Справа №2/489/381/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2016 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого - судді Губницького Д.Г., при секретарі Коденко К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, треті особи без самостійних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2015 р. позивачка звернулася до суду із позовом, яким просила визнати за нею право власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, право на спадщину на зазначену частку квартири відкрилось після смерті її матері ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, проте нотаріусом було відмовлено в оформленні спадкових прав за відсутності відомостей та документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії. В подальшому позивачка уточнила позовні вимоги, просила окрім зазначеного, встановити факт, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 є рідною матір'ю позивачки. Дана вимога обґрунтована тим, всі документи, у тому числі і свідоцтво про шлюб матері із її батьком ОСОБА_7,в якому дошлюбне прізвище її матері «ОСОБА_6» було змінено на «ОСОБА_6», були знищені, а збереглося лише свідоцтво про народження.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 вимоги позову підтримала.

Представник Миколаївської міської ради надала заяву про слухання справи у її відсутність.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення вимог.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що є сусідкою ОСОБА_1, з останньою проживала бабуся ОСОБА_6, яка погано пересувалась і померла в 1993 році.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засідання суду пояснила, що знає і позивачку, і померлу бабусю ОСОБА_6.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

У відповідності до копії свідоцтва про право власності на житло від 22 листопада 1993 року, квартира АДРЕСА_1, належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_11, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5.

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Після смерті ОСОБА_6, Другою Миколаївською державною нотаріальною конторою Миколаївської області заведена спадкова справа № 102/2015р. З копії спадкової справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулась із заявою про прийняття спадщини.

З поданої заяви нотаріусу, ОСОБА_1, ОСОБА_11, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 дали згоду на визначення в цій спадковій квартирі частки за померлою ОСОБА_6 в розмірі 1/6 частки.

Проте, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 оскільки не подано відомості та документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії.

Втім, суду надані докази на підтвердження родинних зв'язків між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 як доньки та матері, що вбачається з наступного.

З наданої посвідки про народження № 2229839 вбачається, що ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 Після укладення шлюбу, у 1962 році ОСОБА_1 змінила прізвище на «ОСОБА_1».

Згідно повідомлення реєстраційної служби головного управління юстиції у Вінницькій області, актового запису про шлюб ОСОБА_13 та ОСОБА_6 за 1935 роки по м. Могилів-Подільський Могилів-Подільського району в архівах відділів державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційних служб Вінницької області відсутній.

Таким чином, дані щодо зміни прізвища ОСОБА_6 в зв'язку з укладенням шлюбу на «ОСОБА_6» відсутні.

Однак, зазначене не спростовує родинних зв'язків ОСОБА_6 з ОСОБА_1, оскільки відповідно до заповіту, складеного 10 січня 1990 року, посвідченого за реєстровим 1-183, ОСОБА_6 заповіла належні їй грошові кошти своїй доньці ОСОБА_1.

З довідки форми № 3 ЖКП «Південь» вбачається, що ОСОБА_6, 1914 року народження, по день своєї смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1, була зареєстрована у АДРЕСА_1. Разом з нею були зареєстрована: її донька - ОСОБА_1, чоловік доньки - ОСОБА_11. Онука - ОСОБА_3, правнуки: ОСОБА_4, ОСОБА_5.

В силу вимог ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" роз'яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Із зазначених документів вбачається, а саме заповіту та довідки форми № 3 вбачається, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_6, тому слід встановити факт родинних відносин між ними.

Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входить усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Оскільки, як встановлено судом, позивачка є спадкоємицею першої черги після смерті матері, постійно проживала разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини, проти спадщини не відмовилась, то у відповідності до частини 3 статті 1268 ЦК України, позивачка вважається такою, що прийняла спадщину у виді належній ОСОБА_6 1/6 частки квартири АДРЕСА_1, тмоу за нею слід визнати право власності на зазначене майно в порядку спадкування за законом.

Таким чином позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня його

проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - в тому ж порядку і в той самий термін, який обраховується з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.Г. Губницький