АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4502/16 Справа № 206/6860/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Доповідач - Пищида М.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2016 року м. Дніпро Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого: ОСОБА_1,

суддів: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

за участі секретаря: ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06 квітня 2016 року за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Інгосстрах", ОСОБА_7 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2012 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 26 березня 2008 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір № DNL0GA, відповідно до умов якого позивач надав кредит у розмірі 84780 доларів США строком до 26 березня 2018 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за кредитними коштами в строки та в порядку, встановленим кредитним договором.

З метою забезпечення виконання вказаного кредитного договору, 26 березня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_6 був укладений договір поруки.

Відповідно до п.4 Договору у разі невиконання боржником зобовязань за кредитним договором, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Також, між ПАТ «АкцентБанк» та ОСОБА_5 було укладено додаткову угоду до кредитного договору № DNL0GA від 26 березня 2008 року, згідно якої суму заборгованості, що виникла в період з дати надання позичальнику кредиту до дати підписання цієї додаткової угоди зменшено на 20943,33 дол.США, а саме відсотки у розмірі 0 дол.США, комісія у розмірі 0 дол.США, пеня у розмірі 20943,33 дол.США (а.с. 17-19)

У звязку з порушенням зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 22 травня 2015 року має заборгованість у розмірі 136254,48 доларів США,, яка складається з наступного: 85091, 43 дол.США - заборгованість за кредитом; 14722, 89 дол.США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 8529,33 дол.США - заборгованість по комісії та користування кредитом; 29334, 09 дол.США - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; а також штрафи відповідно до Договору: 12,09 дол.США штраф (фіксована частина), 6487,73 дол.США - штраф (процентна складова).

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06 квітня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити у справі нове рішення яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів , обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Погодиться повністю з висновком районного суду щодо відмови в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_5 та ОСОБА_6, не можливо з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що між ПАТ КБ ПриватБанк та відповідачем 26.03.2008 року укладено кредитний договір № DNL0GA.

Відповідно до умов договору ПАТ КБ ПриватБанк зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 84780,00 доларів США до 26 березня 2018 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за кредитними коштами в строки та в порядку, встановленим кредитним договором. (а.с.12-15).

Згідно до ордеру-розпорядження ОСОБА_5 отримав кредит 26 березня 2008 року врозмірі 75600,00 дол. США (а.с.20).

16 серпня 2012 року між ПАТ "Акцент-Банк" та ОСОБА_5 було укладено додаткову угоду до кредитного договору № DNL0GA від 26.03.2008 року, згідно якої суму заборгованості, що виникла в період з дати надання позичальнику кредиту до дати підписання цієї додаткової угоди зменшено на 20943,33 дол. США, а саме відсотки у розмірі 0 дол. США, комісія у розмірі 0 дол. США, пеня у розмірі 20943,33 дол. США. (а.с.17-19).

Згідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду а також: усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст.ст. 512, 514, 526, 527, 530 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та в строк, встановлений для його виконання.

Ч. 1, 3 ст.512 ЦК передбачено, що кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобовязанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

За ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Як передбачено ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ст. 610 ЦК України, порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом

Отже з аналізу вказаних матеріальних правових норм можна дійти висновку, що у разі порушення умов кредитного договору настають наслідки визначені умовами цього договору та законодавством України.

ОСОБА_5 допустив невиконання взятих на себе зобовязань за кредитним договором, що призвело до утворення заборгованості яка станом на 22 травня 2015 року складає 136254,48 долари США,, яка складається з наступного: 85091, 43 дол.США - заборгованість за кредитом; 14722, 89 дол.США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 8529,33 дол.США - заборгованість по комісії та користування кредитом; 29334, 09 дол.США - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; а також штрафи відповідно до Договору: 12,09 дол.США штраф (фіксована частина), 6487,73 дол.США - штраф (процентна складова.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку щодо відмови у задоволені вимог до ОСОБА_5, оскільки відповідно до матеріалів справи ПАТ КБ «ПриватБанк» надав відповідні докази, що підтверджує його право вимоги щодо стягнення заборгованості з відповідача.

Щодо висновку в частині відмови у задоволені позову про стягнення заборгованості з ОСОБА_6, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, з наступних підстав.

В забезпечення виконання зобов'язання за договором №DNL0GA від 26 березня 2008 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_6 було укладено договір поруки, згідно якого останній поручився перед позивачем за виконання зобов'язання за кредитним договором ОСОБА_5

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

За правилами ст. 554 ПК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Частиною 1 ст. 598 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Підстави припинення зобов'язання передбачені ст. ст. 599-601, 604-609 ЦК України, зокрема ст. 599 України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведених належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, унаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. При цьому обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення яких здійснює поручитель.

Припинення поруки пов'язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Оскільки, зобовязання виконувались з 2008 року, а тому строк дії поруки сплинув. Суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що зі збігом цього строку жодних дій, щодо реалізації свого права за договором поруки, кредитор вчиняти не може.

За таких обставин відповідно до ст. 309 ЦПК України рішення суду першої інстанції від 06 квітня 2016 року підлягає частковому скасуванню з ухваленням нового рішення.

Керуючись ч.3 ст. 209, ст. 307, 309 ЦПК України, колегія суддів , -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк"- задовольнити частково.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06 квітня 2016 року в частині відмови стягнення заборгованості за кредитом із ОСОБА_5 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк"- скасувати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" заборгованість за кредитом у розмірі 100 348, 56 долларів США, що за курсом 20, 67 відповідно до службового розпорядження НБУ від 22.05.2015 року складає 2 074 204, 73 гривень, з них 85 091, 43 доларів США заборгованість за кредитом , 14 722, 89 доларів США заборгованість по процентам за користуванням кредитом, 606,24 доларів США-заборгованість по комісії за користування кредитом, 762 979, 68 гривень пеня.

В інший частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: