ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6898/16-ц
провадження № 2/753/4376/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"01" грудня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва

в складі: головуючої-судді ЛЕОНТЮК Л.К.

за участю секретаря ГОЛОДЕНКО К.В.

сторін:

представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ПУБЛІЧНО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УКРАЇНА", ОСОБА_5, третя особа: Моторно ( транспортне) страхове бюро України про стягнення страхового відшкодування та шкоди, завданої внаслідок ДТП , суд

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_4 в особі свого представника ОСОБА_3 за довіреністю звернулася до суду з позовом до ПрАТ «СК «Україна», ОСОБА_5 про стягнення страхового відшкодування та шкоди, завданої внаслідок ДТП, уточнивши свої позовні вимоги в порядку їх збільшення просила суд стягнути із ПрАТ «Страхова компанія «Україна» () на користь ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) страхове відшкодування у розмірі 45 648 грн. 36 коп. та витрати на експертизу у розмірі 1 200 грн. 00 коп., Стягнути із ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на

користь ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) франшизу у розмірі 17 724 грн. 06 коп. Стягнути із ПрАТ «Страхова компанія «Україна» () та ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 645 грн. 72 коп.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 в остаточній редакції позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав викладених у позовних вимогах.

Відповідачі ПрАТ «СК «Україна» та ОСОБА_5 належним чином повідомлені про день, час, місце розгляду справи у відповідності до вимог ст. ст. 74-76 ЦПК України через житлово-комунальні органи, в судове засідання не прибули, про причини неявки суду не повідомили , будь-яких заяв від останніх через загальну канцелярію не надійшло.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до п.п.2,4 ч.1 ст.169 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу, у разі, зокрема, першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними.

У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Як вбачається з матеріалів справи, провадження у справі було відкрито 12.04.2016 року. Таким чином, справа перебуває на розгляді майже вісім місяців.

Окрім цього, у відповідності до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Суд розцінює таку поведінку відповідачів яка мала місце після отримання судових викликів у судове засідання , як зловживання своїми правами та затягування розгляду справи.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги чергове неприбуття у судове засідання належним чином повідомлених відповідачів зі згоди представника позивача, суд у відповідності до вимог ст.ст.169,224 ЦПК України вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких мотивів.

Відповідно до ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як слідує з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні 07.08.2015 року близько 19 год. 20 хв. в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ВАЗ-21013» д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_5 (Відповідач-2) та автомобіля марки «Peugeot» д.н.з. НОМЕР_3, що належить позивачу ОСОБА_4 Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, в тому

числі автомобіль «Peugeot» д.н.з. НОМЕР_3, чим Позивачу було завдано шкоди.

Постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 11.09.2015 р. винним у настанні ДТП визнано ОСОБА_5

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК У країни майнова шкода, завдана неправомірними

рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Разом з тим, на виконання вимог Закону України «Про обов'язкове страхування

цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 р. цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 на момент скоєння ДТП була застрахована ПрАТ «Страхова компанія «Україна» ( відповідач-1) відповідно до Полісу № АІ/ 5588145.

Відповідно до преамбули Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. №1961-IV, вказаний нормативно-правовий акт регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Згідно із статтею 3 Закону № 1961-IV, обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до статті 6 Закону № 1961-IV, страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Керуючись вищезазначеними нормами, Позивач повідомив Страхову компанію про настання страхового випадку та надав Страховику усі необхідні документи, надання яких передбачається ст. 35 Закону України №1961-IV, в тому числі Заяву про страхове відшкодування від 12.06.2015 р.

Відповідно до ст.34 Закону № 1961-IV, протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Відповідач-1 повністю проігнорував звернення Позивача, не вчинив жодних дій з розслідування страхового випадку, не провів огляду пошкодженого ТЗ для визначення вартості завданого матеріального збитку та, як вбачається із відомостей ЗМІ, - Страхова компанія «Україна» фактично припинила свою діяльність.

Таким чином, Позивач змушений був самостійно звернутися до спеціаліста для проведення відповідного авто товарознавчого дослідження, витрати на яке склали

1200,00 грн., що підтверджується квитанцією та у відповідності до ст. 34 Закону № 1961-IV мають бути відшкодовані Позивачу Відповідачем-1.

Відповідно до Висновку експертного авто товарознавчого дослідження № Д5/08/15, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Peugeot» д.н.з. НОМЕР_3, складає 46 648.36 грн.

Згідно із статтею 22 Закону України № 1961-IV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо- транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 9 Закону № 1961-IV, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов -договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Як вбачається із копії Полісу № АІ/ 5588145, яким під час ДТП було застраховано цивільно-правову відповідальність відповідача-2, страхова сума за шкоду, заподіяну майну становить 50 000,00 грн., а розмір франшизи складає 1 000.00 грн.

Відповідно до ст. 12 Закону України № 1961-IV, страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Відповідно до п. 36.6 ст. 36 Закону України № 1961-IV, страхувальником або особою відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Також, статтею 1194 ЦК України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, із вище викладеного вбачається, що із відповідача-1, як страховика за полісом № АІ/5588145 слідує стягнути на користь позивача як потерпілого, страхове відшкодування за вирахуванням франшизи в розмірі 45 648, 36 гривень та витрати на проведення експертизи в розмірі 1200 гривень, а з відповідача-2 як безпосереднього завдавача шкоди, слід стягнути франшизу в розмірі 1000 гривень.

Відповідно до п.14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01 березня 2013 року, якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації.

Проте, ні позивачем, ні його представником не доведено у судовому засіданні, що саме відбулася заміна нових детелей, комплектуючих у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, водночас представник позивача стверджував у судовому засіданні, що автомобіль до цього часу не відремонтований.

Відповідно до вимог ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Принцип змагальності тісно пов'язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з'ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Виходячи з предмету спору та суб'єктивного складу сторін, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги позивача в частині стягнення з відповідача- 2 різниці між страховою виплатою та вартістю відновлювального ремонту у розмірі 16 724 грн. 06 коп, визначену позивачем як франшиза, не підлягають задоволенню.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Разом з тим, позивач та його представник на вимогу суду не надали відповідні документально підтверджені докази, щодо розміру реальних ( прямих) збитків ( акти виконаних робіт, фіскальні чеки, накладні).

Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На основі з'ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 15, 22, 1166, 1194, ЦК України; ст. ст. 10, 27, 28, 29, 30, 57, 58, 60, 79, 84, 169, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 224-225 ЦПК України, Закону України „ Про страхування ", Закону України " Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ", суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ПУБЛІЧНО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УКРАЇНА", ОСОБА_5, третя особа: Моторно ( транспортне) страхове бюро України про стягнення страхового відшкодування та шкоди, завданої внаслідок ДТП , задовольнити частково.

Стягнути з ПУБЛІЧНО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УКРАЇНА", код ЄДРПОУ 3066550, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Ревуцького, 42-Г, на користь ОСОБА_4, ІПН НОМЕР_5, місце проживання: АДРЕСА_1 страхове відшкодування в розмірі 45 648 (сорок п'ять тисяч шістсот сорок вісім) гривень 36 копійок.

Стягнути з ПУБЛІЧНО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УКРАЇНА", код ЄДРПОУ 3066550, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Ревуцького, 42-Г, на користь ОСОБА_4, ІПН НОМЕР_5, місце проживання: АДРЕСА_1 судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев'яносто шість ) гривень 08 копійок.

Стягнути з ОСОБА_5, ІПН НОМЕР_2, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_4, ІПН НОМЕР_5, місце проживання: АДРЕСА_1 франшизу у розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень 00 копійок та витрати на експертизу у розмірі 1 200 (одна тисяча двісті) гривень 00 копійок, судовий збір у розмірі 55 (п'ятдесят п'ять) гривень 12 копійок, а разом 2 255 ( дві тисячі двісті п"ятдесят п"ять) гривень 12 копійок, в решті позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто Дарницьким районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення . Особи, які брали участь у

справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст заочного рішення виготовлено 06 грудня 2016 року .

СУДДЯ Л.К. ЛЕОНТЮК