Номер провадження: 22-ц/785/7419/16
Головуючий у першій інстанції Пепеляшков О. С.
Доповідач Сидоренко І. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого судді - Сидоренко І.П., суддів - Погорєлової С.О., Цюри Т.В., при секретарі - Колмакові В.І, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ПАТ «Укрсоцбанк» на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 06 вересня 2016року по справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання недійсною третейської угоди, -

в с т а н о в и л а:

04 серпня 2015р. ОСОБА_2 звернувся з позовом, в якому просив суд визнати недійсним з моменту укладення пункт 6.1 Договору про переведення боргу № 06-09/932, укладеного 23 лютого 2012р. між ПАТ «Укрсоцбанк», ОСОБА_3 і ним ОСОБА_2

В обґрунтування позову ОСОБА_2 вказав, що 26 травня 2008р. між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», і ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 08-660/105-302, згідно якого ОСОБА_3 отримав кредит в розмірі 255000 доларів США на придбання земельної ділянки площею 0,85га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (виділена часина № 2).

23 лютого 2012р. між ПАТ «Укрсоцбанк», ОСОБА_3 і ним ОСОБА_2 був укладений Договір про переведення боргу № 06-09/932, та було проведено заміну позичальника у зобов'язані з ОСОБА_3 на нього - ОСОБА_2 За вказаним договором він (ОСОБА_2) прийняв на себе зобов'язання боржника перед кредитором, щодо повернення залишку заборгованості по кредиту в розмірі 2.670.343грн.61коп.

Позивач ОСОБА_2, посилаючись на те, що ст.6 кредитного договору №08-660/105-302 від 26 травня 2008року та ст.6 договору про переведення боргу №06-09/932 від 23 лютого 2012р. містять угоди про передачу спорів, що можуть виникнути у зв'язку з виконанням зазначених договорів, до постійно діючого Третейського суду при Асоціації Українських банків, вважав вказану третейську угоду незаконною з тих підстав, що третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку відповідно до п.14 ст.6 Закону України «Про третейські суди», тому просив визнати недійсним з моменту укладення пункт 6.1 Договору про переведення боргу.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 23 вересня 2015р., яке було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 13 січня 2016р., у задоволені позову ОСОБА_2 було відмовлено (а.с.35, 77-79).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 27 квітня 2016р. було скасовано рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 23 вересня 2015р. і ухвалу апеляційного суду Одеської області від 13 січня 2016р., з направленням справи на новий судовий розгляд (а.с116-118).

При новому розгляду справи рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 06 вересня 2016р. було задоволено позов ОСОБА_2 (а.с.129).

Судом визнано недійсним з моменту укладення пункт 6.1 договору про переведення боргу № 06-09/932, укладеного 23 лютого 2012р. між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 й ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «Укрсоцбанк» просить рішення суду від 06 вересня 2016р. скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2, посилаючись на те, що суд з порушенням норм матеріального та процесуального права необґрунтовано задовольнив позов (а.с.132а-133).

Справу розглянуто у відсутності сторін, які були належним чином сповіщені про слухання справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що 26 травня 2008р. між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_3 було укладено договір кредиту № 08-660/105-302, відповідно до умов якого банк надав позичальнику грошові кошти у сумі 255000 доларів США, із сплатою 14% процентів річних, з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 25 травня 2018р.

23 лютого 2012р. між ПАТ «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 й ОСОБА_3 було укладено договір про переведення боргу №06-09/932 (заміну позичальника у зобов'язанні), за умовами якого ОСОБА_3 передав, а ОСОБА_2 прийняв на себе зобов'язання боржника перед кредитором, щодо повернення залишку заборгованості по кредиту в розмірі 2670343грн.61коп.

З договорів вбачається, що стаття 6 Договору кредиту № 08-660/105-302 від 26 травня 2008р. і ст. 6 Договору про переведення боргу №06-09/932 від 23 лютого 2012р. містять угоди про передачу спорів, що можуть виникнути у зв'язку з виконанням зазначених договорів, до постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про третейські суди» передбачено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про третейські суди» третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Статтею 6 Закону України «Про третейські суди» визначено категорії справ, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, розгляд яких заборонений третейськими судами.

Законом України «Про внесення змін до ст. 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам» ч. 1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди» доповнено п. 14, згідно з яким третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Зазначений Закон набрав чинності 12 березня 2011р.

Судом встановлено, що на час укладення договору про переведення боргу Закон України «Про третейські суди» містив заборону на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Тому судом вірно був зроблений висновок, що положення п. 14 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди», які містять заборону на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної установи), поширюються на правовідносини з питань виконання, зміни, розірвання договору споживчого кредиту.

Вищевказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015р. (справа № 6-2074цс15), що є обов'язковим для усіх судів.

Слід зазначити, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 27 квітня 2016р. було скасовано рішення суду і ухвалу апеляційного суду, та звернуто увагу на те, що висновок суду першої інстанції та апеляційної інстанції про те, що третейські суди не можуть розглядати справи про захист прав споживачів, але це не є підставою для визнання третейської угоди недійсною, оскільки третейським судам не заборонено законом розглядати інші справи, наприклад щодо стягнення боргу, є помилковим.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції, розглянувши справу в межах позовних вимог порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційної скарги доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують, та задоволенню не підлягають, підстав для ухвалення нового рішення не має.

Судова колегія, розглянувши справу прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв'язку з чим апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ПАТ «Укрсоцбанк» - відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 06 вересня 2016року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою.

Головуючий: І.П.Сидоренко

Судді: Т.В.Цюра

С.О.Погорєлова