У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Маляренко А.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до стоматологічної клініки «Біант» про захист прав споживачів,

в с т а н о в и в :

В серпні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до стоматологічної клініки «Біант», зазначаючи, що 27 травня 2014 року він звернувся до стоматологічної клініки «Біант» з приводу лікування зламаного зуба, на підставі чого стоматологом-ортопедом стоматологічної клініки «Біант» ОСОБА_3 проведено підготовчі дії для встановлення вкладки на корінь зуба для можливості подальшого протезування зуба, за що позивачем сплачено 274 грн 50 коп. 30 травня 2014 року позивачу встановлено вкладку на зуб та сплачено 180 грн за відтиск для виготовлення вкладки та 40 грн 50 коп. за встановлення вкладки. Всього вартість лікування позивача склала 495 грн. 14 червня 2014 року на вкладку, зроблену лікарем ОСОБА_3, в іншій стоматологічній клініці позивачу встановлена коронка, за яку позивачем сплачено 500 грн. Однак, не протримавшись і однієї доби, вкладка випала та позивач звернувся до лікаря ОСОБА_3 з претензією з цього приводу. На звернення позивача лікарем ОСОБА_3 було повторно безоплатно встановлено вкладку, але зазначено, що в подальшому не буде здійснювати її заміну. Через добу вкладка знову випала, у зв'язку із чим він був вимушений звернутись до іншої клініки, де йому роз'яснили, що на зубі, де була встановлена вкладка, закріпити її з поруч стоячим зубом не є можливим, та проведено лікування хворих зубів.

Позивач просив суд з урахуванням уточнень стягнути з відповідача на його користь збитки в розмірі 2 715 грн, та моральну шкоду в розмірі 2 000 грн.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Разом з тим, заявник подав касаційну скаргу з пропуском строку на касаційне оскарження, встановленого чинним законодавством, проте ним подано клопотання про поновлення цього строку з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 325 ЦПК України, у разі пропущення строку на касаційне оскарження, з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала касаційну скаргу, може поновити цей строк.

Наведені у клопотанні доводи свідчать про поважність причин пропуску процесуального строку на касаційне оскарження.

За таких обставин клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень слід задовольнити.

Проте, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішили спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог, конкретних обставин справи, та на підставі наданих сторонами доказів дійшли правильного висновку про те, що позивачем не надано жодного належного доказу, який би підтверджував те, що саме діями відповідача йому завдано матеріальну та моральну шкоду.

Згідно ч.2 ст. 337 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2016 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до стоматологічної клініки «Біант» про захист прав споживачів, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних А.В. Маляренко

і кримінальних справ