РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/13301/16-ц

пр. № 2/759/5388/16

23 грудня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді Кириленко Т.В.

при секретарі Євфіменко К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, 3-тя особа ОСОБА_6 про стягнення шкоди, суд,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просять стягнути з відповідачів матеріальну шкоду в розмірі 8591грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20грн. та правової допомоги в розмірі 600грн., посилаючись на те, що з вини відповідачів 15 серпня 2016р. відбулося залиття їх квартири.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не з'явились, просять слухати справу у їх відсутність. Згідно поданої заяви проти позову заперечують, посилаючись на те, що він є незаконним та безпідставним.

Відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась повторно, про день слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, а тому суд вважає можливим слухати справу у її відсутність.

3-тя особа в судове засідання не з'явилась, просить слухати справу у її відсутність, позов підтримує.

Суд, вислухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 15.08.2016р. з квартири АДРЕСА_1, власниками якої згідно даних довідки форми 3 є відповідачі /ас 35/, відбулося залиття квартири № 93, належної позивачам та 3-й особі на підставі свідоцтва про право власності на житло від 31.01.2000р. та свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.11.2014р. /ас 8, 26/, а саме: були залиті коридор, туалет, ванна, кухня, кімната.

Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

У зазначеній нормі права, яка встановлює загальні підстави відшкодування шкоди в рамках деліктних (позадоговірних) зобов'язань, під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається в зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров'я тощо). Шкода це не тільки обов'язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки завдана шкода (реальна шкода та упущена вигода) відшкодовується в повному обсязі.

Цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Як зазначається в пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

З поданих сторонами доказів вбачається, що квартира № 97 розташована поверхом вище над квартирою № 93.

По факту залиття 15.08.2016р. працівниками КП «ЖЕД-1» складено акт, в якому зафіксовано, що залиття відбулося з квартири № 97 внаслідок пориву шлангу до пральної машини. Також зафіксовано, що залита квартира № 93 зазнала пошкоджень стелі, стін та підлоги в коридорі, туалеті, ванній, кухні, кімнати /ас 12/.

Викладені у вказаному акті відомості відповідачами жодним чином не спростовані. Доказів того, що дійсною причиною залиття квартири АДРЕСА_2 була не поломка побутової техніки (пральної машини) в квартирі АДРЕСА_1, а інші обставини, матеріали справи не містять.

За таких обставин, виходячи з наявних в матеріалах справи доказів, суд вважає доведеним, що квартира № 93 зазнала пошкоджень та потребує ремонту через залиття, що мало місце 15 серпня 2016року з вище розташованої квартири № 97, яка належить відповідачам.

У відповідності до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Статтею 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Стаття 151 Житлового кодексу встановлює, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені цивільним законодавством.

Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24 січня 2006 року, передбачено, що власник квартири зобов'язаний, зокрема, проводити за власні кошти ремонт квартир; забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання; не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, порушують умови проживання громадян.

Стаття 360 ЦК України встановлює, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Таким чином, виходячи з сукупного аналізу вищезазначених норм законодавства слідує, що саме власники квартири АДРЕСА_1 зобов'язані забезпечувати належне використання та експлуатацію цього житла і наявного в ньому технічно - побутового обладнання, на них покладається відповідальність за виникнення аварійної ситуації, внаслідок якої відбулося витікання води з пральної машини, а тому, у разі порушення внаслідок такої поломки прав та інтересів третіх осіб, саме на власників покладається обов'язок відшкодувати завдану шкоду.

Так як дослідженими в судовому засіданні доказами підтверджується, що відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_4 є співвласниками квартири № 97 /ас 35/, залиття квартири № 93 та заподіяння їй пошкоджень відбулося з їх вини та на них покладається обов'язок відшкодувати завдані збитки.

Вартість ремонтних робіт та матеріалів, необхідних для усунення наслідків залиття АДРЕСА_2, згідно кошторису КП «ЖЕД-1» станом на 8.09.2016р. складає 8591грн. /ас 13-14/.

Будь-яких доказів на спростування розміру шкоди, визначеної кошторисом, відповідачі не надали.

Таким чином, з відповідачів на користь позивачів в рівних частках підлягає стягненню матеріальна шкода, спричинена залиттям їх квартири в розмірі 8591грн., тобто по 1431грн. 83коп. з кожного з відповідачів на користь кожного позивача.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів в рівних частках на користь позивачів підлягають стягненню документально підветрджені судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 551,20грн. та витрати на правову допомогу по складанню позовної заяви в розмірі 600грн., тобто по 191грн. 87коп. з кожного з відповідачів на користь кожного позивача /ас 1,7/

У зв?язку з ненаданням підтверджуючих документів про наявність у відповідача ОСОБА_4 інвалідності 2гр. суд позбавлений можливості вирішити питання про звільнення його від витрат по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1166 ЦК України, ст.ст. 10, 57, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 по 1623грн. 70коп. з кожного в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 по 1623грн. 70коп. з кожного в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя