Провадження №6/485/52/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого - судді Лисенка М.Є.,

при секретарі - Бондаренко С.В.,

за участі старшого державного виконавця - Колісниченко Р.С.,

боржника -ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду №1 в м.Снігурівка Миколаївської області подання старшого державного виконавця Снігурівського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції ОСОБА_2, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И В:

29 листопада 2016 року старший державний виконавець звернувся до суду з вказаним поданням. У поданні зазначив, що ОСОБА_1 є боржником по сплаті аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Боржником рішення суду про стягнення аліментів не виконується. Станом на 01 листопада 2016 року заборгованість по сплаті аліментів становить 16943 грн. 76 коп.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України Про виконавче провадження, ст.6 Закону України Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України просив суд тимчасово обмежити боржника у праві виїзду за межі України.

В судовому засіданні головний державний виконавець подання підтримала, посилаючись на наявність боргу за виконавчим провадженням.

Боржник ОСОБА_1М, просив відмовити у задоволенні подання, оскільки йому необхідно виїхати за кордон на роботу, для того щоб заробити грошей та розрахуватися по заборгованості по аліментам. По можливості виплачує заборгованість, про що дадав відповідні квитанції. По поверненні зобовязується виплатити вказану заборгованість в повному обсязі.

Заслухавши думку державного виконавця, боржника, дослідивши матеріали подання та виконавчого провадження, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон визначені Законом України Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України від 21 січня 1994 року.

За змістом п.5 ч.1 та ч.2 ст.6 зазначеного Закону громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) до виконання зобов'язань.

Згідно п. 19 ч.3 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов'язання за рішенням.

В силу ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцем знаходження органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

При цьому, поняття ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням варто розуміти як будь - які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Судом встановлено, що на виконанні ВДВС Снігурівського РУЮ з 11.01.2016 року перебуває виконавче провадження ВП № 49780408 по виконанню виконавчого листа №2/1422/515/12 року, виданого Снігурівським районним судом Миколаївської області 18.12.2015 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.07.2012 року до досягнення дитиною повноліття.

Станом на 01 листопада 2016 року боржник має заборгованість по сплаті аліментів на дитину у розмірі 16943,76 грн.

06 квітня 2016 року державним виконавчем направлено запит до Снігурівського РС УДМС для отримання інформації щодо наявності у боржника закордонного паспорту. Згідно отриманої відповіді у боржника наявний закордонний паспорт серії ЕР №338326 від 10 вересня 2012 року.

Як вбачається з матеріалів справи Боржник з'являвся до держаного виконавця 05 лютого 2016 року та надав пояснення щодо сплати аліментів по мірі можливості за відсутності постійної роботи. Разом з тим державний виконавець не з'ясував у нього майновий стан, місце роботи, причини не виконання рішення суду в повному обсязі.

В судовому засіданні боржник надав копії квитанції про сплату заборгованості по аліментам за жовтень та листопада 2016 року в сумі 2020 гривень, а також копію пояснення державному виконавцю про те, що він вживає заходів щодо погашення заборгованості, а тому для цього йому необхідно вияхати за межі України та зобов"язався по поверненні повністю погасити заборгованість, оскільки не має наміру ухилятися від виконання своїх зобовязань по сплаті аліментів.

Таким чином, ВДВС не надав доказів, а суд не встановив того, що відповідач дійсно свідомо ухиляється від виконання судового рішення.

Наявність заборгованості по сплаті аліментів, відсутність майна та коштів, не є достатніми доказами для ствердження, що боржник ОСОБА_1 свідомо ухиляється від виконання зобов'язання.

Крім того в матеріалах виконавчого провадження відсутні будь які останні докази про те, що державний виконавець повідомляв Боржника про направлення до суду подання про встановлення останньому тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про відмову державному виконавцю у задоволенні подання про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

На підставі викладеного і керуючись ст. 11 Закону України Про виконавче провадження ст.ст.209,210,377-1 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Старшому державному виконавцю Снігурівського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції ОСОБА_2 у задоволені подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд у п'ятиденний строк з дня її оголошення.

СУДДЯ