У х в а л а

іменем україни

21 вересня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,
суддів:Кадєтової О.В., Парінової І.К., Савченко В.О., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про стягнення пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16 червня 2015 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 13 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду з указаним позовом.

Зазначав, що 22 липня 2014 року між ним та публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «Комерційний банк «Надра») укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення оформлення в рамках пакету послуг «Новий ПУ «Базовий+», за умовами якого банк прийняв грошові кошти у розмірі 7 500 дол. США та зобов'язався повернути їх вкладнику з врахуванням процентної ставки у розмірі 9 % річних у строк один місяць з дати фактичного надходження вкладу на банківський рахунок.

Умовами зазначеного договору передбачено, що він продовжується на новий строк за умови, якщо вкладник не звернеться до банку із заявою про відмову від продовження строку дії договору на новий термін.

19 грудня 2014 року ОСОБА_6 направив на адресу ПАТ «Комерційний банк «Надра» заяву про відмову від продовження строку розміщення вкладу на новий строк.

22 грудня 2014 року між ОСОБА_6 та ПАТ «Комерційний банк «Надра» укладено договір строкового банківського вкладу у розмірі 4 000 дол. США.

Іншу частину грошових коштів, які банк зобов'язаний був повернути за договором строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення оформлення в рамках пакету послуг «Новий ПУ «Базовий+» від 22 липня 2014 року у розмірі 3 730,83 дол. США позивач просив відповідача повернути у валюті зобов'язання - доларах США. ПАТ «Комерційний банк «Надра» перерахував зазначені кошти на поточний рахунок позивача 24 квітня 2015 року в гривневому еквіваленті.

Посилаючись на викладене, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив задовольнити позов, стягнути з ПАТ «Комерційний банк «Надра» на користь ОСОБА_6 пеню у розмірі 04 986 грн 29 коп., інфляційні втрати у розмірі 17 342 грн 42 коп. та три відсотки річних у розмірі 835 грн 58 коп.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16 червня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Комерційний банк «Надра» на користь ОСОБА_6 інфляційні втрати у розмірі 17 347 грн 42 коп. та три відсотки річних у розмірі 835 грн 58 коп.

В іншій частині заявлених вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 13 серпня 2015 року рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16 червня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення яким у позові відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове рішення.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 22 липня 2014 року сторони уклали договір № 1983226 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформлений в рамках пакету послуг «Новий ПУ «Базовий+», за умовами якого банк прийняв від вкладника грошові кошти в сумі 7 500 доларів США, які розмістив на вкладний рахунок. Строк розміщення вкладу 1 місяць (п.2.2 Договору). Повернення вкладу та сплата нарахованих процентів здійснюється банком за домовленістю сторін шляхом перерахування коштів на рахунок. Після перерахування Банком вкладу та нарахованих процентів на рахунок, зобов'язання за цим договором вважається виконаним належним чином (п.2.6 Договору). Пунктом 4.8 договору передбачено, що у випадку, якщо вкладник в період дії договору не звернувся до Банку із заявою про відмову від продовження строку розміщення вкладу на новий термін, договір продовжується на той саме період. У п.5.2 Договору сторони дійшли згоди, що у випадку виникнення форс-мажорних обставин, техногенного, природного та воєнного характеру, соціально-політичного характеру, включаючи міжнародні санкції, валютні обмеження, інші дії уряду держави, які унеможливлюють виконання сторонами своїх зобов'язань, сторони звільняються від виконання своїх обов'язків на час дії зазначених обставин (а.с.11).

19 грудня 2014 року вкладник направив Банку заяву про відмову від продовження строку розміщення вкладу на новий термін, що не оспорювало ся сторонами у суді.

22 грудня 2014 року банк відкрив на ім'я відповідача рахунок на суму 3 752, 28 доларів США, а 4 000 доларів США були перераховані Банком на новий депозитний рахунок (а.с. 13).

25 грудня 2014 року і 8 січня 2015 року ОСОБА_6 звертався до голови відділення № 0799 ПАТ КБ «Надра» із заявами про видачу коштів з поточного рахунку, на які 13 січня 2015 року отримав відповідь за №1-7-339, в якій йому був роз'яснений порядок отримання коштів. Зокрема, відповідач роз'яснював, що з метою врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України та недопущення використання фінансової системи України для відмивання грошей і фінансування тероризму Національним банком України була прийнята Постанова від 1 грудня 2014 року №758 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», якою уповноважені банки зобов'язані обмежити видачу готівкових коштів в іноземній валюті та національній валюті України з поточних та депозитних рахунків клієнтів. Вкладнику було запропоновано використати кошти з поточного рахунку: шляхом отримання готівкової іноземної валюти виключно в межах встановленого в банку добового обмеження за наявності необхідної кількості готівки в касі відділення; отримати суму вкладу і нараховані за ним проценти в національній валюті України за курсом купівлі іноземної валюти Банку на день проведення операції шляхом видачі готівкових коштів через касу банку; оплачувати необхідні товари та послуги у торговельно-сервісній мережі - в рамках встановлених банком лімітів; розмістити кошти на накопичувальному рахунку (а. с. 10,11,12).

Відповідно до ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Тобто випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини.

Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

У п. 6 ст. 2 цього Закону визначено, що ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Статтею 36 вказаного Закону України врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо: виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунка вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті (ч. 6 ст. 36 Закону).

Відповідно до ч. 2 ст. 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси.

6 лютого 2015 року на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 26 від 5 лютого 2015 року розпочато процедуру виведення ПАТ «Комерційний банк «Надра»» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на три місяці по 5 травня 2015 року. Рішенням виконавчої дирекції Фонду № 85 від 23 квітня 2015 року продовжено здійснення тимчасової адміністрації по 5 червня 2015 року (а. с. 45, 62).

24 квітня 2015 року ОСОБА_6 виплачена гарантована сума відшкодування у сумі 67 540 грн 15 коп. за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (а. с. 57).

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України, дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки на правовідносини, які виникли між сторонами, поширюються спеціальні норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що судом правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його зміни чи скасування немає.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Установивши, що оскаржуване рішення відповідає вимогам статей 213, 214 ЦПК України, та керуючись статтями 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Запорізької області від 13 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: О.В. Кадєтова

І.К. Парінова

В.О. Савченко

О.В. Ступак