Рішення

Іменем України

09 березня 2016 року

Теребовлянський районний суд

в складі:

головуючого судді Малярчука В.В.

при секретарі Зіньковській Н.Д.

розглянувши письмово у відкритому судовому засіданні в м. Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

Встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 який було зареєстровано 30 січня 2014 року виконавчим комітетом Дружбівської селищної ради Теребовлянського району Тернопільської області, актовий запис № 1.

Від спільного подружнього проживання дітей в них небуло.

Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що причиною розірвання шлюбу є те, що з відповідачем спільне сімейне життя не склалося, вже тривалий час між ними існують не приязні стосунки не зійшлися характером та поглядами на життя у звязку з чим між ними виникли суперечки та сварки, це все проходить на протязі тривалого часу, їхня сімя фактично розпалась і подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим і буде суперечити їхнім інтересам. Миритися з відповідачем не бажає, вважає, що сім'я існує формально, зберегти яку неможливо та недоцільно.

В судове засідання позивачка не зявилася, однак в матеріалах справи міститься її заява, згідно якої вона позов підтримує та просить справу слухати в її відсутності.

Відповідач у судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву про слахання справи у його відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення.

Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено:

Згідно свідоцтва про одруження серії І-ИД № 104741 шлюб між ОСОБА_2 та Швець (після реєстрації шлюбу ОСОБА_2) ОСОБА_3 було зареєстровано 30 січня 2014 року виконавчим комітетом Дружбівської селищної ради Теребовлянського району Тернопільської області, актовий запис № 1.

Від спільного подружнього проживання в них дітей небуло.

Спільним сімейним життям сторони не проживають вже протягом тривалого часу.

Між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 відсутні почуття взаємної поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто, ці засади, які є морально-правовою основою шлюбу.

Шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 існує формально, зберегти який неможливо та недоцільно.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього ж кодексу.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясував фактичні взаємини подружжя, обставини подружнього життя.

Таким чином, суд прийшов до переконання, що позов слід задоволити, розірвавши шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 який було зареєстровано 30 січня 2014 року виконавчим комітетом Дружбівської селищної ради Теребовлянського району Тернопільської області, актовий запис № 1.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 174, 179 ЦПК України, ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд,-

Вирішив:

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 який було зареєстровано 30 січня 2014 року виконавчим комітетом Дружбівської селищної ради Теребовлянського району Тернопільської області, актовий запис № 1.

Після розірвання шлюбу позивачці ОСОБА_1 залишити прізвище «Найчак».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд.

ГОЛОВУЮЧИЙ В.В. МАЛЯРЧУК