» (далі ТОВ «Автокредит Плюс»), , номерний знак НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 .

Нa виконання заочного рішення банк згідно з договором купівлі-продажу від 20 червня 2013 року продав заставлений автомобіль ТОВ «Автокредит Плюс» за 56 000 грн.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2013 року заочне рішення було скасоване, а ухвалою цього ж суду при новому розгляді справи від 28 січня 2014 року позовну заяву ПАТ КБ «Приватбанк» залишено без розгляду.

Посилаючись на вищевикладене, ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про поворот виконання рішення суду, у якій просить суд допустити поворот виконання заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2012 року у справі № 0417/12895/2012 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ПАТ «Акцент-Банк», ОСОБА_1 про звернення стягнення та стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» його користь грошові кошти в розмірі 56 000 грн.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 грудня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2016 року, заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення суду задоволено.

Допущено поворот виконання заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.10.2012 року у справі № 0417/12895/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1 про звернення стягнення.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 56 000 грн.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2016 року, постановити нову про відмову у задоволенні заяви, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.
У зв`язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню на таких підставах.

Задовольняючи заяву про поворот виконання рішення, суди попередніх інстанцій виходили з наявності підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 та стягнення на його користь з ПАТ КБ «ПриватБанк» в порядку повороту виконання заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2012 року грошових коштів у розмірі 56 000 грн за проданий автомобіль, оскільки ПАТ КБ «ПриватБанк» отримав вказані кошти у порядку виконання рішення суду.

Однак, заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2012 року, яким було звернуто стягнення на автомобіль, скасовано ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2013 року і ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська у даній справі від 28 січня 2014 року, яка набрала законної сили, позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» до ПАТ «Акцент-Банк», ОСОБА_1 про звернення стягнення за заявою ПАТ КБ «ПриватБанк» залишено без розгляду.

Як убачається з матеріалів справи, 31 липня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитно-заставний договір № DNG0AE, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_1 кредитні кошти у розмірі 9 826,69 доларів США для придбання автомобіля Opel Astra, державний номерний знак НОМЕР_2 , 2004 року випуску, вартістю 52 279 грн 56 коп., який за умовами договору є предметом застави.

У зв`язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави та заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2012 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» було задоволено частково, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед банком у розмірі 156 278 грн 09 коп. звернуто стягнення на предмет застави автомобіль Opel Astra, державний номерний знак НОМЕР_2 , 2004 року випуску.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2013 року вказане заочне рішення суду було скасовано, справу призначено до розгляду у загальному порядку.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2014 року позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» до ПАТ «АкцентБанк», ОСОБА_1 про звернення стягнення залишено без розгляду з підстав, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України у зв`язку із зверненням ПАТ КБ «ПриватБанк» із заявою про залишення їх позову без розгляду. Вказана ухвала суду набрала законної сили.

З матеріалів справи вбачається, що 11 травня 2013 року спірний автомобіль, який є предметом застави, за вказаним заочним рішенням суду від 16 жовтня 2012 року представниками ПАТ КБ «ПриватБанк» знято з обліку для реалізації, з записом в особливих відмітках «кредит не погашено» та на підставі договору купівлі-продажу від 20 червня 2013 року автомобіль за 56 000 грн реалізовано та покупцем є ТОВ «Автокредит Плюс».

Згідно з актом прийому-передачі від 20 червня 2013 року автомобіль ПАТ КБ «ПриватБанк» передано ТОВ «Автокредит Плюс» та на підставі договору про надання фінансового лізингу, укладеного між лізингодавцем ТОВ «Автокредит Плюс» та лізингоодержувачем ОСОБА_2 , автомобіль передано останньому.

У Рішенні Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року у справі № 1-25/2011 за конституційним зверненням військової частини НОМЕР_6 щодо офіційного тлумачення положення пункту 28 частини першої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України у взаємозв`язку з положеннями пунктів 2, 8 частини третьої статті 129 Конституції України, яке є обов`язковим для застосування на всій території України, роз`яснено, що особливістю ухвал суду щодо повороту виконання рішення є те, що вони приймаються на стадіях виконання судового рішення і оскаржити їх одночасно з рішенням суду неможливо. Згідно зі ст. 380 ЦПК України питання про поворот виконання вирішує також суд апеляційної чи касаційної інстанції, якщо, скасувавши рішення, він закриває провадження у справі, залишає позов без розгляду, відмовляє в позові повністю або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Поворот виконання рішення це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала. Як наголошено в Рішенні Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003, «правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах» (абзац десятий пункту 9 мотивувальної частини).

Таким чином, поворот виконання рішення можливий за будь-якими справами, але за наявності таких умов: 1) щоб позивач отримав від відповідача в порядку виконання рішення майно чи гроші; 2) щоб виконане рішення було скасовано вищестоящим судом повністю чи змінено із задоволенням позовних вимог у меншому розмірі. В усіх інших випадках розгляд питань про повернення стягненого в порядку цивільного судочинства відбуватися не може.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звертався до суду з позовними вимогами до ПАТ КБ «ПриватБанк», ТОВ «Автокредит Полюс», ОСОБА_2 про витребування спірного автомобіля, і у задоволенні позовних вимог було відмовлено. Рішення набрали законної сили.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про залишення без змін ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2015 року та ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2016 року, оскільки судові рішення законні та обґрунтовані, а доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про порушення норм процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 342 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу на ухвалу суду і залишає ухвалу без змін, якщо судом прийнято ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:
Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий0Головуючий0 Головуючий М.В. Дем`яносов
Судді: Ю.Г. Іваненко А.В. Маляренко О.М. Ситнік О.В. Ступак