Справа № 303/2059/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 грудня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів Джуги С.Д., Леско В.В.,

при секретарі - Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу квартирно-експлуатаційного відділу м.Мукачево Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 12 серпня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до КЕВ м. Мукачева Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління, виконавчого комітету Мукачівської міської ради, третя особа ТзОВ «Сервіс Плюс» про зняття з квартири статусу «службова» та зобовязання надати дозвіл на укладення договору найму житлового приміщення,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому указувала на те, що у 1985 році вона разом з колишнім чоловіком ОСОБА_3, який був військовослужбовцем, та двома дітьми вселились у квартиру № 14 на вул. Окружна, 24 в м. Мукачево на підставі ордеру №103 від 01.04.1985 року. У 1986 році чоловік ОСОБА_3 переїхав на проживання у Німеччину для проходження військової служби. У 1993 році шлюб між нею та її чоловіком був розірваний. При цьому зазначає, що з 1985 року вона постійно проживає у вказаній квартирі, оплачує комунальні послуги, жодних претензій з приводу її проживання ніхто не ставив. Однак звернувшись до виконавчого комітету Мукачівської міської ради з проханням переукласти договір найму житлового приміщення на її імя, їй було відмовлено з тих підстав, що квартира має статус службової, а вона не являється військовослужбовцем, а тому переукласти договір найму є неможливим. Посилаючись на те, що вона законно вселилася у квартиру № 14 на вул. Окружна, 24 в м. Мукачево, як член сімї військовослужбовця, має гарантоване право на житло, тому просила зобовязати КЕВ м.Мукачево Західного територіального квартирно-екслуатаційного управління зняти статус «служба» з двохкімнатної квартири, яка розташована за адресою: м.Мукачево, вул.Окружна,24/14.

Зобовязати виконавчий комітет Мукачівської міської ради надати дозвіл на укладення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, договору найму житлового приміщення, а саме квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 12 серпня 2016 року даний позов задоволено.

Зобовязано КЕВ м.Мукачево Західного територіального квартирно-екслуатаційного управління зняти статус «служба» з двохкімнатної квартири, яка розташована за адресою: м.Мукачево, вул.Окружна,24/14.

Зобовязано виконавчий комітет Мукачівської міської ради надати дозвіл на укладення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, договору найму житлового приміщення, а саме квартири АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі квартирно-експлуатаційний відділ м.Мукачево Міністерства оборони України просить скасувати зазначене рішення та відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права й неправильне застосування норм матеріального права.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 та представник виконавчого комітету Мукачівської міської ради ОСОБА_5 апеляційну скаргу не визнали, просили таку відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Відповідно до положень ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_2 на законних підставах, у визначений законом спосіб набула право на користування спірною квартирою, як дружина квартиронаймача, та користується рівними з таким правами.

Проте, колегія суддів із висновком суду першої інстанції погодитись не може з огляду на наступне.

З матеріалів справи слідує, що відповідно до рішення № 89 від 01.04.1985 року «Про розподіл 72-квартирного житлового будинку по вул. 60 років СРСР, 20» військовослужбовцю ОСОБА_6 в складі сімї три чоловіки було надано квартиру № 14 на вул. 50 років Жовтня, 24 в м. Мукачево (а.с.47).

В подальшому 01.04.1985 року з ОСОБА_3 був укладений договір житлового найму, а саме квартири № 14 на вул. Окружна, 24 в м. Мукачево. Вселення в спірну квартиру відбулося на підставі ордеру № 103 від 01.04.1985 року.

Рішенням виконавчого комітету Мукачівської міської ради №63 від 22 березня 2016 року ОСОБА_2 було відмовлено у наданні дозволу на укладення договору житлового найму на квартиру АДРЕСА_2, у звязку з відсутністю підстав та згоди КЕВ м.Мукачево про зняття з квартири статусу службового житла (а.с.41).

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЖК Української РСР жилі будинки і жилі приміщення в будівлях, що належать державі, є державним житловим фондом.

Частиною 1 ст. 5 ЖК Української РСР передбачено, що державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих Рад народних депутатів (житловий фонд місцевих Рад) та у віданні міністерств, державних комітетів і відомств (відомчий житловий фонд).

Згідно із ч. 1 ст. 118 зазначеного Кодексу службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у звязку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.

Пунктом 6 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 4 лютого 1988 року № 37, установлено процедуру виключення жилого приміщення з числа службових. Так, указане виключення провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.

Відповідно до п.3.4 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністерства оборони України 30.11.2011 № 737 (в редакції чинній на момент звернення позивача до відповідача з клопотанням про зняття з квартири статусу «службова»), жиле приміщення виключається із числа службового встановленим порядком на підставі наказу Міністерства оборони України за клопотанням начальника гарнізону, погодженим з начальниками КЕВ (КЕЧ) районів та головою житлової комісії гарнізону.

Суд на зазначені вимоги законодавства уваги не звернув та не врахував, що саме до компетенції Міністерства оборони України належить вирішення питання про виключення квартири з числа службових за клопотанням відповідного органу, за яким житло закріплене як службове, а не за клопотанням квартиронаймача чи членів його сім'ї.

Порушення питання про виключення жилого приміщення із числа службових є правом, а не обовязком відповідача.

Оскільки відповідач не вважає необхідним питання про виключення жилого приміщення із числа службових, чинним законодавством не передбачено такого порядку вирішення спору шляхом зміни статусу житла судовим рішенням, то у суду не було правових підстав зобовязувати відповідача зняти статус «службова» з квартири.

Що стосується вимоги про зобовязання укласти договір найму, то колегія суддів констатує, що ОСОБА_2 не працювала і не працює в структурних підрозділах Міністерства оборони України, не була і не є військовослужбовцем Збройних Сил України, а відтак дана позовна вимога також задоволенню не підлягає.

Враховуючи наведене колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції , відповідно до п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1378 грн. сплачений апелянтом при подачі апеляційної скарги.

Керуючись 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу квартирно-експлуатаційного відділу м.Мукачево Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України задовольнити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 12 серпня 2016 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до КЕВ м. Мукачева Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління, виконавчого комітету Мукачівської міської ради, третя особа ТзОВ «Сервіс Плюс» про зняття з квартири статусу «службова» та зобовязання надати дозвіл на укладення договору найму житлового приміщення відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь квартирно-експлуатаційного відділу м.Мукачево Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України судовий збір у розмірі 1378 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку на протязі двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча

Судді