Справа № 495/6036/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 грудня 2016 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого судді: Мишко В.В.
при секретарі судового засідання: Левченко А.В.
за участю представників сторін:
від позивача: не з'явився
від відповідача: не з'явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 495/6036/16-ц
про розірвання шлюбу
03.08.2016 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_2 (далі по тексту відповідач) про розірвання шлюбу (а.с.2).
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.08.2016 року відкрито провадження по справі № 495/6036/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Справу призначено до розгляду (а.с.11).
18.08.2016 року від відповідача ОСОБА_2, надійшло на адресу суду клопотання про надання сторонам строку для примирення та зазначено, що відповідач бажає зберегти сімю та з позовною заявою ОСОБА_1 про розірвання шлюбу не згоден. Крім того, ОСОБА_2 зазначає, що знаходиться у відрядженні за межами території України.
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.09.2016 року надано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строк для примирення тривалістю у два місяці до 07.11.2016 року. Провадження у справі №495/6036/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу зупинено до 07.11.2016 року (а.с.22-23).
Оскільки сторонами примирення не було досягнуто, ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07.11.2016 року провадження у справі № 495/6036/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбубуло відновлено. Справу призначено до розгляду (а.с.24).
Позивач ОСОБА_1, в судове засідання не з'явилася, але подала до суду заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.36).
Відповідач ОСОБА_2, відзив або заперечення на позов ОСОБА_1до суду не надав та в судові засідання не з'явився без поважних причин, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань не заявляв, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду.
Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було надіслано запит до Білгород-Дністровського РВ ГУ ДМС щодо доступу до персональних даних ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1(а.с.14).
Згідно відповіді № 5118/6596, що надійшла від Білгород-Дністровського РВ ГУ ДМС, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований з 09.10.1977 року за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Р. Іванівка, вулиця Вишнева, 36 (а.с.17-18).
Відповідно до ч.5 ст.74 Цивільного процесуального кодексу України, судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через курєрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Згідно із ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну місця свого проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про місце проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Так, ухвала суду про призначення слухання справи, судові повістки, а також копія позовної заяви ОСОБА_1 з додатками до неї були надіслані на адресу ОСОБА_2 (Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Р. Іванівка, вулиця Вишнева,36), яка наявна в матеріалах справи та за якою він зареєстрований. Між тим, усі документи з зазначеної адреси були повернуті до суду без вручення адресату у звязку із не проживанням за зазначеною адресою (а.с.31-35).
Згідно із ч.2 ст.77 Цивільного процесуального кодексу, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.
Відповідно до ч.4 ст.169 Цивільного процесуального кодексу України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Згідно із ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно із ст.157 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів одного місяця. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду справи, суд ухвалою може подовжити розгляд справи, але не більше як на пятнадцять днів.
Враховуючи викладені обставини, норми чинного законодавства та ті факти, що відповідач в судові засідання не зявився, будь-яких клопотань не заявляв, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, позивач в судове засідання не зявився, але просив розглянути справу без його присутності та проти винесення заочного рішення не заперечував, строк розгляду справи, відповідно до ст.157 Цивільного процесуального кодексу України, закінчився і ніхто із сторін не заявив клопотання про його подовження, суд вважає за можливе і необхідне, у відповідності до ч.4 ст.169, ч. 1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України, розглянути справу без участі сторін або їх представників, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи.
У відповідності до ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до висновку про законність, правомірність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1про розірвання шлюбу з ОСОБА_2, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 21.04.2001 року між позивачем ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Циберна) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та відповідачем ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, було зареєстровано шлюб Руськоіванівською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області, про що 21.04.2001 року зроблено відповідний актовий запис за № 2, що підтверджується виданим 21.04.2001 року свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЖД № 305722 (а.с.5).
Від сумісного шлюбу у сторін народилися діти:
- 02.10.2006 року син ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 067062 виданим 20.10.2006 року, актовий запис № 18 (а.с.6);
- 02.10.2006 року син ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 067061 виданим 20.10.2006 року, актовий запис № 17 (а.с.7);
- 02.10.2006 року син ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 067063 виданим 20.10.2006 року, актовий запис № 19 (а.с.8);
Відповідно до статей 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Такі положення національного законодавства України відповідають статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
За твердженням позивачки, спільне життя не склалося через різні життєві обставини. Шлюбні відносини між сторонами припинені з травня 2016 року, шлюб існує лише формально, спільне господарство не ведеться. Примирення неможливе.
Частинами 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до частини другої статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу (частина третя статті 105 Сімейного кодексу України).
Згідно із частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.
Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (стаття 112 Сімейного кодексу України).
Згідно із частиною 2 статті 115 Сімейного кодексу України, документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11 (із змінами та доповненнями), проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
У зв'язку з наведеними обставинами та нормами чинного законодавства, ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2
Крім того, як було вище зазначено, ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.09.2016 року було надано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строк для примирення. Між тим, сторонами примирення не було досягнуто та ОСОБА_1 наполягає на задоволенні її позовних вимог і розірванні шлюбу з ОСОБА_2
Враховуючи вищевикладені обставини, норми чинного законодавства та той факт, що сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін та їх дітей, сторонами примирення не було досягнуто, суд вважає за можливе та доцільне розірвати шлюб між сторонами.
Керуючись ст.ст. 21, 24, ч.ч. 3, 4 ст.56, ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110, ст.ст. 112-113, 115 Сімейного кодексу України, ст.ст. 3, 10-11, 57-60, 157, 169, 197, 208-209, 212-215, 218, 224-228 Цивільного процесуального кодексу України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Циберна) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований 21.04.2001 року Руськоіванівською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області, про що 21.04.2001 року зроблено відповідний актовий запис за № 2, видане 21.04.2001 року свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ЖД № 305722.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя В.В. Мишко