РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2016 р. Київський районний суд м. Харкова

в складі: головуючого судді: Зуб Г.А.,

при секретарі: Левченко І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області про встановлення факту смерті,-

встановив:

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті своєї рідної сестри ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 12.03.2016 року у м. Луганську. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначає, що він на даний час проживає у м. Харкові, а раніше проживав у м. Луганську, але змушений був переїхати у звязку з бойовими діями. У м. Луганську залишилась проживати його сестра ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 12.03.2016 року у себе вдома у м. Луганську. Зазначене місце смерті є тимчасово окупованою територією України. Заявник звернувся до заінтересованої особи, але йому було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті.

Представник заявника ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за своєї відсутності та відсутності заявника, заяву підтримала та просила задовольнити.

Представник заінтересованої особи Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області у судове засідання не з"явився, був повідомлений належним чином та своєчасно.

Відповідно до ч.2 ст. 257-1 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Вивчивши матерали справи, дослідивши надані докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до п.8 ч.1ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Так, судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 З,Ф. та померла 12.03.2016 року ОСОБА_2 перебували у родинних відносинах, а саме ОСОБА_2 була його рідною сестрою.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, та померла за вказаною адресою.

Судом встановлено, що заявник є особою, яка переміщена з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів розташованих на лінії зіткнення та перемістився з тимчасово окупованої території району проведення антитерористичної операції та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4.

Факт смерті ОСОБА_2 12 березня 2016 року у м. Луганську підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №78 від 13.03.2016року, свідоцтвом про смерть від 17.03.2016 року, свідоцтвом про поховання, квитанціями про сплату за ритуальні послуги та наданою фотокарткою.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Згідно п.13.постанови пленуму Верховного суду України № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»- заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

Заявник звернувся до Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області із заявою про видачу свідоцтва про смерть ОСОБА_2, однак йому було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки заявником предявлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті».

Згідно Постанови пленуму ВСУ N 5 Заявник зобов'язаний обгрунтувати свою заяву посиланнямина докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає підтвердженим факт смерті ОСОБА_2 12.03.2016 року у м. Луганську Луганської області.

Керуючись ст.ст. 257-259 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка настала 12 березня 2016 року у м. Луганську Луганської області.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя: