АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/5479/15-ц Номер провадження 22-ц/786/3155/16Головуючий у 1-й інстанції Самсонова О.А. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Хіль Л.М.,

Суддів: Кузнєцової О.Ю., Мартєва С.Ю.,

За участю секретаря: Колодюк О.П.,

За участю позивача (скаржника): ОСОБА_2,

Предсавника позивача (скаржника): ОСОБА_3,

Суб`єкта оскарження- Коноза В.М.,

Представника суб`єкта оскарження ОСОБА_4,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 04 листопада 2016 року по справі за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_5

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду Полтавської області, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області Коноза В.М., в обґрунтування якої зазначив, що згідно з виконавчими листами, виданими Київським районним судом м. Полтави, 2-3407/11 від 10 січня 2012 року та №552/5479/15-ц від 29 жовтня 2015 року з ВАТ БК «Букрос» на його користь стягнуто заробітну плату в сумі 34246,91 грн. та 26838,44 грн. відповідно.

Зазначив, що судові рішення не були виконані в установлений двомісячний термін виконання, передбачений п.2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження».

Вказав, що декілька разів звертався до ВПВР, де йому повідомили, що вживають усіх необхідних дій для виконання виконавчих проваджень, але жодних дій на виконання рішення суду не здійснювали.

Вказуючи на умисність дій державного виконавця щодо невиконання судових рішень, прохав визнати бездіяльність державного виконавця Коноза В.М. по виконанню рішень за виконавчим листом №552/5479/15-ц про стягнення коштів на його користь з ВАТ БК «Букрос» в сумі 61086,35 грн.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 04 листопада 2016 року в задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовлено у зв`язку із тим, що судом було встановлено, що в повному обсязі рішення про стягнення з ВАТ БК «Букрос» на користь ОСОБА_2 не виконані не через бездіяльність державного виконавця, а з об`єктивних причин.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 прохав ухвалу місцевого суду скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою визнати дії державного виконавця Коноза В.М. незаконними, такими, що порушують його права та свободи і зобов`язати його негайно виконати рішення судів про стягнення з ВАТ БК «Букрос» на його користь заробітної плати в сумі 61086,35 грн.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про її відхилення.

Згідно з вимогами ст. 383-385 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення ухваленого відповідно до вимог ЦПК України порушено їх права чи свободи. Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня коли особа дізналася, або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Місцевим судом вірно встановлено та з матеріалів справи вбачається, що згідно з виконавчим листом №2-3407/11, виданим 10 січня 2012 року Київським районним судом м.Полтави, з ВАТ Бурова компанія Букрос на користь ОСОБА_2 стягнуто заборгованість по заробітній платі та листкам непрацездатності в розмірі 13 454 грн. 81 коп. та середньомісячний заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 19 792грн. 10 коп., моральну шкоду в розмірі 1000 грн., а всього 34 246 грн. 91 коп.

За вказаним виконавчим листом постановою державного виконавця Київського ВДВС Полтавського міського управління юстиції від 19 серпня 2013 року відкрито виконавче провадження №39390136.

Постановою державного виконавця від 27 серпня 2013 року виконавче провадження №39390136 приєднано до зведеного виконавчого провадження №39211238.

Відповідно до постанови начальника УДВС ГУЮ у Полтавській області від 25 жовтня 2013 року зведене виконавче провадження про стягнення заборгованості за ВАТ БК «Букрос» передано до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Полтавській області.

Постановою заступника начальника відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Полтавській області від 04 листопада 2015 року за виконавчим листом №552/5479/15-ц, виданим 29 жовтня 2015 року Київським районним судом м.Полтави, відкрито виконавче провадження №49201997.

Згідно з вказаним виконавчим документом з ВАТ БК «Букрос» на користь ОСОБА_2 стягнуто проіндексовану заробітну плату за рішенням суду в сумі 26 839 грн. 44 коп.

Постановою заступника начальника відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Полтавській області від 04 листопада 2015 року виконавче провадження №49201997 також приєднано до зведеного виконавчого провадження №39211238.

Отже, обидва виконавчі провадження №39390136 та №49201997 щодо стягнення коштів з ВАТ БК «Букрос» на користь ОСОБА_2 перебувають на виконанні у відділі примусового виконання рішень УДВС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області в складі зведеного виконавчого провадження №39211238 про стягнення заборгованості за ВАТ БК «Букрос».

До зведеного виконавчого провадження №39211238 включено виконавчі провадження про стягнення заборгованості з ВАТ «БК «Букрос» на загальну суму 11077230,29 грн. на користь фізичних осіб, юридичних осіб та держави, у тому числі 70 виконавчих проваджень на суму 1415923,43 грн. заборгованості по заробітній платі.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається та також вірно встановлено судом першої інстанції, що в межах зведеного виконавчого провадження №39211238 державним виконавцем здійснюються заходи, спрямовані на примусове виконання рішень.

Судом першої інстанції з матеріалів справи та з пояснень представника виконавчої служби було встановлено, що у результаті проведених виконавчих дій по зведеному виконавчому провадженню державним виконавцем з`ясовано, що кошти на рахунках юридичної особи-боржника відсутні, господарську діяльність підприємство-боржник не здійснює.

В апеляційній скарзі апелянт стверджує, що в судовому засіданні представником виконавчої служби було підтверджено, що підприємство на даний час діє, господарська діяльність ведеться і заробітна плата працівникам виплачується, на що суд уваги не звернув та помилково вказав, що господарську діяльність підприємство-боржник не здійснює.

Вказана обставина жодними належними та допустимими доказами не підтверджена, натомість, з аудіо запису судового засідання від 04.11.2016 року на якому надав свої пояснення державний виконавець Коноз В.М., встановлено, що погашення заборгованості по заробітній платі відбувається в порядку черговості у відповідності до норм Закону України «Про виконавче провадження» в порядку надходження виконавчих документів на виконання.

Так, державний виконавець пояснив, що на даний момент відбувається погашення заборгованості за першим виконавчим листом, виданим на ім`я ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по заробітній платі, за яким він вже отримав 2700 грн. та 5900 грн. Таке погашення заборгованості стало можливим, так як з рахунків боржника списувалась певна сума коштів та завдяки реалізації деякого арештованого майна боржника.

Державний виконавець також зазначив, що в один день до виконавчої служби надійшло 40 виконавчих листів про стягнення з боржника заробітної плати, по яким на даний момент в порядку черговості відбувається стягнення заробітної плати, серед яких знаходиться і виконавчий лист, виданий на виконання першого судового рішення про стягнення заборгованості з компанії «Букрос» на користь ОСОБА_2

Державний виконавець наголосив, що в першу чергу грошові кошти спрямовуються на погашення заборгованості компанії перед працівниками із виплати зарплати, а вже потім на усі інші виплати. Стягнути кошти за другим виконавчим листом позачергово на даний час не є можливим, так як буде порушено черговість повернення коштів стягувачам. Моральна шкода відноситься до шостої черги і не може бути стягнута разом із заробітною платою. В свою чергу, пропорція коштів, яка надходить ділиться на погашення заборгованості із виплати заробітної плати (40 судових рішень) і державний виконавець позбавлений можливості спрямовувати такі кошти на погашення інших заборгованостей (інших черг).

Державний виконавець вказав, що 13400 грн., що підприємство заборгувало ОСОБА_2 буде виплачено (з урахуванням вже виплаченого) як заробітна плата, усі інші грошові кошти, що мають бути сплачені віднесені до шостої черги виплат.

Судом першої інстанції було досліджено матеріали виконавчого провадження, в якому наявні оригінали платіжних доручень № 5450 від 23 грудня 2015 року та № 1604 від 10 серпня 2016 року на виплату заробітної плати з ВАТ БК Букрос за виконавчим листом № 2-3407/11 від 10.01.2012 року ОСОБА_2 Копії вказаних платіжних доручень також містяться у матеріалах справи.

Судом першої інстанції також вірно встановлено, що ним було звернуто стягнення на майно боржника та проведено опис та арешт транспортних засобів, які знаходяться на території ВАТ БК «Букрос».Вжито заходів до реалізації належних боржнику 54 одиниць транспортних засобів за ціною 1377730,00 грн., яка не відбулася з підстав, що не залежать від державного виконавця.

У зв`язку з наявними перешкодами у доступі до майна боржника державним виконавцем до суду надіслано подання про надання дозволу на примусове входження на територію бази, яку займає ПАТ «Веселка».

13.11.2014 року з території бази державним виконавцем вилучено 7 одиниць описаної та арештованої техніки, яка передана на відповідальне зберігання ПФ ДП «Інформаційний центр». Іншого, належного ВАТ БК «Букрос» майна, на території бази не виявлено, про що складено відповідний акт державного виконавця.

До відділу 22.12.2014 року надійшов висновок експерта від 17.12.2014 року, відповідно до якого вартість вилучених з території бази транспортних засобів у кількості 7 одиниць складає 172300,00 грн.

Частина майна реалізована, отримані від реалізації кошти розподілені між стягувачами в порядку визначеної Законом України «Про виконавче провадження» черговості. Крім цього, 11.06.2015 державним виконавцем проведено опис та арешт 2 виробничих баз та бази відпочинку в Шишацькому районі Полтавської області. Описане майно передано на відповідальне зберігання розпоряднику майна - арбітражному керуючому ВАТ БК «Букрос».

У судовому засіданні в суді першої інстанції державним виконавцем також було зазначено, що ним були одержані висновки експерта з оцінки вищевказаного майна, про що невідкладно будуть повідомлені сторони виконавчого провадження.

З урахуванням вищевикладеного, колегія дійшла до переконання про правильність висновку суду першої інстанції про те, що в повному обсязі рішення про стягнення з ВАТ БК «Букрос» на користь ОСОБА_2 не виконані не через бездіяльність державного виконавця, а з об`єктивних причин. Виконавчі дії, передбачені Законом України «про виконавче провадження» проводяться, грошові кошти у зведеному виконавчому провадженні стягувану ОСОБА_2 повертаються в порядку черговості.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 зводяться до того, що державний виконавець вчиняє умисні дії задля невиконання судових рішень на його користь, проте, доказів умисного «за домовленістю з боржником» невиконання рішення скаржником надано не було ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла до висновку, що висновки місцевого суду зроблені на підставі повного, всебічного та об'єктивного дослідження наданих сторонами доказів, доводів та заперечень сторін, яким судом дана відповідна правова оцінка. Розгляд справи проведений з дотриманням принципу змагальності та диспозитивності, а оцінка доказів проведена відповідно до норм ст. 212 ЦПК України.

Апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростовували висновки суду першої інстанції. Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів, незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального і процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 307, 312 ч.1 п.1 , 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити

Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 04 листопада 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Л.М. Хіль

Судді О.Ю. Кузнєцова

ОСОБА_6

З оригіналом згідно: ОСОБА_1