СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 6/759/351/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Зайця Т.О. при секретарі Ковтун М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання представника АТ «Брокбізнесбанк» про забезпечення позову, шляхом тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України у справі 6-158/2009 (2-107/2011) за позовом Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про дострокове погашення заборгованості за кредитом та відсотками за користування кредитними коштами,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 02.12.2009 року у справі №6-158/2009 забезпечено позов та обмежено тимчасово виїзд ОСОБА_1, ОСОБА_2 за межі України до виконання ними зобов'язань перед ПАТ «Брокбізнесбанк» за кредитним договором №494Т-99 від 31.03.2008 року. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 06.07.2016 року ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 02.12.2009 року скасовано, передано питання на новий розгляд. Підставою для скасування ухвали суду стало те, що на час постановлення ухвали, діючий ЦПК України не передбачав такого виду забезпечення позову як обмеження у праві виїзду за межі України, з матеріалів справи не вбачається чи перебувала в провадженні суду цивільна справа щодо виконання умов кредитного договору від 31.03.2008 року, чи клопотання банком було подано до подання позовної заяви до суду.

Представник ПАТ «Брокбізнесбанк» в судовому засіданні просив винести ухвалу згідно чинного законодавства.

Представник ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Судом встановлено, що 07.08.2009 року ПАТ «Брокбізнесбанк» звернулося з позовом про солідарне стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором №494Т-99 від 31.03.2008 року. В якості забезпечення позову банк просив накласти арешт на все майно відповідача, заборонити виїздити за кордон, до повного виконання рішення суду (справа №2-107/11). Рішенням суду від 06.12.2011 року позов ПАТ «Брокбізнесбанк» задоволено, стягнуто з відповідачів 2 184 884,37 дол. США (17 435 377,25 грн.).

30.11.2009 року представник АТ «Брокбізнесбанк» звернувся до суду з клопотанням про тимчасове обмеження ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у праві виїзду та заборонити виїзд за межі України, до виконання ними зобов'язань за кредитним договором №494Т-99 від 31.03.2008 року (справа №6-158/2009). Заявник подав дану заяву в якості забезпечення позову.

Зміст ст. 152 ЦПК України (у редакції, яка діяла на той час) не містила такого виду забезпечення позову як тимчасове обмеження у праві виїзді за межі України. Відсутній такий вид забезпечення позову і на сьогоднішній день.

Пунктом 7 постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012 року № 5 роз'яснено: заява про забезпечення позову у спорах, що виникають із кредитних правовідносин, шляхом заборони виїзду відповідача за межі України не може бути задоволена, оскільки згідно з частиною першою статті 151 ЦПК суд вживає лише ті заходи забезпечення позову, які передбачені цим Кодексом. Заборона виїзду відповідача за межі України не може належати і до інших видів забезпечення позову (частина друга статті 152 ЦПК), оскільки відповідно до статті 33 Конституції України свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України можуть бути обмежені лише законом. Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених зокрема, за позовами, що випливають із кредитних правовідносин, у порядку, передбаченому статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» та статтею 377-1 ЦПК, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Отже, вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України врегульовано статтею 377-1 ЦПК України і Законом України «Про виконавче провадження» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)» за № 2677-VI від 04.11.2010 року.

ЦПК України не передбачав і не передбачає такого виду забезпечення позову, як тимчасове обмеження чи заборона у праві виїзду за межі України, а враховуючи роз'яснення постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012 року № 5, заява про забезпечення позову в такий спосіб не може бути задоволена.

На підставі наведеного суд відмовляє у задоволенні клопотання про забезпечення позову, шляхом тимчасового обмеження у праві виїзду та заборони виїзду за межі України.

Керуючись ст. 151-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні клопотання представника АТ «Брокбізнесбанк» про забезпечення позову, шляхом тимчасового обмеження у праві виїзду та заборони виїзду за межі України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: Т.О. ЗАЄЦЬ