Справа № 712/8990/16-ц
Провадження № 2/712/2111/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2016 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого/ судді - Троян Т.Є.

при секретарі - Шмагайло Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим будинком та виселення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 03.08.2016 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим будинком та виселення, посилаючись на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 15.09.1989 року, посвідченого державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, він є власником житлового будинку № 76 по вул. Шевченка в місті Черкаси.

З вересня 2006 року в належному йому будинку окрім нього також проживає та зареєстрований його син ОСОБА_2.

Вказував, що проживання разом з сином в одному будинку стало зовсім нестерпним. Відповідач, зловживаючи алкогольними напоями, часто влаштовує сварки та навіть бійки, принижує його та його мати перед сусідами та родичами, постійно краде все з домоволодіння (метал та все, що можливо продати). Обрізав все електропостачання, пошкодив супутникову антену, розібрав газову плиту, розбив автомобіль. Неодноразово доводилося викликати поліцію аби захиститись від його нападів.

Також відповідач не приймає жодної участі в утриманні будинку, його ремонті, оплаті за комунальні послуги.

Постановами Соснівського районного суду від 08.04.2016р. та від 24.05.2016р. ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за частинами 1, 2 ст. 173-2 КпАП України.

Крім того факти систематичного вчинення насильства відповідачем, підтверджуються висновками Соснівського РВ УМВС України в Черкаській області, складеними за його зверненнями.

Просив суд виселити відповідача ОСОБА_2 з належного йому на праві власності житлового будинку та визнати його таким, що втратив право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Шевченка, 76.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити позов.

Відповідач в судовому засіданні повністю заперечував проти задоволення позовних вимог, пояснив, що батько сам влаштовує скандали. Наразі в нього немає коштів та йому ніде проживати.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі - продажу від 15.09.1989 року, посвідченого державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, ОСОБА_1 є власником житлового будинку № 76 по вул. Шевченка в місті Черкаси.

Відповідно до матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2, є сином ОСОБА_1 та зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 з 22.09.2006 року.

Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджання своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.

При вирішенні спорів, пов'язаних із користуванням жилими приміщеннями в будинках належних громадянам на праві приватної власності (про виселення, право користування тощо), слід виходити з норм глави 6 розділу ІІІ ЖК України про користування жилими приміщеннями в будинках приватного житлового фонду.

Передбачені ст.ст.150, 156, 157 ЖК України правила щодо користування будинком, встановлення прав та обов'язків членів сім'ї власника будинку, підстав виселення членів його сім'ї - не порушують встановленого нормами ЦК України права на захист власності нерухомого майна. Оскільки право члена сім'ї власника жилого будинку, який не є співвласником, на користування цим будинком відповідно до ст.156 ЖК України обумовлене наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у даному будинку.

Тобто до ст.156 ЖК України члени сім'ї власника будинку, в тому числі і колишні, користуються жилими приміщеннями нарівні з власником. Їх право користування жилим приміщенням урегульоване житловим законодавством, згідно з яким ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом .

Згідно статті 157 ЖК України членів сім'ї власника жилого будинку може бути виселено у випадках, передбачених частиною 1 ст.116 цього Кодексу. Виселення проводиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до ч.1 ст.116 ЖК України, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб проводиться без надання іншого жилого приміщення.

Як було встановлено в судовому засіданні, відповідач ОСОБА_2 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за частинами 1, 2 ст. 173-2 КУпАП, що підтверджено відповідними постановами Соснівського районного суду м. Черкаси від 08.04.2016 року, 24.05.2016 року, де зазначено, що ОСОБА_2 за адресою: м. Черкаси, вул. Шевченка, 76 вчиняє насильство в сімї відносно свого батька ОСОБА_1, погрожує йому та його дружині, агресивно поводиться, пошкоджує електроприлади.

Крім того, факти систематичного вчинення насильства відповідачем, підтверджуються висновками Соснівського РВ УМВС України в Черкаській області, складеними за зверненнями ОСОБА_1 за кожним фактом вчинення відповідачем протиправних дій, зокрема висновками від 13.08.2015 року, від 14.08.2015 року, від 30.11.2015 року, від 05.05.2016 року, від 11.07.2016 року, від 23.07.2016 року та іншими відповідями з міліції.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_5 суду пояснив, що він є сусідом позивача. Дану сімю він знає давно. Вказав, що відповідач ніде не працює, краде все рухоме майно з двору позивача, шкодить інше майно, за комунальні послуги не платить. Неодноразово був свідком їх конфліктів, в результаті чого викликали поліцію. Зазначив, що позивач змушений в його дворі ставить автомобіль, оскільки був випадок, коли відповідач розбив скло в його автомобілі.

Свідок ОСОБА_6 засвідчила, що вона є дружиною позивача по справі. Вказувала, що проживання в одному дворі з відповідачем стало нестерпним. Відповідач постійно створює скандали та бійки, шкодить їх майно, за комунальні послуги не платить. Коли чоловіка немає вдома, вона боїться виходити на вулицю.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що відповідач інколи до нього приходив, коли його батько виганяв з дому. Свідком сварок між ними він не був. Позивача не знає.

Як роз'яснив у Постанові №2 від 12.04.1985 року (із наступними доповненнями та змінами) «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» Пленум Верховного Суду України, при вирішенні справ про виселення на підставі ст.116 ЖК України осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одному будинку, слід виходити з того, що при тривалій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема, заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача (незалежно від прямих вказівок з приводу можливого виселення).

Враховуючи те, що позивач є власником спірного будинку, відповідач систематично порушує правила співжиття та робить неможливим для свого батька ОСОБА_1 проживання з ним в одному будинку, систематично руйнує та псує займане приміщення, вжиті заходи попередження не дали позитивних результатів, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 218 ЦПК України, ст. 116, 150, 156, 157 ЖК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком та надвірними спорудами, який розташований за адресою: м. Черкаси, вул. Шевченка, 76.

Виселити ОСОБА_2 Миколайовича10.11.1984 року народження з належного на праві приватної власності ОСОБА_1 житлового будинку та надвірними спорудами, який розташований за адресою: м. Черкаси, вул. Шевченка, 76.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий: Т.Є. Троян