Справа № 490/6696/16-ц
н/п 2/490/2627/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(резолютивна частина)

03 листопада 2016 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Подзігун Г. В.

при секретарі - Головацькому О. С.

за участю позивача - ОСОБА_1

представника відповідачки - ОСОБА_2

відповідачки - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів.

Керуючись ст. ст. 10, 14, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1, 13.10.1979 р. н., на користь ОСОБА_3 на утримання доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, за рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 жовтня 2004 року, визначивши їх у розмірі 16 % від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1, але не менше ніж 30% розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 03 листопада 2016 року, і до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

СУДДЯ Г. В. ПОДЗІГУН

Справа № 490/6696/16-ц

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2016 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Подзігун Г. В.

при секретарі - Головацькому О. С.

за участю позивача - ОСОБА_1

представника відповідачки - ОСОБА_2

відповідачки - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів, в якому просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_5, 2002 р. н., та встановити їх у твердій грошовій сумі у розмірі 460 грн. щомісяця, починаючи з січня 2016 року, і до досягнення дитиною повноліття; зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_4 на утримання доньок ОСОБА_6, 2006 р. н., та ОСОБА_7, 2011 р. н., та встановити їх у твердій грошовій сумі у розмірі 460 грн. на кожну дитину щомісяця, починаючи з січня 2016 року, і до досягнення дітьми повноліття.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що у грудні 2015 року він втратив постійну роботу, перебуває на обліку як безробітний, у зв'язку з чим матеріальне становище у нього значно погіршилось. На теперішній час він проживає разом з матір'ю, їх сукупний дохід складає в середньому 3 200 грн. на місяць, у зв'язку з чим позивач не може сплачувати аліменти у тому розмірі, які стягуються на підставі судових рішень.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі. Зазначав, що на теперішній час він не має доходу, однак за наявності стабільної роботи буде сплачувати аліменти у більшому розмірі, ніж встановлено законом. При цьому пояснив, що соціальну допомогу по безробіттю він буде отримувати ще один місяць, після чого виплати припиняться, і його дохід зменшиться ще у більшому розмірі.

Відповідачка ОСОБА_3 та її представник у судовому засіданні проти позову заперечували. При цьому, надали до суду докази того, що донька позивача ОСОБА_8 має проблеми зі здоровям.

Відповідачка ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином, про причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову не надала, свого представника до суду не направила.

Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності відповідачки ОСОБА_4, оскільки у матеріалах справи достатньо даних про права та взаємини сторін.

Вивчивши доводи позову, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали та обставини справи, судом встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3 Від шлюбу позивач та відповідачка мають доньку - ОСОБА_5, 24.04.2002 р. н.

На підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 08 квітня 2005 року шлюб між сторонами було розірвано. При цьому, рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 жовтня 2004 року з позивача на користь ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, 2002 р. н., у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу позивача, але не менше встановленого мінімуму, починаючи з 28.07.2004 року і до досягнення дитиною повноліття.

Із матеріалів справи вбачається, що на теперішній час заборгованість позивача зі сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 складає 32 665 грн. 50 коп.

У подальшому, 11.03.2006 року позивач уклав шлюб із ОСОБА_4.

Від шлюбу сторони мають двох дітей - ОСОБА_6, 21.06.2006 р. н., та ОСОБА_7, 12.01.2011 р. н.

Заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 грудня 2015 року шлюб між позивачем та ОСОБА_4 було розірвано. Протягом певного часу позивач добровільно сплачував аліменти на утримання дітей, однак у подальшому рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 грудня 2015 року з позивача на користь ОСОБА_4 було стягнуто аліменти на утримання дітей - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів позивача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 21.09.2015 року і до повноліття дітей.

Із матеріалів справи вбачається, що з 2002 року позивач працював на Миколаївській митниці. При цьому, із дослідженої у судовому засіданні трудової книжки позивача та наявної у матеріалах справи копії довідки про доходи також вбачається, що він до грудня 2015 року працював у ГУ ДФС у Миколаївській області, де отримував стабільну заробітну плату, яка за період з 01.02.2015 року по 30.09.2015 року склала 36 396 грн. 75 коп.

В той же час, у грудні 2015 року ОСОБА_1 був звільнений з роботи, і з березня 2016 року перебуває на обліку в Центральному районному центрі зайнятості м. Миколаєва як безробітний. За період з 11 березня 2016 року по 31 серпня 2016 року дохід позивача за участь у громадських роботах та інших роботах тимчасового характеру склав 19 457 грн. 59 коп.

При цьому, із матеріалів справи також вбачається, що позивач має заборгованість за кредитом у розмірі 14 688 грн. 82 коп.

Вказані обставини, на думку позивача, свідчать про погіршення його матеріального становища позивача, що, в свою чергу, є підставою для зменшення розміру аліментів, які стягуються.

Суд із такою позицією погоджується частково з огляду на таке.

Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягненням ними повноліття, сплачуючи аліменти.

Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів, згідно ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних осіб, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України, ч. 4 ст. 223 ЦПК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Таким чином, виходячи із зазначених норм, вичерпними підставами для винесення рішення про зменшення розміру аліментів, які стягуються, є: 1) погіршення матеріального стану позивача; 2) зміна сімейного стану (зокрема, народження дитини, яку позивач зобовязаний утримувати); 3) погіршення здоровя платника аліментів.

При цьому, для висновку про наявність таких підстав для зменшення розміру аліментів суд має порівняти обставини, які існували на час винесення рішення про стягнення аліментів, із обставинами, що існують на час звернення позивача до суду із даним позовом.

Із матеріалів справи вбачається, що на момент стягнення аліментів на утримання дитини від першого шлюбу - 28.10.2004 року позивач мав стабільний дохід, оскільки працював на Миколаївській митниці, крмі того, не мав інших аліментних зобовязань. В той же час, наразі позивач не має роботи і перебуває на обліку як безробітний, у звязку з чим не отримує доходу, що, на думку суду, свідчить про погіршення його матеріального стану.

Крім того, на теперішній час у позивача на утриманні знаходяться дві доньки від іншого шлюбу, яких він також зобовязаний утримувати та на утримання яких він на підставі рішення суду сплачує аліменти.

Вказані обставини, на думку суду, свідчать про наявність передбачених ст. 192 СК України підстав для зменшення стягнутих 28.10.2004 року аліментів, у звязку з чим суд приходить до переконання, що слід зменшити розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_5, 2002 р. н., та визначити їх у розмірі 16% від усіх видів заробітку (доходу) позивача, але не менше, ніж 30% розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи із 03.11.2016 року (дня винесення цього рішення) і до досягнення дитиною повноліття.

В той же час позивач не надав достатніх доказів того, що у нього у порівнянні із груднем 2015 року (часом, коли було винесено рішення суду про стягнення аліментів на утримання доньок ОСОБА_6 та ОСОБА_7) змінився майновий та/або сімейний стан. Крім того суд враховує розмір стягнутих 04.12.2015 року на утримання двох дітей аліментів, зменшення якого приведе до порушення їх прав, у зв'язку з чим приходить до висновку, що вимоги позову в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст. ст. 10, 14, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1, 13.10.1979 р. н., на користь ОСОБА_3 на утримання доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, за рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 жовтня 2004 року, визначивши їх у розмірі 16 % від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1, але не менше ніж 30% розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 03 листопада 2016 року, і до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

СУДДЯ Г. В. ПОДЗІГУН