Справа№592/9021/16-ц
Провадження №2/592/2560/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі: головуючого судді - Алфьорова А.М., за участю секретаря - Літовченко С.М., представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2, представника відповідача ПАТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» - Шепілової Л.І., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» про стягнення моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров'я,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги мотивує тим, що з 19.07.1978 р. по 24.10.2002 р. та з 18.10.2004 р. по 31.03.2016 р. позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем, був звільнений з роботи за власним бажанням. Згідно до акту розслідування хронічного професійного захворювання № 14 від 17.12.2014 р. позивачу були встановлені такі професійні захворювання: вегетативно-сенсорна поліневропатія верхніх кінцівок зі стійкими вираженими вегетативно-трофічними порушеннями на кистях та частими ангіоспазмами пальців рук в поєднанні з міофіброзом м'язів передпліч та плечового поясу, двостороннім плече-лопатковим періартрозом, деформуючим остеоартрозом ліктьових та променево-зап'ясткових суглобів зі стійким больовим синдромом і значним порушенням функції верхніх кінцівок. Захворювання професійне (від впливу вібрації, фізичних навантажень на виробництві). Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість зі значним ступенем зниження слуху 4 ст. Захворювання професійне від тривалого впливу шуму на виробництві - Основний діагноз. ІХС, дифузний кардіосклероз. Постійна форма фібриляції передсердь, тахістолічна форма. СН І ст. Хронічний бронхіт II ст., нестійкої ремісії. ЛН І ст. ДЕП II ст. (гіпертонічна + атеросклеротична) з ХНМК переважно в вертебро - базилярному басейні. Остеохондроз і спондилоартроз попереково - крижового відділу хребта, протрузія МХД L2-L3, L3-L4, абсолютний дегенеративний стеноз хребтового каналу, вертеброгенна люмбалгія з м'язово - тонічним і алгічним синдромами з порушенням функції хребта і нижніх кінцівок. Пресбіопія, гіпертонічна ангіопатія сітківки. - Супутній діагноз. У п. 16 вищезазначеного Акту зазначено, що професійне захворювання виникло через недосконалість технологій, неефективне застосування засобів індивідуального захисту. У п. 17 Акту зазначено, що причинами виникнення професійного захворювання стало фізичне перенапруження, несприятливий мікроклімат, локальна вібрація, виробничий шум. 12.01.2016 р. позивачу Спеціалізованою МСЕК м. Суми визначено 40 % стійкої втрати професійної працездатності безтерміново. Отримані позивачем професійні захворювання потягли за собою спричинення, як фізичних та і моральних страждань. У зв'язку з профзахворюванням протягом тривалого часу позивач страждає через постійні сердечні та легеневі болі, що заподіює йому моральні страждання, переживання. Він не може тривалий час знаходиться в погано провітрюваних приміщеннях, у зв'язку з чим виникають проблеми при переїзді в транспорті. Вищевказані причини не дозволяють йому нормально відвідувати місця великого скупчення людей через постійний страх знепритомніти. Періодично відзначаються приступи задухи, від яких рятує лише інгалятор. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 40000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди спричиненої ушкодженням здоров'я.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 позовні вимоги з наведених підстав підтримав у повному обсязі і просив їх задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача - Шепілова Л.І. позовні вимоги не визнала і в задоволенні позову просила відмовити. В обґрунтування заперечень зазначила, що позивач посилається на ст. 237-1 КЗпП України, як на норму матеріального права, яка ніби - то надає йому право на відшкодування моральної шкоди у зв'язку з професійним захворюванням. Норми вказаної статті не поширюються на правовідносини, що виникли між позивачем та відповідачем, оскільки ці правовідносини регулюються законами України з окремих видів загальнообов'язкового державного соціального страхування, іншими нормативно - правовими актами, які містять норми щодо загальнообов'язкового державного соціального страхування, тому застосування судом цієї норми є безпідставними. Відповідно до акту розслідування хронічного професійного захворювання від 17.12.2014 р. № 14 професійне захворювання у позивача виникло за таких обставин: недосконалість технологій, неефективність застосування засобів індивідуального захисту, тривалий стаж роботи в шкідливих умовах праці. Відповідно до санітарно - гігієнічної характеристики умов праці позивача спецодягом, засобами індивідуального захисту, відповідно вимог галузевих норм, позивач був забезпечений всім необхідним. Позивач, працюючи тривалий час в умовах впливу шкідливих факторів, був ознайомлений з шкідливими факторами, але отримуючи доплату за вказані фактори та маючи за це додаткову відпустку, погоджувався працювати. Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що професійне захворювання позивач отримав не лише внаслідок невиконання норм з охорони праці відповідачем, але і невиконання відповідних норм позивачем, оскільки з його боку мало місце неефективне використання засобів індивідуального захисту, які були надані йому відповідачем.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач з 19.07.1978 р. по 24.10.2002 р. та з 18.10.2004 р. по 31.03.2016 р. ОСОБА_1 працював випробувачем герметичності ПАТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш», звільнена з роботи за власним бажанням /а.с.6-7/.

Згідно Акту № 14 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 17.12.2014 р. ОСОБА_1 було встановлено діагноз: (Т 69.2) Вегетативно-сенсорна поліневропатія верхніх кінцівок зі стійкими вираженими вегетативно-трофічними порушеннями на кистях та частими ангіоспазмами пальців рук в поєднанні з міофіброзом м'язів передпліч та плечового поясу, двостороннім плече-лопатковим періартрозом, деформуючим остеоартрозом ліктьових та променево-зап'ясткових суглобів зі стійким больовим синдромом і значним порушенням функції верхніх кінцівок. Захворювання професійне (від впливу локальної вібрації, фізичних навантажень на виробництві). Вперше встановлено ППЛЕК 26.11.2014 р. в клініці НДІ ГП та ПЗ ХНМУ. (Н 90.3) Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість зі значним ступенем зниження слуху 4 ст., за класифікацією ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Захворювання професійне від тривалого впливу шуму на виробництві, вперше встановлено ППЛЕК 26.11.2014 р. в клініці НДІ ГП та ПЗ ХНМУ. (І 25.1) ІХС, дифузний кардіосклероз. Постійна форма фібриляції передсердь, тахістолічна форма. СН І ст. (J 41/0) Хронічний бронхіт II ст., нестійкої ремісії. Легенева недостатність І ст. (G 93.4) Дисциркуляторна енцефалопатія II ст. (гіпертонічна + атеросклеротична) з ХНМК переважно в вертебро - базилярному басейні. (М 42.9) Остеохондроз і спондилоартроз попереково - крижового відділу хребта, протрузія МХД L2-L3, L3-L4, абсолютний дегенеративний стеноз хребтового каналу, вертеброгенна люмбалгія з м'язово - тонічним і алгічним синдромами з порушенням функції хребта і нижніх кінцівок. (Н 31.8) Пресбіопія, (Н 52.0) гіпертонічна ангіопатія сітківки. При цьому встановлено, що професійне захворювання виникло у зв'язку з недосконалістю технологій, неефективного використання засобів індивідуального захисту (п. 16); причина професійного захворювання - фізичне перенапруження, несприятливий мікроклімат, локальна вібрація, виробничий шум (п. 17). З метою ліквідації і запобігання виникненню професійних захворювань (отруєнь) запропоновано начальнику механоскладального цеху № 1 ОСОБА_8: постійно забезпечувати технологічний режим роботи та ремонту обладнання, що генерує шум; керуючись результатами лабораторно - інструментального дослідження рівнів шуму на робочих місцях в цеху та на ділянках помітити зони з підвищеним рівнем шуму (понад 80 дБА) знаками безпеки у відповідності з ГОСТ 12.4.026-76. /а.с. 8/.

З виписки із історії хвороби № 08-06/893 вбачається, що ОСОБА_1 з 07.09.2015 р. по 23.09.2015 р. перебував на обстеженні та лікуванні в Науково - дослідному інституті гігієни праці та профзахворювань Харківського Національного медичного університету, з основним діагнозом: Вегетативно-сенсорна поліневропатія верхніх кінцівок зі стійкими вираженими вегетативно-трофічними порушеннями на кистях та частими ангіоспазмами пальців рук в поєднанні з міофіброзом м'язів передпліч та плечового поясу, двостороннім плече-лопатковим періартрозом, деформуючим остеоартрозом ліктьових та променево-зап'ясткових суглобів зі стійким больовим синдромом і значним порушенням функції верхніх кінцівок. Захворювання професійне (від впливу локальної вібрації, фізичних навантажень на виробництві). Вперше встановлено ППЛЕК 26.11.2014 р. в клініці НДІ ГП та ПЗ ХНМУ. (Н 90.3) Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість зі значним ступенем зниження слуху 4 ст., за класифікацією ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Захворювання професійне від тривалого впливу шуму на виробництві, вперше встановлено ППЛЕК 26.11.2014 р. в клініці НДІ ГП та ПЗ ХНМУ /а.с.10/.

Згідно Акту № 55 огляду медико - соціальною експертною комісією від 13.01.2015 р. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пройшов первинний огляд у м. Суми - спеціалізованою фтізиатричною МСЕК та йому було встановлено 40 % втрати професійної працездатності внаслідок професійного захворювання безтерміново.

Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються ст.ст. 21, 153, 173, 237-1 КЗпП України, а тому обов'язок по відшкодуванню заподіяної працівнику моральної шкоди внаслідок ушкодження здоров'я через неналежні умови праці покладено на роботодавця або уповноважений ним орган.

Частиною 1 ст. 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. За приписами ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Судом достовірно встановлено, що позивач ОСОБА_1 в період з 19.07.1978 р. по 24.10.2002 р. та з 18.10.2004 р. по 31.03.2016 р. перебував у трудових відносинах з відповідачем, а саме працював випробувачем герметичності ПАТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш». Професійне захворювання позивач отримав у зв'язку з зв'язку з недосконалістю технологій, неефективного використання засобів індивідуального захисту і саме начальнику механоскладального цеху № 1 ОСОБА_8 рекомендовано, зокрема постійно забезпечувати технологічний режим роботи та ремонту обладнання, що генерує шум; керуючись результатами лабораторно - інструментального дослідження рівнів шуму на робочих місцях в цеху та на ділянках помітити зони з підвищеним рівнем шуму (понад 80 дБА) знаками безпеки у відповідності з ГОСТ 12.4.026-76. Вказані факти підтверджується пунктами 16 та 17 Акту № 14 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 17.12.2014 р.

Суд не бере до уваги твердження представника відповідача про те, що в Акті розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання відносно позивача не встановлено порушень товариством нормативних актів про охорону праці, щодо незабезпечення безпечних та не шкідливих умов праці, а тому відсутні докази вини відповідача в спричиненні моральної шкоди позивачу.

Зважаючи на те, що професійне захворювання ОСОБА_1 отримав внаслідок незабезпечення ПАТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» безпечних і нешкідливих умов праці, отримане позивачем професійне захворювання негативно вплинуло на його стан здоров'я від чого він зазнав моральних страждань, завдана працівникові моральна шкода підлягає відшкодуванню саме роботодавцем.

З огляду на викладене, відповідно до роз'яснень, наданих в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, враховуючи характер та обсяг страждань ОСОБА_1, тривалість вимушених змін у його життєвих стосунках та їх негативні наслідки, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 8000 грн.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 21, 153, 173, 237-1 КЗпП України, ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» на користь ОСОБА_1 8000 (вісім тисяч) гривень - у відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров'я.

В іншій частині позову - відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» на користь держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.М. Алфьоров