Ухвала

іменем україни

28 вересня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Писаної Т.О., ЗавгородньоїІ.М., Мазур Л.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за скаргою публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Коломийського міськрайонного управління юстиції Микицея Василя Дмитровича, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 21 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» звернулось до суду з указаною скаргою та просило визнати протиправними дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Коломийського міськрайонного управління юстиції Микицея Василя Дмитровича при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження від 04 березня 2015 року та скасувати цю постанову.

В обґрунтування поданої скарги, банк зазначив, що боржник дійсно погасила заборгованість перед банком, однак виконала інше судове рішення, а тому головний державний виконавець не вправі був завершувати виконавче провадження із примусового виконанню рішення суду від 05 лютого 2014 року.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10 грудня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 21 січня 2016 року, відмовлено у задоволенні скарги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит».

У касаційній скарзі представник публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для його скасування.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а згідно з частиною 2 цієї статті державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Судом встановлено, що рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05 лютого 2014 року у справі № 346/4828/13-ц було стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором від 15 серпня 2007 року у розмірі 187 183,19 грн.

Крім того, Коломийським міськрайонним судом від 29 вересня 2014 року у справі № 346/3293/14-ц було постановлено рішення, яким у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 15 серпня 2007 року у розмірі 187 183,19 грн звернуто стягнення на предмет іпотеки - комерційне приміщення по АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_5

07 березня 2014 року та 21 жовтня 2014 року на виконання вищезазначених рішень, Коломийським міськрайонним судом було видано виконавчі листи.

03 грудня 2014 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Коломийського міськрайонного управління юстиції було відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення суду у справі № 346/3293/14-ц, а постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Коломийського міськрайонного управління юстиції від 10 грудня 2014 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення суду у справі № 346/4828/13-ц.

27 лютого 2015 року ОСОБА_5 сплатила 207 408,98 грн на погашення боргу і скаржник не заперечує, що йому було перераховано 187 183,19 грн на погашення заборгованості за кредитним договором від 15 серпня 2007 року.

Оскаржуваною постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Коломийського міськрайонного управління юстиції від 04 березня 2015 року закінчено виконавче провадження щодо боржника ОСОБА_6 у зв'язку з фактичним повним виконанням рішення у справі № 346/4828/13-ц.

Згідно пункт 8 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

З указаного вбачається, що одним із солідарних боржників було сплачено стягнуту на підставі рішення суду заборгованість за кредитним договором, а тому державний виконавець обґрунтовано закінчив виконавче провадження у зв'язку з фактичним виконанням у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Таким чином, колегією суддів встановлено, що суди першої та апеляційної інстанцій, дослідивши усі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, ухвалили законні і обґрунтовані судові рішення, а тому підстав для їх скасування немає.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» відхилити.

Ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 21 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:Т.О. Писана І.М. Завгородня Л.М. Мазур