Справа № 396/18/16-ц
Провадження № 2/396/102/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2016 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого - судді Кухарської Н.А.,

з участю секретаря - Стеценко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новоукраїнка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Чапаєва" про стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ «Чапаєва» про стягнення орендної плати за користування земельними ділянками, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є власником двох земельних ділянок, загальною площею 9,36 га, кадастровим номером :02:003:0376 та :02:003:0377, дані земельні ділянки розташовані на території Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області. Згідно договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого в Кіровоградській регіональній філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України» за №75 від 12.11.2010 року, земельна ділянка з кадастровим номером :02:003:0376, була передана в оренду відповідачу. Згідно із п. 8 вказаного договору строк дії договору оренди припинено 15 листопада 2015 року. Також згідно договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого в Кіровоградській регіональній філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України» за №02361 від 08.08.2011 року, земельна ділянка з кадастровим номером :02:003:0377, була передана в оренду відповідачу. Згідно із п. 8 вказаного договору строк дії договору оренди припинено 15 листопада 2015 року.

Оскільки продовжувати дію договорів оренди земельної ділянки позивачка не мала, то 02.06.2015 року звернулась до відповідача з письмовими заявами про припинення обробітку її земельних ділянок по закінченню строку дії договорів оренди. Договором оренди земельної ділянки за користування земельною ділянкою була установлена орендна плата в розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земель, яка згідно п.10 договору оренди повинна бути сплачена орендодавцю до 31 грудня щорічно, але орендна плата позивачці за 2015 рік сплачена не була. Позивачка вказала, що відповідач їй поштовим переказом надсилав в рахунок орендної плати за 2015 рік. по 1000 грн. за кожний договір, але вона відмовилася їх отримувати, оскільки така сума є значно нижчою, ніж та, яку їй повинен сплатити відповідач. Просила стягнути з відповідача на її користь орендну плату за 2015 рік в розмірі 7536 грн. 60 коп., а також понесені нею судові витрати в розмірі 551 грн. 20 коп. та витрати, пов»язані з наданням правової допомоги в сумі 3000 грн.

Під час розгляду справи позивачем були збільшені позовні вимоги та вона просила суд стягнути на її користь орендну плату за 2015 рік по двом земельним ділянкам в розмірі 8998 грн. 38 коп., а також понесені нею судові витрати в сумі 551 грн. 20 коп. та витрати, пов»язані з наданням правової допомоги в сумі 3000 грн.

Позивач в судовому засіданні збільшені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.Одночасно зазначила, що орендну плату за 2014 рік отримувала у виді сільськогосподарської продукції, однак, їй не повідомили, що за 2014 рік було переплачено, а тому просила стягнути належну їй суму за орендну землі по двом земельним ділянкам за 2015 рік. Пояснила, що дійсно на її адресу в листопаді 2015 року надходив поштовий переказ грошових коштів від відповідача, однак, вона відмовилась його отримувати.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав збільшені позовні вимоги в повному обсязі з підстав, які зазначені в позові та в заяві про зміну розміру позовних вимог. Вважав позовні вимоги обгрунтованими, оскільки розрахунок за орендну плату за 2015 рік по двом ділянкам на загальну суму 8998,38 грн. було проведено правильно та відповідач зобов»язаний виплатити заборгованість за договором. Одночасно зазначив, що з відповідача підлягають стягненню судовий збір на суму 551,20 грн. та судові витрати, понесені позивачем, в зв»язку з отриманням правової допомоги в сумі 3000 грн. Вважав, що належні докази на підтвердження зазначених витрат суду надані.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі та просила в задоволенні позову відмовити, оскільки, відповідач у 2014 році при розрахунку орендної плати за користування земельними ділянками здійснив переплату, а тому за 2015 рік розрахунок орендної плати відповідачем здійснювався з урахуванням надмір сплачених коштів в 2014 році та всього становив за обидві ділянки на загальну суму 2952 грн., які і були надіслані позивачу, зокрема, в лютому 2015 року, поштовим переказом, які на час розгляду справи в суді до підприємства не повернулись. За наведених підстав, вважала, що відповідач виконав свої зобов'язання перед позивачем в умовах договірних відносин та відповідно відсутні підстави для задоволення позову. В частині стягнення витрат на правову допомогу, категорично заперечила, посилаючись на відсутність належних доказів, які б давали підставу для стягнення цих коштів.

Вислухавши пояснення позивача, представників позивача та відповідача, дослідивши наявні у справі матеріали, оцінивши та проаналізувавши всі наявні докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Відповідно доДержавного акту на право приватної власності на землю серія IV-КР №034321 від 30.03.2002 року ОСОБА_1 є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4,68 га, яка розташована на території Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області (а.с. 6), а також згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія IV-КР №119934 від 30.03.2002 року є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4,68 га, яка розташована на території Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області (а.с. 7).

Судом встановлено, що між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ТОВ "Чапаєва" укладено договори оренди земельної ділянки, які зареєстровано в Кіровоградській регіональній філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України» за № 75 від 12.11.2010 року та № 02361 від 08.08.2011 року (а.с. 8, 9). Згідно з умовами вказаних договорів, які є ідентичними між собою, предмет договору є земельна ділянка площею 4,68 га ріллі, яка розташована на території Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області. Згідно п. 8 цього договору строк його дії закінчується 15 листопада 2015 року, а орендна плата орендарем вноситься в грошовій або натуральній формі (1000 кг пшениці, 500 кг ячменю, 500 кг. кукурузи, 150 кг соняшнику, 50 кг цукру). в розмірі 3 % від грошової оцінки земель, щорічно до 31 грудня (п.10 договору).

Орендну плату в натуральній формі орендодавець отримує на складах орендаря, орендну плату у грошовій формі орендадавець отримує в касі орендаря за земельні ділянки приватної власності.

В п. 9 вказаних вище договорів зазначено, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з обов»язковим урахуванням індексу інфляції, визначених законодавством. Орендар має право в односторонньому порядку збільшувати розмір орендної плати .

У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладені договору.

Згідно із ст. ст. 21 , 22 Закону України "Про оренду землі" розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятись у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити у договорі поєднання різних форм орендної плати.

У постанові Верховного Суду України № 6-21цс13 від 20 серпня 2013 року зазначено, що нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.

Згідно уточненого розрахунку нормативна грошова оцінка земельної ділянки № 376, площею 4,68 га за 2015 рік складає 149973 грн. (а.с.31) та нормативна грошова оцінка земельної ділянки № 377, площею 4,68 га за 2015 рік складає 149973 грн. (а.с. 32).

Судом встановлено, що на час пред'явлення позову до суду, у відповідачки перед позивачем існувала заборгованість по орендній платі за 2015 рік, що є порушенням законодавства, відповідно до якого використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель.

Згідно копії квитанції від 11.02.2016 року, відповідачем позивачу було надіслано поштовий переказ на суму 2952 грн. та даних щодо повернення даних коштів матеріали справи не містять (а.с. 66).

Вказаний документ свідчить про те, що відповідачем в ході розгляду справи вживались заходи щодо виконання своїх зобов»язань перед позивачем по сплаті орендної плати за 2015 рік.

Виплата орендарем орендної плати за договором є його основним обов'язком і невиконання якого є істотним порушенням умов договору, так як орендна плата для орендодавця є його стабільним джерелом доходу і при передачі землі в оренду орендодавець розраховує лише на її виплату.

При перевірці розрахунку заборгованості по сплаті орендної плати суд з»ясував, що розмір заборгованості складається з наступного.

Згідно уточненого розрахунку нормативна грошова оцінка земельної ділянки № 376 149973 грн. ? 3% (орендна плата згідно умов договору) = 4499 грн. 19 коп. та № 376 149973 грн. ? 3% (орендна плата згідно умов договору) = 4499 грн. 19 коп., а разом - 9998,38 грн.

Податковим кодексом України, зокрема ст. ст. 164, 167, 168 та 161 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідних положень» передбачено, що платником податку з доходів фізичних осіб є фізична особа резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи. Ставка податку становить 15 % від доходів, які нараховуються платнику за цивільно правовими договорами, також необхідним є сплата 1,5% військового збору. Податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар. При цьому об'єкт оподаткування визначається виходячи з розміру орендної плати, зазначеної в договорі оренди, але не менше ніж мінімальна сума орендного платежу, встановлена законодавством з питань оренди землі.

Враховуючи викладене, за даними договорами, строк дії яких закінчився 15.11.2015 року, від нарахованої заборгованості по сплаті орендної плати за 2015 рік (01.01.2015 р. по 15.11.2015 р.) у розмірі 3936 грн. 79 коп. слід відняти 15 % (розмір податку з доходів) та 1,5 % військовий збір, що за становить 3287 грн. 22 коп. - розмір заборгованості по сплаті орендної плати відповідача перед позивачем за 2015 рік за кожну ділянку, а всього по двом ділянкам заборгованість за період 01.01.2015 р. по 15.11.2015 р., - становить- 6574,44 грн.

Зважаючи на те, що відповідачем направлялись позивачу в рахунок сплати заборгованості по оренді кошти в сумі 2952 грн., яку позивач може отримати та зазначені кошти на час розгляду справи в суді до підприємства не повернулись, суд вважає за необхідне від встановленої судом суми заборгованості по двом земельним ділянкам 6574,44 грн. відняти суму переказу 2952 грн. (6574,44 грн. 2952 грн. = 3622 грн. 44 коп).

Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на те, що в задоволенні позову необхідно відмовити, оскільки, в 2014 році позивачу була виплачена більша сума, яка підлягає зарахуванню як часткова оплата оренди за 2015 рік, оскільки, згідно умов договору між сторонами передбачено, що орендар може в односторонньому порядку збільшувати розмір орендної плати, однак, представником відповідача не надано суду письмових доказів, що надмір виплачена сума за погодженням з позивачем була зарахована сторонами як сплата орендної плати за 2015 рік.

Крім того, представником відповідача в ході розгляду справи не було надано суду доказів на підтвердження отримання орендодавцем орендної плати за 2015 рік, зокрема, відомостей нарахування та виплати орендної плати за землю, що передбачена додатком 2 пункту 28 Методичних рекомендацій про бухгалтерський облік розрахунків з власниками земельних та майнових паїв, сільськогосподарських підприємств, викладених в листі Міністерства аграрної політики від 04.12.2003 року за № 37-27-12/14024.

Згідно із ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь в справі. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь в справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватись на припущеннях (ст. 60 ЦПК України).

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що відповідачем порушені права та інтереси позивача на отримання доходу у вигляді орендної плати по двом земельним ділянкам № 376 та № 377 за 2015 рік, та позовні вимоги про стягнення орендної плати на загальну суму 8998 грн. 38 коп., підлягають частковому задоволенню на загальну суму 3622 грн. 44 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, в зв»язку з чим з відповідача на користь позивача підлягають стягненню частина документально підтверджених судових витрат, пропорційно задоволеній сумі позову в розмірі 221 грн. 91 коп.

Крім того, позивачем заявлена вимога про стягнення на його користь витрат, пов»язаних з наданням правової допомоги в сумі 3000 грн.

Суд вважає, що в задоволенні даної вимоги необхідно відмовити за наступних підстав

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, витрати на правову допомогу входять до витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Зважаючи на положення ст. ст. 56, 84 ЦПК України, ці витрати мають бути пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які допускаються до участі в розгляді справи ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у розгляді справи.

Відповідно до п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справа» від 17.10.2014 р. № 10, - підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК.

З матеріалів справи вбачається, що 17.11.2015 року між ПП Юридичне агенство «Злагода» в особі директора ОСОБА_2 та позивачем було укладено угоду про надання правової допомоги (а.с. 14). В доданому до позовної заяви копії акту приймання-передачі виконаних робіт, який не містить дати, - наведено розрахунок витрат на правову допомогу в розмірі 3000 грн. (а.с. 13). Крім того, до позову долучена копія квитанції до прибуткового касового ордеру без номеру від 17 листопада 2015 року про сплату позивачем на рахунок ПП ЮА «Злагода» 3000 грн., на підставі угоди про надання правової допомоги від 17.11.2015 року (а.с. 4а).

Під час судового розгляду до участі в справі в якості представника позивача було допущено фізичну особу ОСОБА_2, який на обгрунтування своїх повноважень посилався на оригінал довіреності, посвідченої за місцем проживання позивача. Стороною позивача не надано суду статуту приватного підприємства юридичне агенство «Злагода», на який є посилання в угоді про надання правової допомоги від 17.11.2015 року, та копії диплома спеціаліста з правознавства ОСОБА_2 з присвоєнням йому кваліфікації юриста.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вимога про стягнення витрат на правову допомогу є необгрунтованою та недоведеною, оскільки стороною позивача не надано суду належних та допустимих доказів того, що особа, яка надавала йому правову допомогу є фахівцем в галузі права та за законом має право на надання правової допомоги, відповідно до вимог ст. 56 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 526, 530, 625, 629 ЦК України, ст.ст. 93, 96 ЗК України, ст. ст. 21, 22, 23 Закону України «Про оренду землі»,ст. ст. 56, 88, 213- 215 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до ТОВ "Чапаєва" про стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою, - задовольнити частково.

Стягнути з ТОВ "Чапаєва" на користь ОСОБА_1 заборгованість по орендній платі за 2015 рік в сумі 3622 грн. 44 коп.

Стягнути з ТОВ "Чапаєва" на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 221 грн. 91 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з моменту проголошення.

Головуючий: Н. А. Кухарська