Справа №474/434/16-ц 16.12.2016 16.12.2016 16.12.2016
Провадження №22-ц/784/2468/16
Єдиний унікальний номер 474/434/16-ц
Категорія 59 Номер провадження 22-ц/784/2468/16
Головуючий у І інстанції Сорочан А.В.
Доповідач в апеляційній інстанції Прокопчук Л.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2016 року місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

Головуючого судді Прокопчук Л.М.,

Суддів: Козаченка В.І., Царюк Л.М.

Із секретарем судового засідання Лівшенко О.С.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу позивача ОСОБА_3 на рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області від 27 вересня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до державного нотаріуса Врадіївської державної нотаріальної контори Миколаївської області Поплужної Катерини Аркадіївни, Врадіївської державної нотаріальної контори Миколаївської області, треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6 про оскарження дій державного нотаріуса по встановленню юридичного факту,

В С Т А Н О В И Л А :

17 червня 2016 року позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, в якому після уточнення вимог просила визнати незаконними дії державного нотаріуса Поплужної К.А. по встановленню юридичного факту прийняття спадщини ОСОБА_6, вчинених нею в письмовій формі 29.01.2015 року в заяві про видачу свідоцтва про право на спадщину від 08.07.2002 року.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її батько ОСОБА_2, якому належав будинок АДРЕСА_1. 08.07.2002 року відповідач ОСОБА_6, перебуваючи в лікарні, подав заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину, вказавши, що він прийняв спадщину, але заява про прийняття спадщини ним не подавалась. 29 січня 2015 року нотаріус Поплужна К.А. відібрала у позивача заву про відмову від спадщини. Того ж дня в заяві про видачу свідоцтва про спадщину від 08.07.2002 року, подану ОСОБА_6, нотаріус вчинила запис про те, що ОСОБА_6 прийняв спадщину шляхом оперативного управління за наявності у нього правовстановлюючих документів на вказаний вище житловий будинок. Зазначені правовстановлюючі документи позивач передала ОСОБА_6 у січні 2015 року. Вважає, що вказана дія нотаріуса є неправильною. Внаслідок цих дій ОСОБА_6, який на думку позивача не прийняв спадщину, не визнає її спадкоємцем. Із-за неправильних дій відповідача порушується її право на спадкування за законом, вона змушена звертатись до суду (а.с. 10).

Рішенням Врадіївського районного суду Миколаївської області від 27 вересня 2016 року в задоволенні позову відмовлено (а.с. 91-92).

Позивач не погодившись з рішенням суду, подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, суд зробив невірні висновки та дав неправильну оцінку обставинам, що мають значення для справи. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову (а.с.94).

В судове засідання апеляційного суду особи, що беруть участь у справі, не з'явились. Про час і місце розгляду справи належно сповіщені.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину 08.07.2002 року звернувся син померлого ОСОБА_6. Винесеними раніше судовими рішення по спору між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 встановлено, що заява ОСОБА_6 подана з дотримання строку, передбаченого ст. 549 ч.2 ЦК 1963 року, а тому нотаріус прийняв законне рішення про прийняття вказаної заяви та відкриття спадкової справи.

Рішенням Врадіївського районного суду Миколаївської області від 26.06.2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 29.08.2016 року, встановлено факт своєчасного прийняття ОСОБА_3 спадщини шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном та визнано за нею в порядку спадкування з законом право власності на 3/8 частки житлового будинку АДРЕСА_1.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що у нотаріуса були законні підстави для прийняття заяви ОСОБА_6 про видачу свідоцтва про право на спадщину. Доводи позивача про неправомірність дій нотаріуса по встановленню юридичного факту прийняття спадщини ОСОБА_6, що вчинена нею у письмовій формі 29.01.2015 року в заяві про прийняття спадщини від 08.07.2002 року, судом не прийнято, з посиланням на те, що заява подана у передбачений законом шестимісячний строк. Підстав для відмови у прийняття вказаної заяви у нотаріуса не було.

Але з висновками суду можна погодитись частково через наступне.

В п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 5 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду" роз'яснено, що предметом позову є конкретні вимоги до відповідача, а підставою позову є фактичні обставини, що наведені у заяві на підтвердження позову.

Предметом позову по даній справі є вимога позивача визнати незаконними дії державного нотаріуса по вчиненню запису в заяві ОСОБА_6 від 08.07.2002 року в графі «факт прийняття спадщини перевірено» слідуючого змісту - за представленими правовстановлюючими документами на житловий будинок по АДРЕСА_1 належний спадкодавцю ОСОБА_2 29.01.2015 року».

Суд не зробив висновок про те, чи є вказаний запис нотаріальною дією, яка може оспорюватись в порядку ст. 50 Закону України «Про нотаріат», на що посилається в позові позивач. Тобто судом не вирішені питання, передбачені ст. 214 ЦПК України.

Статтею 50 Закону Закону України «Про нотаріат» передбачено можливість оскарження в судовому порядку нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта.

Можливість оскарження нотаріальних дій або відмови у їх вчиненні забезпечує законність нотаріального провадження і захист прав та інтересів учасників нотаріального процесу. Судовий контроль за діяльністю нотаріусів має забезпечити виправлення нотаріальних помилок, тлумачення чинного законодавства та сприяти дотриманню законності у сфері цивільних правовідносин, що виникають із вчинення нотаріальних дій.

Зазначений Закон поділяє об'єкти судового оскарження в межах нотаріального процесу на три групи: нотаріальні дії; відмова у вчиненні нотаріальних дій; нотаріальні акти.

Згідно з ч. 1 ст. 1 вказаного Закону нотаріальними діями є посвідчення права, а також фактів, що мають юридичне значення, та інші дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Відповідно до п. 4.19 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого наказом Мінюста від 22.02.2012 року № 296/5 (в редакції, яка діяла на час вчинення запису) якщо правовстановлюючий документ на майно, що підлягає реєстрації, повертається спадкоємцеві (свідоцтво про реєстрацію чи технічний паспорт на автомототранспортний засіб, іншу самохідну машину або механізм, судновий білет чи договір комерційної концесії тощо), нотаріус перевіряє документ, про що робить відмітку на заяві про видачу свідоцтва про право на спадщину або на примірнику свідоцтва, який залишається у справах нотаріуса. Допускається приєднання до матеріалів спадкової справи, засвідчених у порядку, передбаченому Правилами ведення нотаріального діловодства, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2010 N 3253/5, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 23.12.2010 за N 1318/18613 (із змінами), фотокопій правовстановлюючих документів на майно, які повертають спадкоємцям.

Як пояснила державний нотаріус в судовому засіданні суду першої інстанції вказаним вище записом вона лише підтвердила факт надання правовстановлюючого документу на будинок, а не факт вступу в оперативне управління майном.

Відповідно до ст. 52 Закону України "Про нотаріат" про всі нотаріальні дії, вчинені нотаріусами або посадовими особами органів місцевого самоврядування, робиться запис у реєстрах для реєстрації нотаріальних дій після того, як нотаріус зробить посвідчувальний напис на документі або підпише документ, що ним видається. Запис в реєстрі є доказом здійснення нотаріальних дій.

В справі відсутні докази того, що в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за 29.01.2015 року проведено запис про вчинення нотаріальної дії щодо внесення запису до заяви про видачу свідоцтва на спадщину.

Таким чином безпідставна вимога щодо того, що нотаріусом виконана нотаріальна дія.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 50 Закону «Про нотаріат» право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Вчинений нотаріусом запис на заяві не стосується прав та інтересів позивача, оскільки ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 29 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини, визнання права власності на частку нерухомого майна в порядку спадкування за законом встановлено, що заява ОСОБА_6 про прийняття спадщини від 08.07.2002 року подана з дотриманням строку, передбаченого ч.2 ст. 549 ЦК 1963 року, а він вважається таким, що своєчасно прийняв спадщину (а.с. 58).

Таким чином дії відповідача не порушують прав позивача на спадкування майна після смерті її батька ОСОБА_2

Виходячи з наведеного, положень п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити з інших підстав, частково задовольнивши апеляційну скаргу.

Керуючись ст. 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області від 27 вересня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до державного нотаріуса Врадіївської державної нотаріальної контори Миколаївської області Поплужної Катерини Аркадіївни, Врадіївської державної нотаріальної контори Миколаївської області про оскарження дій державного нотаріуса по встановленню юридичного факту відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді: