Справа № 464/419/16-ц
пр.№ 2/464/659/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.12.2016 Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Горбань О.Ю.

секретаря судових засідань ОСОБА_1

за участю:

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фіакр -Львів», третя особа ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Відповідною заявою від 21.06.2016 збільшив позовні вимоги та просить стягнути з ОСОБА_6 «Фіакр -Львів» на його користь матеріальну шкоду у розмірі 45 964,72 грн., суму індексації основного боргу у розмірі 4 412,59 грн., три відсотки річних у розмірі 596, 91 грн. та понесені судові витрати у розмірі 551, 20 грн. Обґрунтовує позов тим, що 23.04.2015 о 15.30 год. на перехресті пр.ОСОБА_7 вул.Угорська третя особа ОСОБА_5, перебуваючи у трудових відносинах з відповідачем ОСОБА_6 «Фіакр -Львів», керуючи автобусом "А 09202 Богдан", д.н.з ВС 1890 АА,який належав останньому здійснив зіткнення з автомобілем марки «Дачіа Логан», д.н.з ВС 2179 ВОпід керуванням позивача. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 30.06.2015 третю особу ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди. Під час скоєння вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 працював у ОСОБА_6 «Фіакр -Львів», а тому відповідно до ч.1 ст. 1172 ЦК України обовязок по відшкодуванню шкоди покладено на ОСОБА_6 "Фіакр-Львів", з яким винна у ДТП особа перебувала у трудових відносинах. ОСОБА_8 висновку № 133 від 07.06.2015 експертного автотоварознавчого дослідження розмір відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_1 складає 95 964,72 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність винуватця у ДТП на момент настання дорожньо-транспортної пригоди застрахована у СК "Княжа", тому позивач отримав страхове відшкодування в розмірі ліміту в сумі 50 000 грн. Натомість, виплачена сума є значно меншою ніж вартість відновлювального ремонту і недостатньою для повного відшкодування завданої шкоди, тому просить стягнути з ОСОБА_6 «Фіакр -Львів» матеріальну шкоду в розмірі 45 964 грн. 72 коп., яка є різницею між фактичним розміром понесених витрат і страховою виплатою. Крім того, з покликанням на ст.625 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_6 "Фіакр-Львів" суму індексації основного боргу в розмірі 4 412, 59 грн., три відсотки річних у розмірі 596, 91 грн. Покликається на акти, висновки, довідки, інші докази, які вважає вичерпними.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 (діє згідно договору про надання правової допомоги від 26.05.2016) збільшені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні, викладеним у позовній заяві. Просить позов задоволити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 (діє на підставі довіреності від 20.03.2016) в судовому засіданні позов визнав частково у розмірі 5 803, 57 грн. Зазначає, що відшкодуванню підлягає різниця вартості матеріального збитку (реальні збитки) і страховою виплатою, тоді як позивач просить стягнути різницю між вартість відновлювального ремонту і отриманим страховим відшкодуванням. Зазначає, що позивачем не доведено, що при ремонті автомобіля, котрий належить іншій особі, використовувались нові вузли, деталі, комплектуючі частини, що ставить під сумнів визначену вартість як відновлювальних робіт, так і матеріальний збиток, проведеного дослідження, яке виконане автотоварознавцем ОСОБА_9 Просить відмовити в задоволенні позову.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не зявився з невідомих для суду причин, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає за можливе ухвалити рішення у відсутності цього учасника процесу, котрий не прибув за викликом суду і не повідомив про причини свого неприбуття.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази у справі, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 23.04.2015 о 15.30 год. на перехресті пр.ОСОБА_7 вул.Угорська сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автобуса марки "А 09202 Богдан", д.н.з ВС 1890 АА, під керуванням ОСОБА_5 та автомобіля марки "Дачіа Логан", д.н.з ВС 2179 ВО, під керуванням водія ОСОБА_4 Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки "Дачіа Логан", д.н.з ВС 2179 ВО отримав механічні пошкодження.

Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 30.06.2015, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 23.04.2015. Постанова набрала законної сили і є преюдиціальною для суду, який розглядає цивільну справу.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Частиною 4 ст.61 ЦПК України також передбачено, що вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже, наведені вище обставини доказуванню не підлягають.

Зясовано і не оспорюється сторонами, що третя особа водій ОСОБА_5 на час дорожньо-транспортної пригоди 23.04.2015 перебував з ТОВ «Фіакр - Львів» у трудових відносинах.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

ОСОБА_8 із частинами другою, пятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до частини 1 статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Отже, відповідальність юридичної або фізичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з даною організацією в трудових відносинах, і шкода, заподіяна нею у зв'язку з виконанням трудових (службових) обовязків.

При цьому, під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов'язків розуміється виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою, або спричинена необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов'язків працівника.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 28.04.2015 у справі №6-229цс14.

ОСОБА_8 серії АС/8060690 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів цивільно правова відповідальність водія транспортного засобу "А 09202 Богдан" д.н.з. НОМЕР_2 на момент настання дорожньо-транспортної пригоди застрахована у СК "Княжа" за полісом АС/8060690, в якому визначений ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну в сумі 50 000 грн, яка і була виплачена позивачу.

З висновку № 133 експертного автотоварознавчого дослідження від 07 червня 2015 року, складеного судовим експертом ОСОБА_9, вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля марки "Дачіа Логан", д.н.з ВС2179ВО становить 95 964,72 грн., вартість матеріального збитку становить 55 803,57 грн., ринкова вартість автомобіля до моменту його пошкодження у ДТП становила 162 160,08 грн. При складанні експертне дослідження проводилося з безпосереднім оглядом ушкодженого транспортного засобу, в присутності позивача, третьої особи, представника ПрАТ "Княжа".

За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Порядок визначення розміру матеріальних збитків, завданих пошкодженням колісного транспортного засобу, врегульовано Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції та Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24 листопада 2003 року(далі - ОСОБА_10).

ОСОБА_8 з пунктом 2.4. Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

За змістом пп. 8.1. - 8.3.Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Міністерством юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092, якщо вартість відновлювального ремонту ТЗ не перевищує його ринкову вартість, розмір матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників ТЗ.

Крім того,у п. 14 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз'яснено, якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків).

Таким чином, фізичний знос не застосовується, якщо для відновлення пошкодженого ТЗ було використано нові вузли (деталі), взамін знятих з виробництва деталей і зношеність пошкодженого майна застосовується при відшкодуванні збитків.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

З акту №11/09/36 від 19.10.2015 вбачається, що фізична - особа ОСОБА_10 виконав роботи по ремонту автомобіля Дачія Логан відповідно до рахунку №11/09/36 від 11.09.2015 на загальну суму 98 253,43 грн. ОСОБА_4 прийняв ці роботи, претензій до виконавця немає. Наведене підтверджує те, що позивачем, який володів транспортним засобом на підставі довіреності, проведено відновлювальний ремонт автомобіля на суму 98 253,43 грн.

ОСОБА_8 з роз'ясненнями, викладеними в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів особа відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі N 6-691цс15.

В силу вимог ч. 1 ст.360-7 ЦПК України, рішення Верховного Суду України прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

Зважаючи на наведене, позивач має право на відшкодування встановленого висновком автотоварознавчого дослідження вартості відновлювального ремонту, а не як помилково зазначає відповідач - матеріального збитку, завданого в результаті ДТП.

Доводи представника відповідача про недоведеність позивачем використання саме нових вузлів, деталів, комплектуючих частин не заслуговують на увагу суду, клопотання про призначення експертизи з цих підстав судом відхилено як безпідставне, оскільки письмовими доказами доведено, що ФОП ОСОБА_10 виконав роботи по ремонту пошкодженого автомобіля (а.с.33), позивач здійснив виконавцю оплату по рахунку через банківську установу (а.с.34), а на час розгляду справи судом у позивача автомобіль відсутній. (термін довіреності на ім"я позивачап сплив 19.08.2016, а.с.12).

З огляду на викладене, суд вважає, що з відповідача, працівник якого був винуватцем ДТП, підлягає стягненню різниця між вартістю відновлювального ремонту та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі 45 964, 72 грн.

В решті позовних вимог - про стягнення штрафних санкцій у відповідності до положень ст. 625 ЦК України, то в цій частині суд відмовляє. Оскільки між позивачем та відповідачем не виникли договірні відносини, а тому вимоги про стягнення індексації основного боргу, 3% річних задоволені бути не можуть. А відтак в цій частині позову слід відмовити.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

На підставі ст.ст. 22, 625, 1166, 1167, 1187, 1172, 1194 Цивільного кодексу України, та керуючись ст.ст. 10, 58-60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_4 задоволити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фіакр-Львів" на користь ОСОБА_4 45 964 (сорок пять тисяч девятсот шістдесят чотири) грн. 72 коп. матеріальної шкоди.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фіакр-Львів" на користь ОСОБА_4 судові витрати у розмірі 551 грн. 20 коп.

В решті позову - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.Ю.Горбань