Номер провадження 2/754/553/16
РІШЕННЯ

Іменем України

23 листопада 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Клочко І.В.

при секретарі Шевчук М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс-банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Правекс-банк» (далі по тексту ПАТ КБ «Правекс-Банк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 13.10.2008 року між відповідачем ОСОБА_1 та АКБ «Правекс-Банк», правонаступником всіх прав та обов»язків якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк», був укладений кредитний договір № 629-070/08Р з усіма змінами та доповненнями, що є невід»ємною частиною. У відповідності до п.1.1 кредитного договору, з метою своєчасної оплати вартості автомобіля, що купується за договором купівлі-продажу транспортного засобу № 101577 від 09.10.2008 року, позивач надав відповідачу кредит у національній валюті на загальну суму 74463 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 3 від 14.10.2008 року. Згідно п.1.2 кредитного договору, кредит надається позичальникові у строк з 13.10.2008 року до 13.10.2015 року зі сплатою 20, 49 % річних.

На виконання умов кредитного договору між банком та ОСОБА_1 було укладено договір застави № 629-070/08Р від 13.10.2008 року, відповідно до умов якого в заставу передається транспортний засіб, а саме: марка «GREAT WALL», модель «SAFE», 2008 року випуску, колір чорний, наші (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_4, тип ТЗ легковий універсал, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Також, в якості забезпечення належного виконання позичальником своїх зобов»язань за кредитним договором, між банком та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 629-070/08Р від 13.10.2008 року, за умовами якого поручитель зобов»язується нести солідарну майнову відповідальність перед банком за виконання позичальником в повному обсязі зобов»язань за кредитним договором щодо сплати процентів, неустойки, вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом.

Як зазначає позивач, за період користування кредитними коштами позичальником здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором в повному обсязі не погашена.

25.06.2015 року на адресу позивальника було направлено вимогу за вихідним № 174/15 про усунення порушень основного зобов»язання за кредитним договором у повному розмірі у 30-денний строк з дня отримання вимоги. 28.07.2015 року дана вимога повернулась відправнику за закінченням терміну зберігання. Також, 26.06.2015 року на адресу поручителя було направлено аналогічну вимогу за вихідним № 187/15, яка 02.08.2015 року також повернулась за закінченням терміну зберігання.

Позивач вказує на те, що згідно розрахунку заборгованості, станом на 09.06.2015 року за позивальником обліковується заборгованість по сплаті основної суми кредиту у розмірі 58439, 45 коп., заборгованість по сплаті відсотків в розмірі 55598, 46 грн., пеня щодо повернення кредитних коштів в розмірі 47162, 60 коп., пеня щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 52682, 75 коп.

Посилаючись на викладені обставини, ПАТ КБ «Правекс-Банк» просить стягнути з відповідачів, солідарно, вказані суми заборгованості, які разом становлять 213883, 26 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2138, 83 грн.

Представник позивача в судове засідання не з»явився, на адресу суду надійшла заява, в якій представник позивача Мельник В.С. просить провести судовий розгляд без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.131 т.2).

Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні проти позову заперечувала та просила відмовити в його задоволенні, вказуючи на те, що нею у 2011 році було здійснено погашення заборгованості та інші платежі. Крім того, відповідач звернулась до суду з заявою про застосування наслідків пропуску строку позовної давності щодо стягнення неустойки (штрафу, пені) (а.с.133 т.2).

Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з»явився, причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи обставини справи та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача ОСОБА_2

Заслухавши пояснення відповідача ОСОБА_1, вивчивши матеріали позовної заяви та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.

13.10.2008 року між відповідачем ОСОБА_1 та АКБ «Правекс-Банк», (правонаступником якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк») було укладено кредитний договір № 629-070/08Р (а.с.3-16 т.1).

Відповідно до п.1.1 кредитного договору, з метою своєчасної оплати вартості автомобіля, що купується за договором купівлі-продажу транспортного засобу № 101577 від 09.10.2008 року, позивач надав відповідачу ОСОБА_1 кредит у національній валюті на загальну суму 74463 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 3 від 14.10.2008 року (а.с.21 т.1).

Згідно п.1.2 кредитного договору, кредит надається позичальникові у строк з 13.10.2008 року до 13.10.2015 року зі сплатою 20, 49 % річних.

10.09.2010 року між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про внесення змін та доповнень до вищевказаного кредитного договору, відповідно до п.1.1 якого з метою проведення реструктуризації заборгованості позичальник зобов»язується погашати заборгованість за кредитом відповідно до нового графіку погашення кредиту, який є додатком до цього договору (а.с.17-18 т.1).

Також, на виконання умов кредитного договору між банком та ОСОБА_1 було укладено договір застави № 629-070/08Р від 13.10.2008 року, відповідно до умов якого в заставу передається транспортний засіб, а саме: марка «GREAT WALL», модель «SAFE», 2008 року випуску, колір чорний, наші (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_4, тип ТЗ легковий універсал, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.22-24 т.1).

Крім того, в якості забезпечення належного виконання позичальником своїх зобов»язань за кредитним договором, між банком та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 629-070/08Р від 13.10.2008 року, відповідно до п.1.1. якого поручитель зобов»язується нести солідарну майнову відповідальність перед банком за виконання позичальником в повному обсязі зобов»язань за кредитним договором щодо сплати процентів, неустойки, вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом (а.с.25 т.1).

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов'язання по виплаті кредитних коштів у строки визначені Кредитним договором в повному обсязі не виконала, вимоги позивача на адресу відповідачів про сплату заборгованості за кредитним договором за вих. № 174/15 від 25.06.2015 року, № 187/15 від 26.06.2015 року залишені без реагування (а.с.9-12 т.1).

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори.

Статтею 629 ЦК України, передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Так, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

А відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 статтею 612 ЦК України, передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно розрахунку, наданого позивачем, загальний розмір заборгованості відповідача ОСОБА_1 станом на 09.06.2015 року становить 213883, 26 коп., який складається з:

кредиту, в тому числі простроченого - в розмірі 58439, 45 грн.;

пені за несвоєчасне погашення кредиту - 47162, 60 грн.;

відсотків за користування кредитом, в тому числі прострочених - 55598, 46 грн.;

пені за несвоєчасне погашення відсотків - 52682, 75 грн. (а.с.6-8 т.1).

В той же час, як вбачається з копій квитанцій, наданих відповідачем ОСОБА_1, оригінали яких оглянуто в судовому засіданні, відповідачем 10.06.2011 року було сплачено:

згідно квитанції № 1 - 2336, 71 грн., призначення платежу - погашення пені по процентам за кредитом на ім»я ОСОБА_1 згідно з договором № 629-070/08Р від 13.10.2008 року;

згідно квитанції № 2 - 53401, 45 грн., призначення платежу - погашення за кредитом на ім»я ОСОБА_1 згідно з договором № 629-070/08Р від 13.10.2008 року;

згідно квитанції № 3 - 2118, 73 грн., призначення платежу - погашення процентів за кредитом на ім»я ОСОБА_1 згідно з договором № 629-070/08Р від 13.10.2008 року (а.с.61-62 т.1).

Згідно з ч.3 ст.10 ЦПК України та ч.ч.1,4 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Тобто, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів в обґрунтування висновку про розмір заборгованості відповідача ОСОБА_1, в той час, як відповідачем надано докази погашення нею тіла кредиту, відсотків та пені. Зазначені квитанції не враховані позивачем при здійсненні розрахунку заборгованості.

Крім того, суд звертає увагу і на те, що ухвалою суду від 04.10.2016 року у позивача було витребувано інформацію про надходження коштів в розмірі 2336,71 грн., відповідно до квитанції №1, 2118,73 грн., відповідно до квитанції №3 та 53401,45 грн., відповідно до квитанції №2 на рахунок ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» сплачених 10 червня 2011 року ОСОБА_1 в касі №873 ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК». Дану ухвалу позивачем не було виконано.

При таких обставинах, суд приходить до висновку, що дійсно відповідачем ОСОБА_1 не в повному обсязі виконано свої зобов»язання за кредитним договором, однак, з урахуванням здійснених нею оплат сума заборгованості за кредитом становить 5038 грн., заборгованість по відсоткам станом на 01.06.2011 року (час здійснення погашення) складає 6599, 79 грн. Іншого розрахунку заборгованості по процентам з урахуванням здійсненого відповідачем платежу позивачем суду не надано.

Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по кредиту в розмірі 5038 грн. та заборгованості по відсоткам в розмірі 6599, 79 грн., а всього в розмірі 11637, 79 грн., обґрунтованими.

Що стосується вимог позивача про стягнення пені, то суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.258 ЦК України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно ч.ч.3, 4 ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Частиною 1 ст. 549 ЦК України, передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч.3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Частинами 2, 3 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про застосування наслідків строку позовної давності щодо стягнення неустойки (штрафу, пені).

Враховуючи наведене, а також те, що останній платіж відповідачем було здійснено 10.06.2011 року, суд приходить до висновку про необхідність застосування наслідків строку позовної давності в зв»язку з чим відмовляє в задоволенні позову в частині стягнення пені по кредиту та відсоткам.

Що стосується вимог позивача про стягнення заборгованості з відповідачів солідарно, то судом встановлено наступне.

Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно ч.1,2 ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Враховуючи те, що відповідно до умов договору поруки, укладеного між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 № 629-070/08Р від 13.10.2008 року, відповідач ОСОБА_2 зобов»язався нести солідарну майнову відповідальність перед банком за виконання позичальником в повному обсязі зобов»язань за кредитним договором щодо сплати процентів, неустойки, вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом, то заборгованість в розмірі 11637, 79 грн. підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача в солідарному порядку.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог, а саме стягнення з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, солідарно, на користь позивача заборгованості по кредиту в розмірі 5038 грн. та заборгованості по відсоткам в розмірі 6599, 79 грн., а всього в розмірі 11637, 79 грн. В іншій частині позову належить відмовити.

Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача витрати по сплаті судового збору, пропорційно до задоволених вимог, в розмірі по 689 грн. з кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 256, 257, 258, 267, 526, 530, 549, 550, 551, 553, 554, 559, 610, 612, 625, 629, 1054 ЦК України, ст.ст. 60, 88, 169, 212-215, 217 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс-банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_2), ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ІПН НОМЕР_3) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс-банк» суму заборгованості за кредитним договором №629-070/08Р від 13 жовтня 2008 року в розмірі 11637 грн. 79 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс-банк» витрати по сплаті судового збору в розмірі 689,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ІПН НОМЕР_3) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс-банк» витрати по сплаті судового збору в розмірі 689,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Головуючий