Справа № 344/5953/16-ц
Провадження № 4-с/344/96/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2016 року Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

секретаря Мічути Т.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, субєкт оскарження Відділ державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 08 квітня 2016 року,-

В С Т А Н О В И В :

Скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 08 квітня 2016 року. В обґрунтування вимог скарги скаржник зазначив, що 08 квітня 2016 року Відділом державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа по справі № 344/16456/2015, виданого Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області 18 березня 2016 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат по оплаті судового збору в розмірі 487,20 грн. Скаржник вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки не зазначена дата винесення судового рішення та вказана інша дата народження. За таких обставин скаржник просить поновити пропущений з поважних причин строк звернення до суду зі скаргою, оскільки копія постанови була отримана 07 травня 2016 року, призупинити вчинення виконавчих дій, скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 08 квітня 2016 року.

Скаржник у судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву про розгляд скарги без його участі, вимоги скарги підтримав, просив скаргу задовольнити у повному обсязі.

Представник Відділу державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції у судове засідання не прибув, але до суду надано заперечення, в якому вимоги скарги не підтримав, просив відмовити у задоволенні скарги, також просив розглядати справу без участі представника Відділу державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції.

Суд, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги скарги та заперечення на них, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Постановою державного виконавцяВідділу державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції від 08 квітня 2016 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат по оплаті судового збору в розмірі 487,20 грн. (а.с. 2).

Скаржник отримав копію постанови 07 травня 2016 року (а.с. 3-4).

Згідно положень статті 385 Цивільного процесуального кодексу України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 08 квітня 2016 року скаржник отримав 07 травня 2016 року, даних про отримання та ознайомлення скаржником з копією оскаржуваної постанови раніше матеріали не містять.

11 травня 2016 року скаржник звернувся до суду зі скаргою на постанову про відкриття виконавчого провадження.

За вказаних обставин та за відсутності інших даних в матеріалах справи, обґрунтованих заперечень представника Відділу державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції суд вважає, що слід поновити скаржнику строк звернення до суду зі скаргою.

Згідно статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами від імені України і є обов'язковими для виконання на всій території України.

Обов'язковість рішення суду як однієї з засад судочинства також встановлена нормами Конституції України, які є нормами прямої дії. Недотримання цього принципу порушує правовий порядок, встановлений державою.

Частина перша статті 14 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Частиною першою статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час прийняття спірної постанови) передбачено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до частин першої-другої статті 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Суд вважає, що описка у даті народженні відповідача/боржника у судовому рішенні і, відповідно, виконавчому листі, виданому 18 березня 2016 року, не може бути підставою для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Щодо відсутності у спірній постанові дати винесення судового рішення, то суд зазначає, що у постанові державним виконавцем зазначені реквізити виконавчого листа.

Судом встановлено, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 08 квітня 2016 року відповідає встановленим Законом України «Про виконавче провадження» вимогам, а тому суд не вбачає підстав для її скасування і вважає, що при її постановленні державний виконавець діяв в межах своїх повноважень і згідно Закону України «Про виконавче провадження».

За таких обставин суд дійшов до переконання, що відкриття виконавчого провадження є правомірним, здійснено державним виконавцем в межах компетенції та у визначений законом строк.

Вимога про зупинення вчинення виконавчих дій задоволенню не підлягає, оскільки положеннями статей 37, 38 Закону України «Про виконавче провадження» встановлений перелік підстав для зупинення виконавчого провадження, а скаржником у скарзі не зазначені підстави для зупинення, передбачені вказаними положеннями Закону України «Про виконавче провадження».

Виходячи з вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо і взаємний звязок доказів у їх сукупності, перевіривши, чи діяв державний виконавець відповідно до вимог чинного законодавства, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії; безсторонньо;добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямована ця дія; своєчасно, тобто протягом розумного строку, дійшов висновку, що скарга задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, відповідно до статті 19 Конституції України, статей 1, 5, 6, 11, 18, 19, 25 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись статтями 3, 4, 57-60, 208-210, 292, 293, 383-389 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду зі скаргою про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

У задоволенні скарги ОСОБА_1, субєкт оскарження Відділ державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 08 квітня 2016 року відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на ухвалу подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.В. Мелещенко