Апеляційний суд Житомирської області
Справа №279/9829/15-ц Головуючий у 1-й інст. Шульга О. М.
Категорія 39 Доповідач Коломієць О. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді : Коломієць О.С.

суддів : Жигановської О.С., Якухно О.М.

з участю секретаря

судового засідання: Добровольській Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третьої особи - Коростенської державної нотаріальної контори про встановлення факту перебування у шлюбних стосунках та зміна черговості одержання права на спадкування

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 29 січня 2016 року, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом в якому просив встановити факт його спільного проживання у період з липня 2003 року по квітень 2015 року без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати його права на спадкування разом із спадкоємцем першої черги за законом, дочкою спадкодавця - ОСОБА_3.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 29 січня 2016 року цивільну справу за позовом ОСОБА_2 передано на розгляд до Хорольського районного суду Полтавської області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу, а справу направити для продовження розгляду до Коростенського міськрайоного суду Житомирської області. Зокрема, апелянт посилається на те, що до даних правовідносин необхідно застосувати положення ст.ст. 114, 257 ЦПК України, а не ст.109 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Так, за загальним правилом підсудності (ч.1 ст.109 ЦПК України) позови до фізичної особи пред'являються до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини (виключна підсудність).

Підсудність справ про спадкування визначається за правилами ст.109 ЦПК України. Позови щодо права спадкування за загальними правилами підсудності подаються до суду за місцем проживання (знаходження) відповідача, за винятком позовів щодо нерухомого спадкового майна, які подаються до суду за місцезнаходженням цього майна.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_3 зареєстрована за адресою : АДРЕСА_2, що відповідно до адміністративно-територіального поділу відноситься до Хорольського районну Полтавської області

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 116 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності.

Так, п.46 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз'яснено, якщо після відкриття провадження у справі та до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності, суд не має права розглядати справу і зобов'язаний передати її на розгляд до суду, якому вона підсудна за законом, оскільки ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Встановивши після відкриття провадження та до початку судового розгляду, що справа підсудна не Коростенському міськрайонному суду Житомирської області, а Хорольському районному суду Полтавської області, суд першої інстанції у відповідності до вимог п.2 ч. 1 ст. 116 ЦПК України передав справу на розгляд до належного суду.

Посилання позивача на застосування судом норм ст.ст. 114, 257 ЦПК України є безпідставним.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами існує спір про право - про визнання за позивачем права на спадкування після смерті ОСОБА_4, який у відповідно до положень ч.4 ст. 256 ЦПК України, не може розглядатись судом в порядку окремого провадження за місцем проживання заявника (ч.1 ст. 257 ЦПК України).

Крім того, двокімнатна квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності по ? частині відповідачу ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 13.04.2007 року та позивачу ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10.10.1994 року (а.с.46,50-53).

Місцезнаходження на території м.Коростеня Житомирської області спадкового нерухомого майна документально не підтверджено, що виключає можливість пред'явлення ОСОБА_2 позову на підставі ст. 114 ЦПК України до Коростенського міськрайоного суду Житомирської області.

Ухвала постановлена з додержанням норм процесуального права, підстав для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 29 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді