ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 2/753/7644/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі СЕМЕНЧЕНКО Я.А.

за участю позивачів не з'явилися;

відповідача не з'явився;

третя особа не з'явилася;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 до ОСОБА_5, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Служби у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач 1, ОСОБА_1.), ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач 2, ОСОБА_2.), ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 (далі по тексту - позивач 3, ОСОБА_3.) звернулися до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_5 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_5.) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Свої вимоги мотивували тим, що відповідач є колишнім чоловіком ОСОБА_3 Відповідач не проживає в АДРЕСА_1 з 2014 року, сплату за комунальні послуги не здійснює. В своїх позовних вимогах позивачі просили суд визнати ОСОБА_5, зареєстрованого за вказаною вище адресою, таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Позивачі у судове засідання не з'явилися, однак подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, у заяві позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, однак надав заяву в якій проти задоволення позову не заперечував та просив суд розгляд даної справи проводити за його відсутністю.

Третя особа - Служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації у судове засідання не з'явилася, однак їхнім представником надано пояснення щодо заявлених вимог та клопотання про розгляд справи за відсутності їхнього представника.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є співвласниками квартири АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 27.07.2000 року та договором дарування 1/2 частини квартири від 08.07.2011 року, копії яких наявні в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. А ч. 1 ст. 317 цього Кодексу встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Судом встановлено, що у спірній квартирі, зареєстровані позивачі та ОСОБА_5, що підтверджується довідкою Комунального концерну «Центр комунального сервісу» Дарницького району м. Києва за формою №3 від 26.03.2016 року.

Крім того, судом встановлено, що відповідач з 2014року у спірній квартирі не проживає, сплату за утримання будинку та комунальні послуги не здійснює. Вказане підтверджується також актом ЖЕД № 201, відповідно до якого ОСОБА_5 не проживає за адресою: АДРЕСА_1

Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. А відповідно до ст. 391 цього Кодексу власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. А згідно з частиною 4 цієї статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Оцінюючи в сукупності надані до суду докази та те, що дії відповідача стосовно визнання позову не суперечать закону та не порушують прав, свобод та інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з урахуванням їх уточнень в повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись стст. 316, 317, 319, 391 Цивільного кодексу України, стст. 57, 60, 88, 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 судовий збір у сумі 551,20 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.