22-ц/775/327/2016(м)
Головуючий в 1 інстанції Хараджа О.О.
Доповідач Пономарьова О.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого Пономарьової О.М.,

суддів Зайцевої С.А., Лоленко А.В.,

секретар судового засідання Зливка І.І.,

за участю

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Томашкова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення, визнання неправомірними дій комісії по трудових спорах, скасування їх рішення, стягнення моральної та матеріальної шкоди за апеляційною скаргою відповідача Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» на рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30 листопада 2015 року

в с т а н о в и л а:

03 квітня 2015 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача та зазначав, що він працював на посаді заступника начальника цеху з лінії різки та листообробки ЛПЦ-3000 дільниці Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (далі ПАТ «ММК ім. Ілліча»). Пунктом №1 наказу № 865 ПАТ «ММК ім. Ілліча» від 23 вересня 2014 року йому оголошено догану з позбавленням премії за серпень 2014 року у зв'язку з незабезпеченням планування, обліку, не складанням та несвоєчасним наданням облікової і звітної документації про виробничу діяльність, відсутністю контролю за списанням матеріалів відповідно до фактично виконаних обсягів робіт, незабезпеченням збереження майна підприємства, відсутністю посадового контролю за роботою підлеглого персоналу. Відповідно до наказу у період з січня по квітень 2014 року було відвантажено 1 534,5 тонни амортизаційного габаритного та негабаритного металобрухту, який складався зі змінного та технологічного обладнання та листів напільного покриття термічних печей ЛПЦ-4500. Документи на відвантаження металобрухту оформлені не були, списання основних фондів та змінного обладнання не проводилось. Крім того, за результатами позапланової перевірки ділянки №2 ЛПЦ-3000 з питань обліку та збереження ТМЦ встановлено безобліковий демонтаж металевої огорожі майстерні та напільного покриття, яке складалось з металевих листів. Зі вказаного матеріалу на виробничій ділянці листообробки №1 виготовлено огорожу та напільні короби. Акти прийомки виконаних робіт у встановленому порядку не оформлювались, вироби на облік не прийняті. Залишки металу у кількості 62,171 тони здано до ККЦ як брухт сталевий амортизаційний, що не відображено у бухгалтерському обліку ЛПЦ-3000. Висновками перевірки визначено, що без узгодження з керівництвом комбінату та документального оформлення утилізовані комплектуючі та змінне обладнання нагрівних та термічних печей прокатного стану, проведено демонтаж та перекидання листового матеріалу, виготовлені не обліковані металоконструкції. В наказі зазначено, що ним, ОСОБА_3, не виконані обов'язки, передбачені п.п. 2.18, 2.19, 2.33, 2.41, 4.15, 4.16, 4.25 посадової інструкції.

Не погодившись з висновками перевірки, наведеними у наказі № 865 від 23 вересня 2014 року, 04 лютого 2015 року він звернувся до комісії по трудових спорах ПАТ «ММК ім. Ілліча» з вимогами про скасування п.1 вказаного наказу. Рішення комісії, за яким в задоволенні його вимог відмовлено, ухвалено лише 19 березня 2015 року.

Такі дії відповідача вважає грубим порушенням трудових прав, гарантованих Конституцією України, наказ про притягнення його до дисциплінарної відповідальності винесено з надуманих підстав, незаконно, з грубим порушенням КЗпП України, та підлягає скасуванню, оскільки проведення позапланової перевірки обороту амортизаційного брухту та обґрунтованості переміщення сталі ЛПЦ-3000, про час та мету якої йому не було відомо, здійснювалось без належного оформлення наказів та розпоряджень; невідомими є склад комісії та обсяг документації, який наданий для перевірки, а також відповідність перевірки фактичним обставинам. Крім того, з 11 вересня 2014 року по 27 жовтня 2014 року він був відсутній на робочому місці у зв'язку із хворобою; з 28 жовтня 2014 року по 30 листопада 2014 року знаходився в плановій відпустці. З оскаржуваним наказом ознайомлений лише 08 грудня 2014 року після виходу на роботу. Відповідачем порушені граничні терміни притягнення до дисциплінарної відповідальності, які не можуть перевищувати 6 місяців з часу вчинення проступку. Його притягнуто до відповідальності у вигляді догани та позбавлення премії за серпень 2014 року, що є подвійним стягненням за один і той самий проступок, а поставлені в провину порушення пунктів посадової інструкції не торкаються суті самого проступку. Неправомірним притягненням до дисциплінарної відповідальності йому спричинена моральна шкода. Просив суд визнати незаконним та скасувати наказ № 865 від 23 вересня 2014 року в частині притягнення його - ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани та позбавлення премії за серпень 2014 року, визнати неправомірними дії комісії по трудових спорах з приводу тривалого і не об`єктивного розгляду його звернення, скасувати рішення комісії по трудових спорах від 19 березня 2015 року про відмову в задоволенні його звернення щодо обґрунтованості притягнення до дисциплінарної відповідальності та стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у вигляді неотримання 100% премії за серпень 2014 року в сумі 7 000 грн. та на відшкодування моральної шкоди 50 000 грн.

Рішенням Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30 листопада 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ПАТ «ММК ім. Ілліча» про скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення, визнання неправомірними дії комісії по трудових спорах та стягнення моральної і матеріальної шкоди задоволені частково.

Визнаний незаконним та скасуваний п.1 наказу ПАТ «ММК ім. Ілліча» № 865 від 23 вересня 2014 року в частині притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани та позбавлення премії за серпень 2014 року.

Стягнуто з ПАТ «ММК ім. Ілліча» на користь ОСОБА_3 на відшкодування моральної шкоди 500 грн. та матеріальну шкоду у вигляді неотриманої премії за серпень 2014 року в розмірі 2 904 грн.

Стягнуто з ПАТ «ММК ім. Ілліча» на користь держави судовий збір у розмірі 487,20 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач ПАТ «ММК ім. Ілліча» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. В апеляційній скарзі зазначається, що суд неправильно, всупереч встановленим у справі обставинам зробив висновок про порушення положень ст. 148 КЗпП України і притягнення відповідача до дисциплінарної відповідальності після спливу 6 місяців; не взяв до уваги документи за квітень 2014 року, які підтверджують переміщення вантажу - лому амортизаційного, що спростовує заперечення позивача ОСОБА_5 Відповідач вважає, що сума на відшкодування моральної шкоди стягнута без достатніх правових підстав, оскільки позивач не надав належних доказів її заподіяння.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представники відповідача ПАТ «ММК ім. Ілліча» Томашков О.О. підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_1 заперечував проти доводів апеляційної скарги, вважаючи їх необґрунтованими, та просив залишити рішення суду без змін.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання апеляційної інстанції не з?явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи у його відсутність за участю свого представника ОСОБА_1

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали цивільної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_3 з 13 квітня 2004 року працював у ЛПЦ-3000 ПАТ «ММК ім. Ілліча» на посаді заступника начальника цеха по лінії різки та листообробки. 06 березня 2015 року звільнений за п.1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін.

23 вересня 2014 року пунктом 1 наказу № 865 в.о. генерального директора ПАТ ММК «ім. Ілліча» «Про результати позапланової перевірки ділянки № 2 ЛПЦ-3000 з питання обліку та збереження товарно-матеріальних цінностей» заступнику начальника цеха по лінії різання та листообробки ЛПЦ-3000 ОСОБА_3 оголошено догану та позбавлено 100% премії за серпень 2014 року за невиконання без поважних причин покладених на працівника обов'язків, передбачених п.п. 2.18, 2.19, 2.33, 2.41, 4.15, 4.16, 4.25 посадової інструкції, які виразились у незабезпеченні планування, обліку, у не складанні та несвоєчасному наданні облікової та звітної документації про виробничу діяльність дільниці, у відсутності контролю за списанням матеріалів під фактично виконані обсяги робіт, у незабезпеченні збереження майна комбінату, у відсутності належного контролю за роботою підлеглого персоналу.

З наказом позивач ОСОБА_3 ознайомлений 08 грудня 2014 року після виходу з лікарняного.

Наказом №129 від 27 лютого 2015 року «Про внесення змін до наказу №865 від 23 вересня 2014 року «Про результати позапланової перевірки ділянки №2 ЛПЦ-3000 з питань обліку та збереження товарно-матеріальних цінностей» внесені зміни в п.1 розпорядної частини наказу №865 від 23 вересня 2014 року «Про результати позапланової перевірки ділянки №2 ЛПЦ-3000 з питань обліку та збереження ТМЦ» в частині перерахованих пунктів посадової інструкції, наказано читати його в новій редакції, а саме: «За невиконання без поважних причин покладених на працівника обов`язків, передбачених п.п. 2.18, 2.19, 2.33 «забезпечувати виконання підпорядкованим персоналом цеху дотримання правил внутрішнього трудового розпорядку», п.п. 2.48, 4.18, 4.19, 4.35 посадової інструкції, в іншій частині наказ залишити без змін.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування п.1 наказу № 865 від 23 вересня 2014 року в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани та позбавлення премії за серпень 2014 року суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 притягнутий до дисциплінарної відповідальності за демонтування металевого огородження майстерні, направлення демонтованих сталевих листів до ділянки листообробки №1 ЛПЦ-3000, виготовлення з них огородження та напільних коробів без оформлення та обліку у встановленому порядку без дотримання строків, тобто після спливу шести місяців з дня вчинення проступку (січень-лютий 2014 року). Щодо відвантаження у січні-квітні 2014 року за вказівкою позивача 1 534,5 т. амортизаційного габаритного та негабаритного лому, суд дійшов висновку, що викладені в наказі обставини не відповідають тим, що встановлені судом, оскільки з наданих відповідачем письмових матеріалів, а саме з інформації здачі лому цехом ЛПЦ-3000 за період з січня по квітень 2014 року вбачається, що у вказаний період лом амортизаційний габаритний та амортизаційний негабаритний за 2014 рік не здавався взагалі.

Суд дійшов висновку, що неправомірним притягненням до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_3 заподіяна моральна шкода, розмір відшкодування якої суд визначив у 500 грн.та стягнув матеріальну шкоду у вигляді неотриманої премії за серпень 2014 року в розмірі 2 904 грн.

Відмовляючи в задоволенні вимог про визнання неправомірними дії КТС з приводу тривалого і необ'єктивного розгляду звернення ОСОБА_3 та про скасування рішення КТС, суд першої інстанції виходив з того, що ці вимоги є похідними від вимоги про скасування самого наказу про накладання дисциплінарного стягнення у вигляді догани та позбавлення премії за серпень 2014 року, не має правового значення та не підлягає задоволенню, оскільки судом наказ № 865 від 23 вересня.2014 року в частині притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності визнаний незаконним та скасований.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до частини 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Рішення суду в частині відмови в задоволенні вимог про визнання неправомірними дії КТС з приводу тривалого і необ'єктивного розгляду звернення ОСОБА_3 та скасуванні рішення КТС не оскаржувалось, а тому його законність та обгрунтованість в цій частині судовою колегією відповідно до положень ч. 1 ст. 303 ЦПК України не перевірялась.

Відповідно до ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

За змістом ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Відповідно до вимог ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі і повідомляється працівникові під розписку.

В постанові № 9 від 06 листопада 1992 року Пленум Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз?яснив, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 1471-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 з 13 квітня 2004 року працював у ЛПЦ-3000 ПАТ «ММК ім. Ілліча» на посаді заступника начальника цеха по лінії різки та листообробки. 06 березня 2015 року звільнений за п.1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін. (а.с. 9-10 т. 1).

Відповідно до посадової інструкції 613 №5 заступника начальника цеха по лінії різки та листообробки ЛПЦ-3000, затвердженої директором по персоналу та соціальним питанням ПАТ «ММК ім. Ілліча» 25 квітня 2014 року, на заступника начальника цеха по лінії різки та листообробки покладається обов'язок: п. 2.18 - забезпечувати планування, облік, складання та своєчасне надання облікової та звітної документації про виробничу діяльність дільниці у відповідності з діючим на комбінаті порядком; п. 2.19 - контролювати дотримання норм витрат матеріально-технічних та енергетичних ресурсів, списання матеріалів під фактичне виконання обсягів робіт, впроваджувати прогресивні норми витрат; п. 2.33 - забезпечувати отримання підлеглим персоналом цеху правил внутрішнього трудового розпорядку; 2.48 - забезпечувати збереження майна комбінату в межах своєї компетенції; п. 4.18 - дотримання Конституції України, діючого законодавства України, наказів, постанов Кабінету Міністрів України, наказів та розпоряджень по підприємству в межах своєї компетенції; п. 4.19 - спричинену матеріальну шкоду, правопорушення, скоєні в процесі здійснення своєї діяльності; п. 4.35 - забезпечення збереження майна комбінату в межах своєї компетенції. (а.с. 44-47 т.1).

Згідно з пунктом 1 наказу № 865 23 вересня 2014 року в.о. генерального директора ПАТ ММК «ім. Ілліча» «Про результати позапланової перевірки ділянки № 2 ЛПЦ-3000 з питання обліку та збереження товарно-матеріальних цінностей» заступнику начальника цеха по лінії різання та листообробки ЛПЦ-3000 ОСОБА_3 оголошено догану та позбавлено 100% премії за серпень 2014 року за невиконання без поважних причин покладених на працівника обов'язків, передбачених п.п. 2.18, 2.19, 2.33, 2.41, 4.15, 4.16, 4.25 посадової інструкції, які виразились у незабезпеченні планування, обліку, у не складанні та несвоєчасному наданні облікової та звітної документації про виробничу діяльність дільниці, у відсутності контролю за списанням матеріалів під фактично виконані обсяги робіт, у незабезпеченні збереження майна комбінату, у відсутності належного контролю за роботою підлеглого персоналу.

Наказом №129 від 27 лютого 2015 року внесені зміни в пункт 1 наказу №865 від 23 вересня 2014 року в частині перерахованих пунктів посадової інструкції, наказано читати його в новій редакції, а саме: «За невиконання без поважних причин покладених на працівника обов`язків, передбачених п.п. 2.18, 2.19, 2.33 «забезпечувати виконання підпорядкованим персоналом цеху дотримання правил внутрішнього трудового розпорядку», п.п. 2.48, 4.18, 4.19, 4.35 посадової інструкції, в іншій частині наказ залишити без змін.

Судом встановлено, що одним з порушень ОСОБА_6 ставиться демонтування металевого огородження майстерні, направлення демонтованих сталевих листів до ділянки листообробки №1 ЛПЦ-3000, виготовлення з них огородження та напільних коробів без оформлення та обліку.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що вказані дії були здійснені у січні-лютому 2014 року. Відповідачем суду не наданий акт перевірки, яким встановлені вказані у оспорюваному наказі порушення. Документально не встановлено конкретну дату вчинення вищезазначеного порушення, в той час як період часу «січень-лютий 2014 року» вбачається з багатьох документів: листа в.о. начальника ЛПЦ-3000 ОСОБА_7 від 08 липня 2014 року, в якому він зазначає, що демонтаж огородження з металевих листів та його подальше монтування здійснювалось у січні-лютому 2014 року; службової записки головного бухгалтера від 27 серпня 2014 року (на підставі якої винесено наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності), де зазначено, що ці дії вчинені у січні 2014 року; листа головного бухгалтера від 12 вересня 2014 року, де зазначається точна дата, коли документи та накладна мали бути надані у бухгалтерію - 23 лютого 2014 року.

Позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності 23 вересня 2014 року, тобто після спливу шести місяців з дня вчинення проступку (січень-лютий 2014 року). За таких обставин суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що відповідач застосував дисциплінарне стягнення за демонтування металевого огородження майстерні, направлення демонтованих сталевих листів до ділянки листообробки №1 ЛПЦ-3000, виготовлення з них огородження та напільних коробів без оформлення та обліку у встановленому порядку без дотримання строків, передбачених ст. 148 КЗпП України.

Доводи апеляційної скарги, що суд неправильно, всупереч встановленим у справі обставинам зробив висновок про порушення положень ст. 148 КЗпП України і притягнення відповідача до дисциплінарної відповідальності після спливу 6 місяців, оскільки останній день надання документів до бухгалтерії є 31 березн 2014 року, судова колегія вважає необґрунтованими та такими, що не впливають на правильність ухваленого рішення суду, оскільки не встановлена конкретна дата вчинення вищезазначеного порушення позивачем, а тільки встановлений період виконання вказаних робіт січень-лютий 2014 року.

Суд першої інстанції встановив, що викладені в наказі обставини порушення щодо відвантаження у січні-квітні 2014 року за вказівкою позивача 1 534,5 т амортизаційного габаритного та негабаритного лому, не відповідають тим, що встановлені в судовому засіданні, оскільки з наданих відповідачем письмових матеріалів: інформації здачі лому цехом ЛПЦ-3000 за період з січня по квітень 2014 року- вбачається, що у зазначений період лом амортизаційний габаритний та амортизаційний негабаритний за 2014 рік не здавався взагалі. Цей факт не оспорювався і представником відповідача.

Посилання відповідача на те, що підлеглими ОСОБА_3 працівниками неодноразово протягом 2013-2014 років відправлявся згідно записів у книзі обліку та накладних амортизаційний лом, а в дійсності направлявся лом сталевий збірний, що свідчить про систематичність вчинення такого порушення, суд першої інстанції підставно не прийняв до уваги, оскільки ці факти не були належним чином встановлені і пред'явлені позивачу в якості порушення, та не були предметом розгляду в сенсі допущення дисциплінарного порушення.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не взяв до уваги документи за квітень 2014 року, які підтверджують переміщення вантажу - лому амортизаційного, що спростовує заперечення позивача ОСОБА_5, суперечать встановленим обставинам справи. Згідно з накладною №7622 за квітень 2014 року, на яку посилається відповідач, лом сталевий збірний масою 21,3 т перевезений з одного цеху до іншого. Проте, з тексту наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності не вбачається, що він притягнутий до дисциплінарної відповідальності за те, що в зазначеній накладній лом у кількості 21,3 т вказаний як «лом амортизаційний», а до бухгалтерії надані документи на цей же лом, як «сталевий збірний». Тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що вказані факти не можуть бути прийняті до уваги, оскільки ці обставини не були пред'явлені позивачу в якості порушення та не були предметом розгляду в сенсі допущення дисциплінарного порушення.

Відповідно до тексту наказу в січні-квітні 2014 року на підставі усної вказівки позивача вдвантажено 1 534,5 т амортизаційного лому, документи на відвантаження лому оформлені не були. Проте вказана в наказі цифра не підтверджена документально, оскільки накладними, які подавались до бухгалтерії та звітом відповідача (а.с.53-57 т.1) підтверджено, що за вказаний період відвантажено 182,3 т лому сталевого збірного.

Доводи апеляційної скарги щодо безпідставного стягнення моральної шкоди на користь позивача при відсутності доказів її заподіяння, судова колегія вважає необґрунтованими і такими, що не впливають на правильність ухваленого судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 2371 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач був неправомірно притягнутий до дисциплінарної відповідальності, чим йому заподіяні моральні страждання, і з урахуванням обставин справи, засад розумності, виваженості та справедливості визначив розмір відшкодування моральної шкоди 500 грн.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в достатньому обсязі встановив обставини справи за позовними вимогами ОСОБА_3, відповідні їм правовідносини, поясненням сторін та наданим доказам дав належну оцінку.

Суд правильно застосував матеріальний закон, вимоги ст.ст. 212-214 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення вимог позивача про скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення, стягнення моральної та матеріальної шкоди.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції. Ніяких нових обставин чи доказів, які не були предметом розгляду судом першої інстанції та могли б вплинути на правильність висновків та рішення суду відповідачем в суді апеляційної інстанції не надано.

Порушень норм процесуального права, які б могли призвести до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Згідно із статтею 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки апеляційним судом не встановлено порушень судом першої інстанції при розгляді справи вимог матеріального чи процесуального законів або неправильної оцінки досліджених по справі доказів, то підстав для задоволення апеляційних скарг та скасування судового рішення апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу відповідача Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» відхилити.

Рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: О.М. Пономарьова

Судді: С.А. Зайцева

А.В. Лоленко