Провадження № 2/761/8715/2016
У Х В А Л А

14 листопада 2016 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Волошин В.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

В листопаді 2016р. позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідачки ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

Під час вивчення матеріалів позовної заяви було встановлено, що остання подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до п. 2) ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, відповідачем зазначено ОСОБА_4, однак її місце проживання (перебування), поштовий індекс, номери засобів зв'язку не вказані.

Згідно ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до наданих роз'яснень у п. 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано уповноваженою посадовою особою банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Позивачами до матеріалів позову додано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 551,20 грн., яка не містить відмітки про зарахування даних коштів до спеціального фонду Державного бюджету України. Крім того відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про судовий збір» при перевірці судом зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, встановлено, що судовий збір 07 листопада 2016р. в сумі 551,20 грн. за подання позову ОСОБА_2 до спеціального фонду Державного бюджету України не зараховано, а тому враховуючи вищевикладене, суд вважає даний доказ сплати судового збору неналежним.

До того ж, відповідно до вимог ч. 6 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

Відтак, позивачам необхідно привести заяву у відповідність до наведених вище положень процесуального закону, зазначити місце знаходження відповідача, надати належний доказ сплати судового збору та подати до суду виправлену редакцію позовної заяви відповідно до кількості учасників процесу.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст. 119, 120 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, оскільки зазначені недоліки перешкоджають суду відкрити провадження у справі.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали, попередивши, що в разі не усунення вказаних недоліків заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: