Справа № 645/1811/16-ц
Провадження № 2/645/1476/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2016 року Фрунзенський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Горпинич О.В.

за участю секретаря судового засідання Денісенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом Акціонерної компанії «Харківобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію, -

В С Т А Н О В И В:

Акціонерна компанія «Харківобленерго», в особі свого представника звернулися до суду із позовом, в остаточно уточненій редакції якого просили стягнути з відповідача на їх користь заборгованості за спожиту електроенергію за період з 18.02.2013 року по 18.07.2016 року в сумі 1161 грн. 97 коп., судовий збір. В обґрунтування позову посилалися на те, що АК «Харківобленерго» постачає електроенергію відповідачу за адресою: м. Харків, вул. Рибалко, б. 47-б, кв. 25, але відповідач не сплачує за використану електроенергію в добровільному порядку, в результаті чого виникла заборгованість з 18.02.2013 року по 18.07.2016 року в сумі 1162 грн. 97 коп., а тому вони вимушені звернутися до суду для захисту інтересів Компанії.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2, що діє на підставі довіреності, підтримала уточнені позовні вимоги та просила суд їх задовольнити у повному обсязі, пояснивши суду, що нарахування за спожиту електричну енергію здійснюється Компанією з урахуванням 50% пільги відповідача.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на застосування строків позовної давності, а також пояснивши, що він є інвалідом 2-ї групи ОСОБА_3 та відповідно до чинного законодавства має право на пільгу в розмірі 50% на сплату комунальних послуг на себе та членів сімї. При цьому законодавством не передбачені вікові обмеження для членів сімї пільговика, а тому пільга розповсюджується на всіх зареєстрованих членів його сімї.

Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 мешкає за адресою: м. Харків, вул. Рибалко, б. 47-б, кв. 25 та користується електроенергією на підставі договору про користування електричною енергією та відкритого особового рахунку № 4031313, проте не в повному обсязі виконує обовязки по сплаті за використану електроенергію, у звязку з чим у нього виникла заборгованість по сплаті за спожиту електроенергію.

Стосовно доводів відповідача щодо неврахування підприємством позивача пільги, як інваліду 2-ї групи ОСОБА_3, суд зазначає наступне.

Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст.ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (далі Правила), та Методикою визначення обсягу та вартості

електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією (далі ОСОБА_4), затвердженою Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 562 від 4 травня 2006 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 4 липня 2006 року за № 782/12656.

Пунктом 42 Правил користування електричної енергії для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 25.07.1999 року, закріплений обовязок споживача сплачувати спожиту електричну енергію.

Пунктом 42 Правил користування електричної енергії для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 25.07.1999 року, обумовлено, що розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку.

Так, згідно розрахунку боргу, наданого позивачем, відповідно до фактичних показань приладу обліку спожитої електроенергії з 18.02.2013 року по 18.07.2016 року утворилась заборгованість в розмірі 1162,97 грн..

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електричну енергію» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та Правил згідно із законодавством України.

Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету міністрів України від 26.07.1999 року, детально регламентовані права та обов'язки як споживача електричної енергії, так і постачальника електричної енергії.

Відповідно до п. 19 Правил користування електричною енергією для населення розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць.

Ціни (тарифи) на електроенергію, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електроенергетику», п/п 7 п. 4 Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затвердженого Указом Президента України від 10.09.2014 року № 715, встановлює Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Згідно з п. 31 Правил споживач, який має право на встановлені законодавством пільги з оплати спожитої електричної енергії, повідомляє у письмовій заяві енергопостачальника про своє право на пільгу з посиланням на відповідний законодавчий акт. Пільгова оплата спожитої електричної енергії здійснюється з дня подання споживачем заяви.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 року №256 «Про затвердження порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенції з державного бюджету» встановлено, що управління праці та соціального захисту населення ведуть облік осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою, і здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі отриманих від них щомісячних звітів щодо послуг, наданих пільговим категоріям громадян.

Судом встановлено, що відповідач є інвалідом від захворювання, отриманого в період проходження військової служби та відповідно до п. 5 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» має 50-відсоткову знижку плати за комунальні послуги, тобто відповідно до даного Закону військовослужбовцям, а також звільненим з військової служби особам, які стали інвалідами під час проходження військової служби, та членам їх сімей, які перебувають на їх утриманні, батькам та членам сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, надається 50-відсоткова знижка плати за користування житлом (квартирної плати) та плати за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) в жилих будинках усіх форм власності в межах встановлених норм, передбачених законодавством. Особам, звільненим з військової служби, які стали інвалідами під час проходження військової служби, надається 50-відсоткова знижка плати за встановлення і користування квартирним телефоном.

При цьому, норми користування житлово-комунальними послугами громадянами, які мають пільги щодо їх оплати, до 01.10.2014 року були встановлені постановою Кабінету Міністрів

України від 01.08.1996 року «Про встановлення норм користування житлово-комунальними послугами громадянами, які мають пільги щодо їх оплати», згідно з якою у міських населених пунктах у будинках, обладнаних газовими плитами, встановлено норму в розмірі 75 кВт/год. на сім'ю з однієї-двух осіб на місяць, у тому числі, якщо обидва члени сім'ї мають право на знижку, і додатково 15 кВт./год. на кожного іншого члена сім'ї та осіб, що не належать до членів сім'ї пільговика, однак зареєстровані і проживають у даному приміщенні та мають право на знижку плати, але не більше 150 кВт./год. на місяць; у сільських і міських населених пунктах у будинках, які обладнано стаціонарними електричними плитами, - у розмірі

100 кВт.год на сім'ю з однієї-двох осіб на місяць, у тому числі, якщо обидва члени сім'ї мають право на знижку, і додатково 25 кВт.год на кожного іншого члена сім'ї, а також осіб, які не належать до членів сім'ї пільговика, але зареєстровані і проживають у зазначеному житловому приміщенні (будинку) і мають право на знижку плати, але не більш як 200 кВт. год на місяць. Норма пільгового споживання надається на поточний місяць та не може бути перенесена на наступний місяць навіть за умови її часткового або повного невиконання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 року «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» встановлено нові соціальні нормативи користування житлово-комунальними послугами, щодо оплати яких держава надає пільги та встановлює субсидії:, так для користування послугами з електропостачання (до 31 грудня 2017 р.) в житлових приміщеннях (будинках):у житлових приміщеннях (будинках), крім тих, що зазначені в абзацах третьому - шостому цього підпункту, - 90 кВт.г на місяць на сімю (домогосподарство) з однієї особи і додатково 30 кВт.г на місяць на кожного іншого члена сімї (домогосподарства), але не більш як 210 кВт.г на місяць; обладнаних стаціонарними електроплитами, за наявності централізованого постачання гарячої води - 130 кВт.г на місяць на сімю (домогосподарство) з однієї особи і додатково 30 кВт.г на місяць на кожного іншого члена сімї (домогосподарства), але не більш як 250 кВт.г на місяць;

Згідно довідки з місця проживання про склад сімї та прописку, виданої КП Жилкомсервіс дільниця № 5, за адресою: м. Харків, вул. Рибалко, б. 47б, кв. 25 зареєстровані: ОСОБА_1 (наймач), ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5 (дружина), ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6 (син), ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7 (донька), ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_8 (донька), ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_9 (онук), ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_10 (син), ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_4 (син), ІНФОРМАЦІЯ_8., ОСОБА_11 (онука) ІНФОРМАЦІЯ_9, ОСОБА_12 (онук), ІНФОРМАЦІЯ_10.

Тобто за адресою м. Харків, вул. Рибалко, 47 б, кВ. 25, зареєстровано 7 повнолітніх осіб, один із яких ОСОБА_1 та дружина ОСОБА_5. Також за даною адресою зареєстровано 3 неповнолітніх онука.

Пунктом 5 ст. 51 Бюджетного Кодексу України встановлено, що при наданні пільг та здійсненні видатків з бюджету щодо їх виплати до членів сім'ї пільговика належать: дружина (чоловік), їхні неповнолітні діти (до 18 років); неодружені повнолітні діти, визнані інвалідами з дитинства I та II групи або інвалідами I групи; особа, яка проживає разом з інвалідом війни I групи та доглядає за ним, за умови що інвалід війни не перебуває у шлюбі; непрацездатні батьки; особа, яка знаходиться під опікою або піклуванням громадянина, який має право на пільги, та проживає разом з ним.

Згідно з довідкою рахунком, наданої представником АК «Харківобленерго», ОСОБА_1, з 01.01.2014 року надається пільгові 160 кВт/г, з яких у звязку з обладнанням стаціонарною електроплитою та наявності централізованого постачання гарячої води - 130 кВт.г на місяць на сімю (домогосподарство) з однієї особи і додатково 30 кВт.г на місяць на кожного іншого члена сімї (домогосподарства).

Відповідно з роз'ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного суду «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2009 року, передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином

відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За ст. 10 ЦПК України судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналогічним чином питання обовязків доказування і подання доказів регулює ст. 60 ЦПК України, за якою кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно абзацу 2 п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції» від 12.06.2009 року встановлено, що розглядаючи справи, судам слід неухильно виконувати вимоги ст. ст. 58, 59 ЦПК України про належність та допустимість доказів.

Згідно ч.1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Із змісту вказаної норми права вбачається, що відомості про факти, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, повинні бути одержані із зазначених у законі джерел і передбаченими у законі способами.

Згідно з ч. 1 ст. 179 цього ж Кодексу предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Разом з тим, відповідачем в ході розгляду справи не надано належних доказів з приводу неправомірності нарахування позивачем плати за користування електричною енергією, що проявлялось би у неврахуванні при розрахунку вартості спожитої електроенергії 50% знижки передбаченої ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за пільговиком ОСОБА_1 чи членами його сім'ї.

Виходячи з встановлених судом обставин справи та вимог чинного законодавства, суд вважає, що нарахування щодо оплати витрат за спожиту електричну енергію для відповідача проводяться у відповідності до вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» , тобто з урахуванням наявної у нього пільги, а тому заперечення ОСОБА_1 є необґрунтованими та безпідставними.

Що стосується строку позовної давності, то необхідно зауважити, що відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно положень ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Частиною 1 ст. 264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Згідно з частиною 3 цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Відповідно до частин третьої і четвертої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Позивач звернувся до суду з позовом 15.04.2016 року, отже, суд розглядає позовні вимоги в межах трирічного строку позовної давності, тобто за період з 18.04.2013 року по 18.04.2016 року.

За період з 18.04.2013 року по 18.04.2016 року заборгованість відповідача складає 764,36 грн..

На підставі вищевикладеного суд, застосовує за клопотанням відповідача строк позовної давності та задовольняє позовні вимоги частково.

Керуючись ст. ст. 10,11,209,214-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Акціонерної компанії «Харківобленерго» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерної компанії «Харківобленерго» заборгованість за спожиту електроенергію з 18.04.2013 року по 18.04.2016 року в сумі 764 (сімсот шістдесят чотири) грн. 36 коп..

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення з моменту отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя -