Справа № 461/3930/15 Головуючий у 1 інстанції: Фролова Л.Д.
Провадження № 22-ц/783/186/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Л. Б.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді Струс Л.Б.

суддів: Шандри М.М., Шумської Н.Л.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: представника ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 14 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням Галицького районного суду м. Львова від 14 липня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 у відшкодування матеріальної шкоди суму 36 000 грн. 00 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 у відшкодування суми сплаченого судового збору у розмірі 360 грн. 00 коп. Зобовязано управління Державної казначейської служби України у Галицькому районі м. Львова повернути ОСОБА_4 суму сплаченого судового збору у розмірі 243 грн. 11 коп., яка була внесена на рахунок 01 квітня 2015 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Дане рішення оскаржив ОСОБА_2 подавши апеляційну скаргу, у якій зазначає, що районним судом задоволено витрати, повязані із вартістю проведення відновлювального ремонту транспортного засобу, без врахування коефіцієнта фізичного зносу на вартість запчастин за змінних елементів автомобіля. Також вказує, що при визначенні розміру збитків, суд першої інстанції безпідставно взяв до уваги надані представником позивача товарні чеки, які мали свідчити вартість придбаних матеріалів та запчастин, які важко ідентифікувати, оскільки в них не зазначено на яку марку автомобіля вони були придбані, що є порушенням вимог ст.ст. 57, 58 ЦПК України.

Просить скасувати рішення Галицького районного суду м. Львов від 14 липня 2015 року та у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовити повністю за безпідставністю.

Представник ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» - ОСОБА_5 подав суду клопотання, у якому просить суд провести судове засідання без участі представника.

ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, хоча про розгляд справи була повідомлена належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 238), про причини неявки суд не повідомила та з клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталася, тому розгляд справи відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України здійснюється колегією суддів за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, представника ОСОБА_2 ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.

ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія PZU Україна» про стягнення завданих збитків та моральної шкоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що 22 вересня 2014 року в м. Дрогобич, на вул. Трускавецькій, 113, відбулася ДТП за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням відповідача, ОСОБА_2, та автомобіля НОМЕР_2, який її належить на праві власності, під керуванням ОСОБА_7

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 29.10.2014 року, відповідача, ОСОБА_2, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

На момент вчинення ДТП, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля НОМЕР_3, ОСОБА_6, була забезпечена Полісом №АІ/1326991 від 16.06.2014 р., виданим ПрАТ СК «PZU Україна». Дана подія визнана страховим випадком.

Відповідно до умов страхування, відповідач, ПрАТ СК «PZU Україна», виплатив потерпілій стороні (позивачу) оцінену шкоду, відповідно до висновків Звіту № 1559/14 від 03.10.2014 р., який виконав субєкт оціночної діяльності ОСОБА_8 та за результатами висновків автотоварознавчого Звіту № 4214/10/14 від 21.10.2014 р., який виконано ТзОВ «Сател груп».

При проведенні оцінки вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля PEUGOT Expert д.р.н. АТ0544ВЕ встановлено, що вартість такого ремонту складатиме 139 071,54 грн.

У цьому звіті також було встановлено, що дійсна ринкова вартість такого автомобіля, до настання ДТП, складає 124 650,88 грн.

Згідно п. 8.2 (3) Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів» яка зареєстрована МЮ України та затверджена ФДМ України (реєстр. № 724/16740 від 04.08.2009 р.), якщо вартість відновлювального ремонту автомобіля перевищує дійсну ринкову вартість автомобіля, то вартість відновлювального ремонту, з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових, приймається рівним дійсній ринковій вартості автомобіля.

Згідно до висновків автотоварознавчого Звіту № 4214/10/14 від 21.10.2014 р., який виконано ТзОВ «Сател груп», вартість автомобіля (залишків) після ДТП склала 77 800, грн.

Відповідно, відповідачем, ПрАТ СК «PZU Україна», на підставі страхового акту від 12.11.2014 р., позивачу було відшкодовано (124650,88 77800 = 46850 грн. + 1000 грн. (вартість транспортування пошкодженого автомобіля).Разом було відшкодовано 47 850,88 грн.

Однак позивачка ОСОБА_4, не погодилась із таким розміром страхового відшкодування, та звернулась із позовними вимогами до винуватця ДТП, ОСОБА_2, ОСОБА_6, як власника транспортного засобу «ЗАЗ 110557» д.н.з. НОМЕР_4, та ПрАТ СК «PZU Україна», «про стягнення завданих збитків та моральної шкоди».Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що нею понесено більші витрати на проведення відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, PEUGOT Expert д.н.з. НОМЕР_5, ніж розмір грошового відшкодування, що виплачено страховою компанією.

В якості доказів позивач надала суду чеки та накладні квитанції про придбання нею запасних частин та витратних матеріалів для ремонту автомобіля, що становить 86 000 грн.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до звіту № 1559/14 від 03.10.2014 р. який виконав субєкт оціночної діяльності ОСОБА_8, на дослідження було поставлено питання: Яка вартість відновлювального ремонту, з врахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових КТЗ реєстраційний номер НОМЕР_5, внаслідок пошкодження у ДТП ? Окрім того, було зазначено, що вказаний Звіт, виконано субєктом оціночної діяльності, ОСОБА_8, який має свідоцтво оцінювача, що видане Фондом Державного Майна України.

Оцінювач у своїй роботі керується Законом України «Про оцінку майна, майнових прав, та професійну оціночну діяльність в Україні». До компетенції оцінювача може бути віднесено лише визначення вартості транспортного засобу, як цілісного обєкта, до його пошкодження, а також показника коефіцієнта фізичного зносу, визначення якого засновується на вартісних значеннях ТЗ. Для визначення обсягів і номенклатури робіт по відновленню пошкоджених ТЗ, і як дослідження, визначення вартості матеріального збитку, заподіяного власнику ТЗ або вартості відновлювального ремонту, необхідні пізнання у галузі автобудування та ремонту дорожніх транспортних засобів у обсязі, що передбачає наявність вищої освіти за фахом. Таким кваліфікаційним вимогам відповідають судові експерти, які зареєстровані в Мінюсті України та мають відповідні ліцензії за напрямом діяльності, залучення яких до визначення матеріальних збитків, заподіяних власникам ТЗ, передбачено ЦПК України, Законом України «Про судову експертизу» та ст. 34.2 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Ухвалою Апеляційного суду від 02.12.2015 р. призначено судово -автотоварознавчу експертизу.

Відповідно до Висновків судової автотоварознавчої експертизи № 1949 від 28 вересня 2016 р., вартість відновлювального ремонту автомобіля, PEUGOT Expert д.н.з. НОМЕР_5, склала 145 185,85 грн. У той же час , ринкова вартість автомобіля, до моменту ДТП, яка мала місце 22.09.2014 р., визначена у розмірі 130 267 грн.

Тобто, даний автомобіль визнано тотально знищеним, оскільки його ринкова вартість є меншою за розмір відновлювального ремонту.

Відповідно до п. 30.1. ст. 30 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" "транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Такий автомобіль відновлювати економічно недоцільно, тобто він визнаний таким, що не підлягає ремонту.

Відповідно до п.30.2. Закону, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Пунктом 30.1. ст. 30 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено , що "транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують ринкову вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

У такому випадку, власникові пошкодженого транспортного засобу, виплачується шкода, яка відповідає вартості автомобіля до ДТП та витрати по евакуації транспортного засобу з місця ДТП. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи Моторне транспортне бюро України. Враховуючи те, що залишки автомобіля після ДТП, вартість яких визначена згідно автотоварознавчого Звіту № 4214/10/14 від 21.10.2014 р., який виконано ТзОВ «Сател груп», склала 77 800, грн., власник залишив собі, до відшкодування підлягає різниця між ринковою вартістю автомобіля до ДТП та вартістю залишків після ДТП, та відшкодування, повязані із евакуацією транспортного засобу з місця ДТП. Розмір завданих матеріальних збитків буде складати: 130267 грн. 77800 грн. = 52 467 грн.

Така судова практика значиться в Постанові № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03. 2013 р.

Беручи до уваги те, ліміт відшкодування згідно договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, Поліс № АІ/1326991 від 16.06.2014 р,, за завдану шкоду майну третіх осіб, встановлено в розмірі 50 000 грн. при франшизі 0 грн., відповідач, ПрАТ СК «PZU Україна», повинен відшкодувати позивачу різницю між відшкодованою сумою 46 850,88 грн., та лімітом, що складатиме 3149,12 грн.

Відповідно до вимог ст. 1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди, зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Колегія суддів вважає, що з відповідача ОСОБА_2 слід стяггути збитки, що перевищують ліміт страхового відшкодування в розмірі в 2 467 гривень.

Згідно до ч.2 ст.309 ЦПК України, норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосваними, якщо застосовано зако, який поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2, підлягає частковому задоволенню, рішення Галицького районного суду від 14.07.2015 р. слід змінити та стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» в користь ОСОБА_4 3 149, 12 грн. страхового відшкодування та з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 2 467 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.209, 303, 304, п.3 ч.1 ст. 307, ст..ст.309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 14 липня 2015 року змінити.

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» в користь ОСОБА_4 3 149, 12 грн. страхового відшкодування.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 2 467 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий Л.Б. Струс

Судді М.М. Шандра

ОСОБА_9