Провадження № 22ц/790/7083/16 Головуючий 1-ї інстанції Євтіфієв В.М.
Справа № 642/1707/16ц Доповідач Бровченко І.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - судді Бровченко І.О.,

суддів колегії ОСОБА_1, ОСОБА_2,

при секретарі Афоніна К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, яка діє у власних інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_4 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 20 жовтня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3, яка діє у власних інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Алмаз», третя особа ОСОБА_5, про визнання права власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до ТОВ фірма «Алмаз»про визнання права власності в порядку спадкування.

В обгрунтування позовних вимог зазначила, що 28 квітня 2002 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було укладено установчий договір про створення товариства з обмеженою відповідальністю - фірми «АЛМАЗ». Дата державної реєстрації, дата та номер запису в Єдиному державному реєстрі про включення до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичну особу 22 серпня 2005 року, номер запису 0013800. Відповідно до умов вказаного договору частки засновників складають 50 % на 50 %.

Відповідно до свідоцтва про смерть від 25 серпня 2015 року серія І-ВЛ №510117 ОСОБА_7 помер 24 серпня 2015 року.

Після його смерті відкрилася спадщина відповідно до вимог ЦК України, до якої входить у тому числі і корпоративні права - 50 % уставного фонду ТОВ фірми «АЛМАЗ».

За життя ОСОБА_7 не залишив заповіту, тому спадкування після його смерті відбувається за законом. Позивач ОСОБА_3 та її малолітня донька ОСОБА_4 є спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_7

Позивач на підставі ст. 55 ЗУ «Про господарські товариства», ст.147, 148, 1218, 1268 ЦК України просить суд визнати за позивачем право власності на 1/8 частину нежитлової будівлі ліг. В-2 заг. площею 204, 6 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Енгельса, буд. 6; визнати за позивачем право власності на 1/8 частину нежитлової будівлі літ. Д-3 заг. площею 498,6 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Суздальські Ряди, буд. 16; визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/8 частину нежитлової будівлі літ. В-2 заг. площею 204,6 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Енгельса, буд. 6; визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/8 частину нежитлової будівлі літ. Д-3 заг. площею 498,6 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Суздальські Ряди, буд. 16.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 20 жовтня 2016 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими.

Вислухав доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, встановивши обставини справи, перевірив зібрані по справі докази, обговоривши доводи апеляційної скарги судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 28 квітня 2002 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 укладено установчий договір про створення ТОВ - фірми «АЛМАЗ». Дата державної реєстрації, дата та номер запису в Єдиному державному реєстрі про включення до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичну особу 22 серпня 2005 року, номер запису 0013800. Відповідно до умов вказаного договору частки засновників складають 50 % на 50 %, що підтвердження за текстом установчого документу (Статуті), що був зареєстрований 23 серпня 2005 року , номер запису 1013800.

ТОВ - фірма «Алмаз» утворено внаслідок перереєстрації приватної фірми «Алмаз» на підставі розпорядження голови Ленінської районної ради м. Харкова Харківської області від 30 квітня 2002 року № 281. ТОВ - фірма ОСОБА_6» є правонаступником приватної фірми «Алмаз».

Відповідно до п. 1.3 Статуту ТОВ - фірма «АЛМАЗ» в редакції 2005 року, що зареєстрована 23 серпня 2005 року і діяла на час смерті ОСОБА_7, учасниками товариства є ОСОБА_6 і ОСОБА_7

Пунктом 5.4 Статуту ТОВ - фірма «АЛМАЗ» в редакції 2005 року передбачено, що для забезпечення діяльності товариства з рахунок внесків учасників товариства створюється статутний капітал у розмірі 117500 грн. 00 коп.

Статутний капітал товариства формується майном: нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Чеботарська, 5 загальною вартістю 16320 грн. 00 коп.; нежитлове приміщення - кафе та оздоровчий комплекс, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Суздальські ряди, 16 загальною вартістю 100048 грн.; торгівельний павільйон, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 2 загальною вартістю 500 грн.; торгівельний павільйон, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 144-а загальною вартістю 632 грн. 00 коп. (п. 5.5 Статуту).

Нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Чеботарська, 5 зареєстроване за приватною фірмою «АЛМАЗ» на підставі договору купівлі-продажу № 1508-В-С, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_8 26 липня 1999 року, р.№ 1241, акту приймання - передачі № 1508-В-С від 29 липня 1999 p., свідоцтва про право власності № 1508-В-С від 29 вересня 1999 року (том1, арк.с.167-171).

Рішенням Виконавчого комітету Ленінської районної ради м. Харкова від 07 грудня 1999 року № 312 кафе «Діамант» приватної фірми «АЛМАЗ», що знаходиться на вул. Суздальські ряди, присвоєно поштову адресу: вул. Суздальські ряди, 16. В подальшому право власності приватної фірми «АЛМАЗ» на нежитлову будівлю за адресою м. Харків, вул. Суздальські ряди, 16 підтверджується Свідоцтвом про право власності від 01.04.2002 року, що видано на підставі Розпорядження Харківського міського голови від 25.03.2002 року і Свідоцтвом про право власності від 09.08.2005 року, що видано на підставі Розпорядження Харківського міського голови від 04.08.2005 року за № 1787(том1 арк.с.172-176).

Торгівельний павільйон, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 2а зареєстрований за приватною фірмою «АЛМАЗ» відповідно до Реєстраційного посвідчення на об'єкти нерухомого майна від 10.08.1998 року № 2770 на підставі рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради від 24.01.1996 року № 33 і рішення Виконавчого комітету Ленінської районної ради м. Харкова від 04.02.1997 року № 45 про затвердження акту державної комісії з прийняття в експлуатацію зупиночного павільйону (том1, арк.с.177-181).

Торгівельний павільйон, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 144а зареєстрований за приватною фірмою «АЛМАЗ» відповідно до Реєстраційного посвідчення на об'єкти нерухомого майна від 10.08.1998 року на підставі рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради від 04.11.1997 року № 1176 і рішення Виконавчого комітету Ленінської районної ради м. Харкова від 04.02.1997 року № 44 про затвердження акту державної комісії з прийняття в експлуатацію зупиночного павільйону(том1 арк.с182-187).

Рішенням виконавчого комітету №156 від 09.06.1996р. були присвоєна поштова адреса обєктам вул. Полтавський шлях 2а та 144а (том.1 арк.с.188).

Відповідно до витягу з Єдиного державною реєстру фізичних осіб - підприємців та юридичних осіб від 19 лютого 2016 року за № НОМЕР_1 станом на 24 серпня 2015 року жодних дій, пов'язаних із зміною установчих документів, внесення до них будь-яких змін, внесення змін до складу засновників тощо не проводилося.

24 серпня 2015 року ОСОБА_7 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 25 серпня 2015 року серія І-ВЛ №510117.

За життя ОСОБА_7 не залишив заповіту, тому спадкування після його смерті відбувається за законом. Позивач ОСОБА_3 та її малолітня донька ОСОБА_4 є спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_7

Позивач ОСОБА_3 та її малолітня донька ОСОБА_4 прийняли спадщину після смерті ОСОБА_7 шляхом звернення 31 серпня 2015 року ОСОБА_3 з заявою за себе особисто та як законного представника від імені та в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_4 із заявою до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_9 про прийняття спадщини.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог суд першої інстанції виходив з відсутності піддав для виділу частки майна, що належала учаснику товариства в натурі.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволені позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Вимогами ч. 5 ст. 147 ЦК України визначено, що частка у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю переходить до спадкоємця фізичної особи або правонаступника юридичної особи - учасника товариства, якщо статутом товариства не передбачено, що такий перехід допускається лише за згодою інших учасників товариства. Розрахунки із спадкоємцями (правонаступниками) учасника, які не вступили до товариства, здійснюються відповідно до положень статті 148 цього Кодексу.

Відповідно до розяснень, наданих в пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи спір про спадкування частки учасника підприємницького товариства, необхідно враховувати, що це допускається ст.ст. 130, 147, 166 ЦК України, ст.ст. 55, 69 Закону України «Про господарські товариства» і не підпадає під заборону п. 2 ч. 1 ст. 1219 ЦК України, оскільки при цьому спадкується не право на участь, а право на частку в статутному капіталі.

Як передбачено правилами ст. 55 Закону України «Про господарські товариства», у разі смерті учасника товариства, спадкоємці мають переважне право вступу до цього товариства. При відмові спадкоємця від цього права, або у разі відмови товариства прийняти його до складу учасників, йому видається у грошовій або натуральній формі частка у майні, яка належала померлому.

Статтею 147 ЦК України передбачено, що частка у статутному капіталі ТОВ переходить спадкоємцю учасника, якщо статутом не передбачено, що такий перехід допускається лише за згодою інших учасників.

Статут ТОВ фірми «АЛМАЗ» не містить застережень щодо переходу частки, відтак, застосовується загальне правило.

З позовними вимогами позивач звернулась щодо визнання права власності на нерухоме майно, вимоги щодо права на частку в статутному капіталі не заявлялись.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.59 ЦПК України).

Під час судового розгляду справи позивач не наддала належних та допустимих доказів того, що позивач відмовилася від вступу в ТОВ фірма «АЛМАЗ», а також доказів, що питання про прийняття позивача в ТОВ розглядалося на зборах і за наслідками його розгляду прийнято рішення про відмову в прийнятті спадкоємця в ТОВ.

Крім того, судова колегія враховує, що нерухоме майно не входить до складу статутного фонду ТОВ, як внесок ОСОБА_7, що підтверджується п. 5.4 Статуту товариства, а також правовстановлюючих документів на нерухоме майно, згідно яких право власності на спірне нерухоме майно зареєстровано за юридичною особою приватною фірмою «АЛМАЗ», тому правові підстави для визнання права власності за позивачем та її малолітньою дитиною на частину нерухомого майна в межах заявлених нею позовних вимог відсутні.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 висновків суду щодо відмови у задоволені позовних вимог не спростовують і не є підставою для задоволення позовних вимог про визнання права власності на нерухоме майно за позивачем.

Посилання представника ТОВ фірми «АЛМАЗ», що на час смерті ОСОБА_7 не виконав зобовязання перед ТОВ фірма «АЛМАЗ» по внесенню частки до статутного капіталу, а відповідно не набув прав учасника товариства, які можуть бути успадковані спадкоємцями, є помилковими.

З реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу від 22 серпня 2015 року вбачається, що внесок ОСОБА_7 до статутного капіталу товариства становить 8160 грн. Внесок ОСОБА_6 становить 58750 грн.

22 серпня 2015 року загальними зборами товариства прийнято рішення про збільшення статутного капіталу ТОВ фірми «АЛМАЗ» до розміру 117500 грн. шляхом внесення нерухомого майна. Розмір часток засновників у статутному капіталі складають 50 % на 50 %,

З реєстраційної картки на проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи вбачається, що розмір статутного капіталу товариства встановлено у розмірі 117500 грн. та розмір внесків засновників становить по 58750 грн.

Матеріали справи не містять відомостей, що за життя ОСОБА_7 після 22 серпня 2005 року вносились зміни у статутному капіталі товариства, зміни часток засновників товариства, які стають легітимними лише у разі їх державної реєстрації у встановленому законом порядку. Частка засновника, який не сплатив повну її вартість, не змінюється автоматично і не може бути змінена судом при вирішенні спору про спадкування. Матеріали справи не містять відомості щодо несплати відповідного внеску ОСОБА_7, що підтверджується копією реєстраційної справи ТОВ фірми «АЛМАЗ».

Крім того, доводи ТОВ «АЛМАЗ», що ОСОБА_7 не вніс частку до статутного капіталу товариства спростовуються копією договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ фірма «АЛМАЗ» від 21 серпня 2015 року, згідно умов якого ОСОБА_7 відчудив ОСОБА_6 розмір внеску, відповідний відчужуваної частці: 58750 грн., що складає 50 відсотків статутного капіталу. В провадженні Ленінського районного суду м. Харкова знаходиться цивільна справа № 642/2639/16-ц за позовом ОСОБА_5 до ТОВ - фірми «АЛМАЗ», треті особи: Департамент реєстрації Харківської міської ради, ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої дитини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ОСОБА_10, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, визнання недійсним рішення загальних зборів та статуту товариства.

За таких обставин, згідно вимог ст. 308 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, яка діє у власних інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 20 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: