У Х В А Л А

15 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі

Яреми А.Г., Гуменюка В.І.,Лященко Н.П.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення Апеляційного суду Вінницької області від 1 лютого 2016 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про припинення права на частку у спільному майні,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 10 червня 2014 року позов задоволено.

Припинено право власності ОСОБА_5 на 4/12 частин квартири АДРЕСА_1 та виплачено йому грошову компенсацію вартості його частки у спільному частковому майні в розмірі 47 228 гривень, які внесені ОСОБА_4 на депозитний рахунок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області - 0080, отримувач ТУ ДСА у Вінницькій області, код отримувача 26286152, банк отримувача ГУ ДКСУ у Вінницькій області, код банку 802015 (квитанція ПАТ «КБ «Хрещатик» від 26 травня 2014 року № ).

Припинено право власності ОСОБА_6 на 1/12 частину вищевказаної квартири та виплачено їй грошову компенсацію вартості її частки у спільному частковому майні в розмірі 11 807 гривень, які внесені ОСОБА_4 на депозитний рахунок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області - 0080, отримувач ТУ ДСА у Вінницькій області, код отримувача 26286152, банк отримувача ГУ ДКСУ у Вінницькій області, код банку 802015 (квитанція ПАТ «КБ «Хрещатик» від 26 травня 2014 року № ).

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 5/12 частин вищенаведеної квартири.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 472 грн 28 коп. судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 118 грн 07 коп. судового збору.

Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 14 липня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано і ухвалено нове про відмову в задоволенні позову.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 листопада 2015 року ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 14 липня 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 1 лютого 2016 року рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 10 червня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення.

У задоволенні позову відмовлено.

Повернуто ОСОБА_4 з депозитного рахунку Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області - 0080, отримувач ТУ ДСА у Вінницькій області, код отримувача 26286152, банк отримувача ГУ ДКСУ у Вінницькій області, код банку 802015 (квитанція Жмеринського відділення ПАТ «КБ «Хрещатик» № від 26 травня 2014 року) грошові кошти в сумі 47 228 гривень, які внесені ОСОБА_4 на депозитний рахунок.

Повернуто ОСОБА_4 з депозитного рахунку Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області - 0080, отримувач ТУ ДСА у Вінницькій області, код отримувача 26286152, банк отримувача ГУ ДКСУ у Вінницькій області, код банку 802015 (квитанція Жмеринського відділення ПАТ «КБ «Хрещатик» від 26 травня 2014 року № ) грошові кошти в сумі 11 807 гривень, які внесені ОСОБА_4 на депозитний рахунок.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 березня 2016 року у відкритті касаційного провадження відмовлено.

У заяві ОСОБА_4 порушується питання про скасування рішення Апеляційного суду Вінницької області від 1 лютого 2016 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 березня 2016 року та залишення в силі рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 10 червня 2014 року з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України:

неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме статті 365 ЦК України;

невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, а саме статті 365 ЦК України.

Для прикладу наявності зазначених підстав подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_4 посилається на ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 листопада 2015 року, судові рішення Верховного Суду України від 23 червня 2010 року, 16 січня 2012 року та 2 липня 2014 року.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що необхідність відкриття провадження у справі за вказаною заявою відсутня та в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Ухвалюючи рішення, суд апеляційної інстанції, з висновками якого погодився і суд касаційної інстанції, виходив з того, що позивачем не надано доказів, що частки відповідачів є незначними і вони не можуть бути виділені в натурі. Крім того, припинення права на частку у спільній власності завдасть істотної шкоди інтересам відповідача ОСОБА_5

Ухвали колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23 червня 2010 року та колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 листопада 2015 року, що надані заявником як приклади, якими судові рішення судів попередніх інстанцій скасовані, а справи передані на новий розгляд до цього суду, не містять правових позицій щодо спірних правовідносин та застосування норм матеріального права, а вказують на допущені судами попередніх інстанцій порушення норм процесуального права та необхідність їх усунення для правильного вирішення спору, а також нез'ясування судами належним чином фактичних обставин справи.

Порівняння змісту вказаних для прикладу судових рішень зі змістом судових рішень, про перегляд яких подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

У зв'язку з цим, підстава для перегляду судового рішення у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, передбачена пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, відсутня.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

У постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року, що надана заявником як приклад, зазначено, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Такий правовий висновок застосовано і в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 березня 2016 року, про перегляд якої просить заявник.

У постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 2 липня 2014 року, що надана заявником для порівняння, указано, що відповідач за зустрічним позовом є громадянином іншої держави, в якій він проживає і працює, а спірну власність використовує тільки для літнього відпочинку.

У зв'язку з цим, підстава для перегляду судових рішень у зв'язку з невідповідністю судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України, теж відсутня.

Ураховуючи наведене, вважати зазначену заяву обґрунтованою немає підстав.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про припинення права на частку у спільному майні за заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення Апеляційного суду Вінницької області від 1 лютого 2016 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 березня 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А.Г. Ярема
В.І. Гуменюк Н.П. Лященко