Провадження № 2/161/59/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді Гриня О.М.

при секретарі Муригіній А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», товариства з обмеженою відповідальністю «Альпі-Львів» про стягнення страхового відшкодування, --

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 «Українська пожежно-страхова компанія», ОСОБА_3 «Альпі-Львів» про стягнення страхового відшкодування.

Позов мотивує тим, що 15.06.2015 року на перехресті вулиць Московська та Мазепи в місті Луцьку трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю ОСОБА_4, який керував автомобілем ЗАЗ-557, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3 «Альпі-Львів» та ОСОБА_1, який керував автомобілем Ауді 100, реєстраційний номер НОМЕР_2. Через порушення ОСОБА_4 правил дорожнього руху відбулося зіткнення, чим йому було завдано матеріальної шкоди. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 «Альпі-Львів» і ОСОБА_4 була застрахована в ОСОБА_2 «Українська пожежно-страхова компанія» за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Після складання заяви-повідомлення та здійснення визначення вартості матеріального збитку, звернувся з заявою до страхової компанії про виплату страхового відшкодування. Зазначає, що 17.09.2015 року на його картковий рахунок було зараховано кошти в сумі 16 132,45, які надійшли від ОСОБА_2 «Українська пожежно-страхова компанія» як страхове відшкодування. Разом з тим, 20.08.2015 року пошкоджений після аварії свій автомобіль він продав за 24000 грн. Крім того, 09.10.2015 року він звернувся до ОСОБА_2 «Українська пожежно-страхова компанія» з проханням надати документи, які стали підставою для виплати страхового відшкодування, аби перевірити правильність розрахунку, однак йому було відмовлено. Вказує на те, що ринкова вартість його автомобіля до ДТП становила 81610,1 грн., залишкова вартість згідно договору купівлі-продажу вказаного автомобіля після ДТП склала 24000 грн. А тому, вважає, що враховуючи виплату страхового відшкодування в сумі 16132,45 грн., при ліміті відповідальності 50000 грн., ОСОБА_2 «Українська пожежно-страхова компанія» повинна йому доплатити ще 33868 грн. Враховуючи, що всього матеріальна шкода, за його підрахунками, становить 57610 грн., то ОСОБА_3 «Альпі Львів», як власник джерела підвищеної небезпеки, повинен відшкодувати йому 11 610 грн.

На підставі наведеного, просить стягнути на його користь з ОСОБА_2 «Українська пожежно-страхова компанія» розмір страхового виплати в сумі 33868 грн. та з ОСОБА_3 «Альпі-Львів», як відшкодування за матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП, та судові витрати в справі.

Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 «Українська пожежно-страхова компанія» в судове засідання не зявився, подав суду письмові заперечення, в яких зазначає, що згідно висновку про вартість матеріального збитку, вартість відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ без урахування фізичного зносу деталей з ПДВ складає 103215,11 грн., ринкова вартість автомобіля позивача складає 81 610,10 грн., а залишкова вартість складових ТЗ 64 896,58 грн. Враховуючи положення п. 30.2 ст. 30 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності» потерпілій особі відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП. З розрахунку: 81 610,10 грн. (ринкова вартість ТЗ до ДТП) 64 896,58 грн. (залишкова вартість ТЗ) - 500 грн. (франшиза) = 16 213,52 грн. Страхове відшкодування саме в такому розмірі було виплачене позивачу ОСОБА_2 «Українська пожежно-страхова компанія». Вважає, що сума страхового відшкодування розрахована обєктивно, підстави для доплати відсутні. Просить відмовити в позові в повному обсязі, а розгляд справи проводити без участі представника ОСОБА_2 «Українська пожежно-страхова компанія»(а.с.37-39)

Представник відповідача ОСОБА_3 «Альпі-Львів» в судове засідання не зявився, надав суду письмові заперечення на позов (а.с.26), які мотивує тим, що ОСОБА_1 не може бути знаний належним позивачем у справі, оскільки згідно довіреності від власника автомобіля, він не наділений право здійснювати представництво у суді інтересів власника автомобіля та вимагати стягнення на свою користь грошових коштів за шкоду, спричинену ДТП. Разом з тим, зазначає, що згідно висновків про вартість матеріального збитку та розрахунків зроблених ОСОБА_2 «Українська пожежно-страхова компанія», страхове відшкодування ОСОБА_1 виплачено в повному обсязі.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Правовідносини в сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", що спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 15.06.2015 року о 12 год. 00 хв., керуючи транспортним засобом марки «ЗАЗ 110557», д.н.з. НОМЕР_1 по вул.. Московській в м. луцьку та рухаючись по другорядній дорозі, не дав дорогу автомобілю НОМЕР_3, який рухався по головній дорозі по вул.. І. Мазепи в м. Луцьку. Таким чином, ОСОБА_4 порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП (а.с.45).

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.07.2015 року ОСОБА_4 на підставі ст. 21 КУпАП звільнено від адміністративної відповідальності за ст.. 124 КУпАП (а.с.45).

У звязку з чим суд приходить до висновку, що провина водія ОСОБА_4 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 15.06.2015 року - встановлена.

Крім того, з зі змісту даної постанови вбачається, що на час скоєння ДТП, а також на час розгляду справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_4 перебував в трудових стосунках з ОСОБА_3 «Альпі-Львів».

Відповідно до статті 21 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_4 була застрахована ОСОБА_2 Українська пожежно-страхова компанія» за полісом АІ №1284829 від 15.11.2014 року, укладеним з ОСОБА_3 «Альпі-Львів», який був чинним на момент пригоди, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) складає 50000 грн., франшиза 500 грн.

Подія вищеописаного ДТП була визнана відповідачем ОСОБА_2 Українська пожежно-страхова компанія» страховим випадком.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САО №493364 автомобіль НОМЕР_4 належить ОСОБА_5М.(а.с.16).

Судом встановлено, що 23.07.2015 року ОСОБА_5М ОСОБА_1 надана нотаріально посвідчена довіреність від на розпорядження транспортним засобом «Ауді 100», державний номерний знак НОМЕР_2 (а.с.17).

Згідно зі ст. 22.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоровю та майну постраждалої особи.

Згідно з ст. 22 ЦК України, збитками є витрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно зі статтею 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобовязаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк встановлений в договорі.

Відповідно до п.9.1, 9.2 ст. 9 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума це грошова сума, у межах якої страховик зобовязаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

За зверненням позивача, на основі проведених на замовлення страхової компанії автотоварознавчих досліджень, ОСОБА_2 Українська пожежно-страхова компанія» позивачу виплачено страхове відшкодування в сумі 16 213,52 грн. (а.с.41).

Відповідно до положень ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За клопотанням представника позивача у справі було призначено та проведено судову автотоварознавчу експертизу №7184 від 03.06.2016 року. Однак, висновком даної автотоварозначої експертизи відповіді на поставлене судом перед експертами питання надано не було, а саме ухвалою Луцького міськрайонного суду від 18.02.2016 року про призначення автотоварознавчої експертизи перед експертами ставилося питання про визначення залишкової вартості автомобіля після ДТП, натомість висновком експерта визначено ринкову вартість автомобіля до ДПТ. В звязку з чим, ухвалою Луцького міськрайонного суду від 25.10.2016 р. в даній справі призначено повторну автототоварознавчу експертизу, згідно висновку якої ринкова вартість колісного транспортного засобу до ДТП станом на 16.06.2015 року складає 80 416,02 грн.; ринкова вартість колісного транспортного засобу «Ауді 100», державний номерний знак НОМЕР_2, після ДТП станом на 16.06.2015 року становить 36358,28 грн.

Різниця між ринковою вартістю колісного транспортного засобу автомобіля «Ауді 100», державний номерний знак НОМЕР_2, станом на момент до його пошкодження у ДТП, що сталася 16.06.2015 року, та його ринковою вартістю на момент після пошкодження у ДТП, що сталася 16.06.2015 року складає 44 057,74 грн.

Відповідно до п.30.1, 30.2 ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», визначено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

З матеріалів справи встановлено та не заперечується сторонами, що відновлювальний ремонт автомобіля «Ауді 100», державний номерний знак НОМЕР_2, після ДТП був економічно не доцільним, оскільки його вартість перевищувала вартість самого транспортного засобу до ДТП.

Враховуючи різницю вартості транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, що складає 44 057,74 грн., та те, що ОСОБА_2 Українська пожежно-страхова компанія» позивачу виплачено страхове відшкодування в сумі 16 213,52 грн., то розмір страхового відшкодування, який належить до виплати позивачу становить 27 844,22 грн.

Підтверджень витрат на евакуацію пошкодженого автомобіля з місця ДТП позивач суду не надав.

У відповідності до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», постановлюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

А тому, враховуючи вищевикладене та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку, що з ОСОБА_2 Українська пожежно-страхова компанія» в користь ОСОБА_1 підлягає стягненню страхового відшкодування в розмірі 27 344,22 грн. з розрахунку: 27 877,22 грн. 500 грн. (франшиза). Підстави для задоволення решти вимог відсутні.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст.88 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 1166, 1194 ЦК України, ст. 3, 22, 29, п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 10, 11, 57, 58, 59, 60, 61, 209, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» в користь ОСОБА_1 27 334 (двадцять сім тисяч триста тридцять чотири) гривні 22 копійки страхового відшкодування.

Стягнути з Товариства з обмежено відповідальністю «Альпі Львів» в користь ОСОБА_1 500 (пятсот) гривень франшизи.

Стягнути з публічного акціонерного товариства приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» в користь ОСОБА_1 2457 (дві тисячі чотириста пятдесят сім) гривень 60 копійок витрат, повязаних з проведенням судової автотоварознавчої експертизи.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» в користь ОСОБА_1 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Гринь О.М.