Справа№592/8669/16-ц
Провадження №2/592/2504/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого cудді Корольова Г.Ю., за участю секретаря Коваленко А.В., позивача ОСОБА_1., представника позивача - ОСОБА_2, представника відповідача - ОСОБА_3, розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4 відділу державної виконавчої служби ОСОБА_5 територіального управління юстиції у Сумській області, ОСОБА_5 управління Державної казначейської служби України в Сумській області про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, яка заподіяна бездіяльністю органу державної влади,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 19 вересня 2016 року звернулася до суду із позовом і просить стягнути із ОСОБА_5 управління Державної казначейської служби України в Сумській області на її користь моральну шкоду в розмірі 98 000 грн., що була заподіяна її внаслідок неправомірних дій під час виконавчого провадження працівниками ОСОБА_4 відділу Державної виконавчої служби ОСОБА_5 територіального управління юстиціїї у Сумській області.

Посилається на те, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 лютого 2014 року було вирішено про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом знесення частини самочинно побудованого будинку ОСОБА_6 та стягнути з нього судові витрати у розмірі 3388,10 грн. На виконання вказаного рішення був виданий виконавчий лист та відкрито виконавче провадження за ВП № 42963558 від 10 квітня 2014 року. Однак до цього часу рішення суду не виконано, відповідачами не вжито жодних дієвих заходів для його виконання. Протиправною бездіяльністю відповідачів їй завдано моральних страждань, самопочуття протягом 2014 - 2016 років погіршилося, вона стала чутливою до стресових ситуацій, спрчинило душевні страждання щодо неможливості знайти справедливість та неможливість захистити свої права та розчарування в дієвості судової системи. Почуває себе беззахисною людиною перед свавіллям державних виконавців. Крім того, він зазнав значних матеріальних втрат, зумовлених його численними скаргами на рішення, дії та бездіяльність органів ДВС та державних виконавців, що негативно позначилося на її психічному стані.Крім того, вважає, що її завдана і матеріальна шкода у звбязку з неможливстю користуватися своєю земельною ділянкою площею 75 кв.м, яку вона оцінює у розмірі 24 624,75 грн. та прохає стягннути на її користь 761,95 грн. недоотриманого відшкодування судових витрат за рішенням Ковпаківського районного суд м. Суми від 19 лютого 2014 року та 5500 грн. витрачених на розробку будівельного проекту щодо виконання судового рішення.

В судовому засіданні позивачка та її представник ОСОБА_7 підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_4 ВДВС ГТУЮ в Сумській області ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав, вважаючи їх безпідставними. Посилається на те, що посадові особи ОСОБА_4 ВДВС ГТУЮ в Сумській області в процесі здійснення виконавчого провадження вчинили всі необхідні дії відповідно до чинного законодавства, в його провадженні перебуває з восені 2016 року, рішення дуже складне, оскільки потрібно зносити будинок і за висновком спеціаліста буде зруйновано отоплення, освітлення, а тому виконувати його буде небезпечно та пояснив, що звернулися до суду із заявою про роз'ясненням судового рішення. Вважає, що шкоди ніякої позивачці заподіяно не було.

Представник відповідача ОСОБА_5 управління Державної казначейської служби України у Сумській до суду не з'явився повторно, про день та час розгяду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Судом встановлено наступне.

10 квітня 2014 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції ОСОБА_8 було відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-7/12, виданого 07 квітня 2014 року Ковпаківським районним судом м. Суми, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом знесення частини самочинно побудованого будинку ОСОБА_6 та стягнення з ОСОБА_6 судових витрат у розмірі 3388,10 грн. на користь позивачки.

З приводу невиконання судового рішення та на бездіяльність державного виконавця, стягувач в особі ОСОБА_1 неодноразово зверталася до суду зі скаргами.

Так, ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 березня 2015 року скарга романовської Ю.М. задоволено частково та зобов*язано державного виконавця державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції ОСОБА_8 у 10-дений термін організувати виконання рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 лютого 2014 року (а.с.10-12).

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 червня 2015 року скарга ОСОБА_1 про залучення експертної органіфзації задоволена і скасована постанова державного виконавця від 30.03.2015 року про залучення експертної організації для визначення питання цілісності будинку ОСОБА_6 після снесення частини будинку, яка зазначена у виконавчому листі Ковпаківського районного суду м. Суми (а.с.14-18).

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 серпня 2016 року визнано неправомірною бездіяльність ОСОБА_4 відділу державної виконавчої служби ОСОБА_5 управління юстиції в Сумській області та зобов*язано ОСОБА_4 відділ державної виконавчої служби ОСОБА_5 управління юстиції в Сумській області вчинити всі необхідні дії щодо виконання рішення суду протягом 10-ти днів (а.с.19-20).

Всі вищезазначені судові рішення набрали законної сили.

Отже, судовими рішеннями, що набрали законної сили, встановлено неправомірність дій та бездіяльності головного державного виконавця відділу ОСОБА_4 відділу ОСОБА_5 територіального управління юстиції в Сумській області, визнанні неправомірними дії державних виконавцуів щодо несвоєчасного виконання судового рішення, встановлено наявність порушення закону, що в їх сукупності призвели до затягування виконавчого провадження та порушення прав стягувача.

Відповідно до ч. 3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням в цивільній, господарській справі або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Таким чином, неправомірність та незаконність дій та рішень посадових осіб відповідачів відділу ОСОБА_4 ДВС ГТУЮ в Сумській області в ході здійснення виконавчого провадження за заявою ОСОБА_1, що призвело до затягування виконавчого провадження та порушення прав останньої, є встановленим фактом і доказуванню не підлягає.

Тому суд не може взяти до уваги позицію представника відповідача ОСОБА_4 відділу ДВС ОСОБА_5 територіального управління юстиції в Сумській області, викладену в запереченнях, щодо правомірності їхній дій при здійсненні виконавчого провадження, та, в зв'язку з цим, відсутності підстав для задоволення позову.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка передбачає право на справедливий суд, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частина 2 ст. 1167 ЦК України визначає перелік випадків відшкодування моральної шкоди органом державної влади, органом влади АРК, органом місцевого самоврядування, фізичною або юридичною особою, яка її завдала. Даний перелік не є вичерпним, оскільки в силу третьої 3 частини 2 цієї статті передбачена наявність інших випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади АРК або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, АРК або органом місцевого самоврядування.

В силу ст. 23 цього Кодексу, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про державну виконавчу службу», що діяв на час виникнення спорних відносин, шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави.

Відповідно до п. 1 Положення Про Державну казначейську службу України, затв. Постановою КМ України 15.04.2015 № 215, Державна казначейська служба України (Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів.

Відповідно до п. 9 даного Положення, Казначейство здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Підпункт 1 пункту 3 даного Положення, основними завданнями Казначейства є, зокрема, реалізація державної політики у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів.

А в силу п.4 пп.2 абз. 14 Даного Положення, забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунка, відкритого у Національному банку, зокрема: здійснює погашення та обслуговування державного боргу, провадить платежі, пов'язані з виконанням гарантійних зобов'язань держави, в національній та іноземній валютах за дорученням Мінфіну.

Крім того, позивачка намагалася допомогти державному виконавцю здійснити виконання судового рішення шляхом розробки проекту реконструкції житлового будинку з демонтажем зовнішньої самонесучої стіни за адресою: м. Суми, провулок Кленовий,23/1.

Таким чином, моральна шкода повинна бути стягнута на користь позивача ОСОБА_1 з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Сумській області з врахуванням вимог статті 23 ЦК України, а саме розумності та справедливості, виходячи складності судового рішення.

Враховуючи обставини справи, тривалість виконання рішення суду, яке не виконане і на даний час, встановлена неправомірність дій та незаконність рішень державних виконавців при цьому, ступінь моральних страждань позивача, суд вважає, що відшкодуванню підлягає моральна шкода у розмірі 500 гривень, що буде справедливим та відповідатиме принципам розумності та виваженості.

Суд не погодєжується з вимогами позивача про відшкодування матеріальних збитків, що складаються з не доотриманням судових витрат за рішенням суду у розмірі 761,95 грн.; за втрати користування частини земельною ділянкою, а саме 75 кв.м і суму збитків визначає у розмірі 24624,75 грн. (75 кв.м х 328,33 грошова оцінка земельної ділянці) та 5500 грн. за розробку будівельного проекту, який позивачка самостійно замовила з метою організації виконання судового рішення, виходячи з того, що стягнення судових витрат за рішенням суду виконується, інші вимоги з приводу відшкодування матеріальної шкоди виникли не з вини відповідача, що не позбавляє позивача звернутися за захистом своїх порушенних прав до винних осіб.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.55, 56 Конституції України, ст.ст. 23, 1167 ЦК України, ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», Положення Про Державну казначейську службу України, керуючись ст.ст.10, 60, 88, 212, 213, 218 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, яка заподіяна бездіяльністю органу державної влади - задовільнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Сумській області на користь ОСОБА_1 500 грн.в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог відмовити за необгрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Г.Ю. Корольова