Провадження № 2/234/6303/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2016 року Краматорський міський суд Донецької області в складі:

судді Марченко Л.М.,

за участю секретаря Овчарової Ю.Д.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Краматорську цивільну справу за позовом Комунального автотранспортного підприємства 052810 до ОСОБА_2 про визнання договору укладеним, -

В С Т А Н О В И В:

КАТП 052810 м. Краматорська звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору укладеним.

Із позову вбачається, що рішенням виконкому Краматорської міськради від 06.10.2010 року №650 виконавцем комунальних послуг з вивезення побутових відходів в м.Краматорську визначено КАТП 052810. Тарифи на вказані послуги для населення та норми їх надання встановлені рішеннями виконкому Краматорської міськради від 20.11.2013 року № 846, від 15.04.2015 року №202, відповідно до яких проводиться нарахування оплати за надані послуги. На підставі Закону України «Про житлово-комунальні послуги», постанови КМУ від 10.12.2008 року №1070 «Про затвердження Правил надання послуг з вивезення побутових відходів» позивачем розроблена та затверджена типова форма договору про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів населення приватного сектора. Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1, споживаючи послуги позивача в порушення ст.ст.19,20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ухиляється від обов'язку укласти письмовий договір з виконавцем послуг. Направлений 20.05.2016 року на адресу відповідача проект договору №329305 від 19.05.2016 року, підготовлений позивачем на основі типового договору, залишений без уваги. За таких обставин, позивач КАТП 052810 просить суд постановити рішення, яким визнати договір на надання житлово-комунальних послуг з відповідачем укладеним та стягнути з відповідача судові витрати.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позові та просив їх задовольнити, додатково пояснивши, що в матеріалах справи є довідка про реєстрацію відповідача, зареєстрований з 1995 року один, мається довідка по особовому рахунку відповідача, з якої вбачається, що ОСОБА_2 не оплачує послуги з вивезення побутових відходів, а також згідно даних рекомендованого поштового повідомлення отримавши 01.06.2016 року примірник договору, ухиляється від його укладання в порушення ст.ст.19,20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні показав, що є людиною похилого віку, часто хворіє та перебуває у лікарнях, у звязку з чим дома буває рідко та в процесі своїй життєдіяльності не видає стільки побутових відходів, ніж передбачено тарифами. Розуміє, що КАТП 052810 є єдиним виконавцем послуг з вивезення побутових відходів населення у м.Краматорську, однак такими послугами він не користується. Примірник договору, що був направлений йому поштою, він отримав, але укладати договір та оплачувати послуги не бажає з вищенаведених підстав. Відходи, що має, утилізує самостійно. Проти позову заперечує та просить суд відмовити в його задоволенні.

Згідно ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що відповідачу ОСОБА_2, зареєстрованому за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (раніше вул.Кірова), 208 (а.с.17), позивачем КАТП 052810 надаються послуги з вивезення побутових відходів.

Доказом надання послуг відповідачу є маршрутний графік, що погоджений Краматорською міською радою та Головним лікарем СЕС, відповідно до якого здійснюється вивіз твердих побутових відходів. (а.с.10)

Рішенням виконавчого комітету Краматорської міської ради від 06.10.2010 року №650 виконавцем комунальної послуги з вивезення побутових відходів в м.Краматорську визначено саме Комунальне автотранспортне підприємство 052810. (а.с.4, 3 на звороті)

Тарифи на послуги з вивезення та розміщення твердих побутових відходів для населення, норми надання послуг з вивезення побутових відходів встановлені рішеннями виконавчого комітету Краматорської міської ради від 20.11.2013 року №846. (а.с.6-9), які зазнали корегування рішенням виконкому Краматорської міськради від 15.04.2015 року №202 (а.с.5).

Постановою Кабінету міністрів України від 10.12.2008 року №1070 «Про затвердження Правил надання послуг з вивезення побутових відходів» затверджено типовий договір про надання послуг з вивезення побутових відходів.

Виконавцем послуг КАТП 052810 на підставі ст.ст.19, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», постанови КМУ від 10.12.2008 року №1070 «Про затвердження Правил надання послуг з вивезення побутових відходів» розроблена типова форма договору про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів населення приватного сектора (а.с.12-13).

20.05.2016 року відповідачу ОСОБА_2 відправлено пропозицію щодо укладання договору та договір про надання послуг з вивозу твердих побутових відходів населення приватного сектору в двох екземплярах, що підтверджується копією листа та договору (а.с.11-13).

Підготовлений позивачем на основі типового договору Договір №329305 від 19.05.2016 року та запропонований відповідачу ОСОБА_2 рекомендованим листом від 20.05.2016 року для підписання, був отриманий відповідачем 01.06.2016 року, що підтверджується даними рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.14), однак залишений відповідачем без уваги, що свідчить про відмову споживача від укладання договору в порушення положень ст.ст.19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року №1875-ІV споживач зобов'язаний укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Відповідно до ст.35-1 Закону України «Про відходи» від 05.03.1998 року №187/98-ВР поводження з побутовими відходами здійснюється відповідно до державних норм, стандартів і правил. Власники або наймачі, користувачі, у тому числі орендарі, джерел утворення побутових відходів, земельних ділянок укладають договори з юридичною особою, яка визначена виконавцем послуг на вивезення побутових відходів, здійснюють оплату таких послуг та забезпечують роздільне збирання твердих побутових відходів. Збирання та вивезення побутових відходів у межах певної території здійснюються юридичною особою, яка уповноважена на це органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, спеціально обладнаними для цього транспортними засобами. Захоронення побутових відходів дозволяється тільки на спеціально обладнаних для цього полігонах/звалищах.

Закон України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон №1875-IV від 24.06.2004 року) визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки.

Аналіз цього Закону дає підстави для висновку, що він належить до нормативного акта спеціальної дії, який регулює відносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг.

Разом з тим, ст.4 Закону №1875-IV від 24.06.2004 року передбачає, що законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг, крім цього Закону, базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.

ЦК України у ст.ст.3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.208 ЦК України правочин між фізичною і юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі, за виключенням випадків, передбачених ч.1 ст.206 цього Кодексу.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч.1 ст.638 ЦК України). Інші випадки визнання договору укладеним зазначені у ст.ст.642-643 ЦК України.

Частина 1 ст.628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Розкриваючи зміст засади свободи договору у ст.ст.6,627 ЦК України визначається, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору.

Закріпивши принцип свободи договору, ЦК України разом з тим визначив, що свобода договору не є безмежною, оскільки відповідно до абз.2 ч.3 ст.6 та ст.627 цього Кодексу при укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Зазначені положення узгоджуються з нормами ч.1 ст.203, ч.1 ст.215 ЦК України, відповідно до яких підставою недійсності правочинів є суперечність їх актам цивільного законодавства.

У разі якщо актом цивільного законодавства передбачена обов'язковість положень цього акту для сторін договору, сторони не вправі відступити від їх положень (ст.6 ч.3 ЦК України). Зокрема, ст.ст.19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року №1875-IV передбачають обов'язок споживача житлово-комунальних послуг укласти письмовий договір з виконавцем послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору.

Частиною 1 ст.19 вказаного Закону передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Статті 20, 21 цього Закону визначають обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг.

Пунктом 1 ч.3 ст.20 Закону №1875-IV від 24.06.2004 року передбачений обов'язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Цей обов'язок відповідає зустрічному обов'язку виконавця, визначеному п.3 ч.2 ст.21 цього Закону, підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Форма та зміст (умови) типового договору затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 року №529 «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» (далі - постанова №529).

З аналізу змісту ч.3 ст.6, ч.1 ст.630 ЦК України, ст.ст.19-21 Закону №1875-IV від 24.06.2004 року , постанови №529 вбачається, що умови типового договору, що набули юридично обов'язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов'язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Таким чином, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов'язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам ч.3 ст.6, ст.ст.627, 630 ЦК України та ст.ст.19, 20 Закону №1875-IV від 24.06.2004 року.

У зв'язку з цим укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, зокрема договору з приводу вивезення твердих побутових відходів населення, є обов'язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам ст.6 ч.3, ст.ст.627, 630 ЦК України та ст.ст.19,20 зазначеного Закону.

У разі такої відмови відповідно до положень ст.ст.3,6,12-15,20,630,640,642,643 ЦК України виконавець послуг вправі звернутися до суду за захистом свого права, яке підлягає поновленню (захисту) на підставі ст.16 ч.2 п.1 ЦК України шляхом визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом, що містить відповідний обов'язок.

На підставі наведеного, суд вважає необхідним позов задовольнити та визнати Договір про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів населення приватного сектора №329305 від 19.05.2016 року між КАТП 052810 та ОСОБА_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (раніше вул.Кірова), 208, підготовлений виконавцем послуг на основі типового договору, укладеним.

Доводи відповідача ОСОБА_2 стосовно незадоволеності тарифами та здатності самостійно утилізувати відходи не спростовують висновків суду щодо наявності підстав для задоволення позову, оскільки питання затвердження тарифів не входить до компетенції виконавця послуг, здатність відповідача самостійно утилізувати частину відходів наприклад шляхом їх спалювання не звільняє останнього від обовязку укласти договір на надання житлово-комунальних послуг відповідно до п.1 ч.3 ст.20 Закону №1875-IV від 24.06.2004 року.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» судові випрати, понесені позивачем при зверненні з позовом до суду в сумі 1378 грн. (а.с.1), слід відшкодувати йому за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст.8,14,15,215,223 ЦПК України, ст.ст.3,6,12-15,20,630,640,642,643 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Комунального автотранспортного підприємства 052810 до ОСОБА_2 про визнання договору укладеним, задовольнити.

Визнати договір про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів населення приватного сектора №329305 від 19.05.2016 року між Комунальним автотранспортним підприємством 052810 (84303, Донецька обл., м.Краматорськ, вул.Артема, 235, ) та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (раніше вул.Кірова), 208, підготовлений виконавцем послуг на основі типового договору, укладеним.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального автотранспортного підприємства 052810 понесені судові витрати в сум 1378 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 00 коп.).

На рішення суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.М.Марченко