АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Слюсар Т.А., Котули Л.Г.

при секретарі Крічфалуши С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 06 липня 2016 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_5 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Деснянського району м. Києва про усунення перешкод у здійсненні права власності на квартиру, за зустрічною позовною заявою ОСОБА_6 до Реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції в м. Києві, ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Деснянська районна у м. Києві державна адміністрація; ОСОБА_5; Деснянський відділ у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Головного управління Державної міграційної служби у м. Києві про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на житло, визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, за позовною заявою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_5 до Реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції в м. Києві, ОСОБА_4, ОСОБА_6, третя особа: Деснянська районна у м. Києві державна адміністрація про встановлення факту постійного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу; визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру; визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 06 липня 2016 року заяву ОСОБА_5 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Деснянського району м. Києва про усунення перешкод у здійсненні права власності на квартиру, за зустрічною позовною заявою ОСОБА_6 до Реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції в м. Києві, ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Деснянська районна у м. Києві державна адміністрація; ОСОБА_5; Деснянський відділ у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Головного управління Державної міграційної служби у м. Києві про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на житло, визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, за позовною заявою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_5 до Реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції в м. Києві, ОСОБА_4, ОСОБА_6, третя особа: Деснянська районна у м. Києві державна адміністрація про встановлення факту постійного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу; визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру; визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, задоволено. Накладено арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_4.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі позивач порушує питання про скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення нової ухвали, якою відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову за безпідставністю та недоведеністю обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 не є співмірним заходом забезпечення позову із заявленими ОСОБА_5 вимогами немайнового характеру. Висновок суду першої інстанції про обґрунтованість заяви про забезпечення позову є безпідставним, а твердження заявника, що позивач збирається відчужити спірну квартиру необґрунтованими та недоведеними документально.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_8 підтримав доводи апеляційної скарги. Відповідач Реєстраційна служба Головного територіального управління юстиції в м. Києві, третя особа: Відділ у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Деснянського району м. Києва, Деснянська районна у м. Києві державна адміністрація; третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_5 в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи судом повідомлені у встановленому законом порядку. У відповідності до вимог статті 74, 305 ЦПК України неявка сторінабо інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву ОСОБА_5 про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що заявлений вид забезпечення позову як накладення арешту на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1, що належить позивачу ОСОБА_4 є співмірним із заявленими позовними вимогами, не порушує його законні права та інтереси та не позбавляє можливості фактично володіти та користуватися даною квартирою, такий захід забезпечення позову має тимчасовий характер та спрямований на запобігання відчуження майна і жодним чином не обмежує відповідача у можливості користування ним.

Такий висновок суду першої інстанції є правильним.

Відповідно до вимог статті 151, 152 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову, зокрема, накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що матеріально-правова вимога позивача до відповідачів щодо якої він просить ухвалити рішення зводиться до усунення перешкод у здійсненні права власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

Заявлені вимоги ОСОБА_5 до Реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції в м. Києві, ОСОБА_4, ОСОБА_6, третя особа: Деснянська районна у м. Києві державна адміністрація стосуються встановлення факту постійного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу; визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру та визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином, позовні вимоги, як ОСОБА_4, так і ОСОБА_5 стосуються одного предмета спору, а саме квартири АДРЕСА_1.

За змістом положення статі 151 ЦПК України забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При цьому, загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявна тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об′єктом прав, що став предметом спору.

Судом першої інстанції встановлено, що спірна квартира належить на праві власності позивачу ОСОБА_4, який може вільно розпоряджатись своєю квартирою.

Враховуючи характер спірних правовідносин, суд першої інстанції, правомірно застосовував вид забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, яка є предметом спору.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог процесуального законодавства, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 314, 315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 06 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: