МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"21" листопада 2016 р. Справа № 370/999/16-ц

суддя Макарівського районного суду Київської області Мазка Н.Б.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в межах розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промет» про стягнення заборгованості,

В с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою від 21.07.2016 року про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення, належне на праві власності відповідачу ТОВ «Промет», посилаючись на те, що в провадженні Макарівського районного суду Київської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Промет» про стягнення заборгованості в розмірі 3 861 175.10 гривень. Відповідач борг не повертає, тому заявник вважає за необхідне накласти арешт на нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: с.Бишів, вул. Гагаріна б. 39 Макарівського району Київської області, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню за таких обставин.

Відповідно до вимог частини 3 статті 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до вимог ст.152 ЦПК України, позови забезпечуються накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб, забороною вчиняти певні дії, встановлення обов'язку вчинити певні дії, забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання, передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до вимог п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст.152 ЦПК перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч.4 зазначеної статті. Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Відповідно до вимог п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Суд вважає, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами , заявником не надані відомості про вартість майна, на яке просить накласти решт, у звязку з чим не можливо зясувати, чи буде такий спосіб забезпечення позову відповідати заявленим вимогам .

Крім того, заявником будь-яких належних та допустимих доказів стосовно існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання ймовірного рішення суду при задоволенні позову, суду не надано.

Керуючись вимогами ст.151-153 ЦПК України,

У х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 від 21.07.2016 року про забезпечення позову в межах розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промет» про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Макарівський районний суд Київської області протягом пять днів з моменту отримання копії ухвали.

.

Суддя Н.Б.Мазка