№2/756/5990/16
УХВАЛА

22 листопада 2016 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Шевчук А.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Фізичної особи -підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживача та тлумачення правочину,

встановив:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку цивільного судочинства із черговим позовом до ФОП ОСОБА_2 про захист прав споживача та тлумачення правочину.

У відповідності до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожен має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Вимоги до форми і змісту позовної заяви встановлені ст. 119 ЦПК України.

Згідно п. 5 та п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, позовна заява повинна відповідати іншим вимогам встановленим законом.

Вказана позовна заява подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України, оскільки не містить чіткого змісту позовних вимог та обґрунтування позову, правових підстав щодо можливості в порядку позовного провадження тлумачити зміст, істотні умови та обставини усного правочину, визнавати цивільні і майнові права та економічні інтереси, як суб»єкта господарських взаємовідношень - законними, правомірними діючими та порушеними, визнавати правочин обтяженим правами і зобов»язаннями сторін та правовими наслідками.

У прохальній частині позивач зазначає вимоги з семи пунктів, крім іншого: «постановити рішення суду з тлумачення позивачем змісту, істотних умов та обставин усного правочину; визнати цивільні і майнові права та економічні інтереси, як суб»єкта господарських взаємовідношень, споживача, замовника, кредитора, набувача, покупця і власника товару - законними, правомірними діючими та порушеними; визнати правочин обтяженим правами і зобов»язаннями сторін та правовими наслідками за фактами умисних протиправних і протизаконних дій; присудити виконання зобов»язання в натурі; стягнути неустойку та заподіяну моральну шкоду.

У відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» № 5 від 12.04.1996 року, при вирішенні судами справ про захист прав споживачів суди мають виходити насамперед із положень Закону України «Про захист прав споживачів» за яким споживачем права якого захищаються на підставі Закону, є лише громадянин (фізична особа), котрий придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб. Закон регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють товари, надають послуги.

Таким чином, в порушення ст. 119 ЦПК України у позовній заяві не зазначено доказів на підтвердження обставин справи, зокрема виникнення та існування між позивачем та відповідачем відносин які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», не надано доказів на підтвердження надання відповідачем послуг та його статусу як ФОП.

Також, позивачем не зазначено доказів заподіяння шкоди, або ж загрози його життю і здоров'ю у зв'язку із неякісними (неналежними) послугами та не обґрунтовано можливості стягнення моральної шкоди з огляду на положення Закону України «Про захист прав споживачів».

За таких обставин, враховуючи те, що позовна заява ОСОБА_1 подана без додержання вимог ст. 119 ЦПК України, суд вважає за необхідне залишити позов без руху, надавши строк для усунення вказаних недоліків.

На виконання зазначеної ухвали позивач має надати до суду позовну заяву в новій редакції, чітко визначитись зі змістом позовних вимог, їх обґрунтуванням та прохальною частиною позову відповідно до вимог ст.ст. 119, 120 ЦПК України, з урахуванням вимог про усунення недоліків, викладених у цій ухвалі.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Фізичної особи -підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживача та тлумачення правочину залишити без руху і надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків до 2 грудня 2016 року але не більше п'яти днів з часу отримання позивачем цієї ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали у визначений строк, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Шевчук