Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2500/16-ц

Номер провадження: 2/511/1093/16

14 грудня 2016 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Ільяшук А. В.,

секретаря Войнікової Л.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Роздільнянського району Одеської області про визнання права власності на садовий (дачний) будинок в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2016 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на садовий (дачний) будинок в порядку спадкування за заповітом та просить постановити рішення, яким визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за заповітом на садовий (дачний) будинок під №381, площею 128,3 м2, що знаходиться за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, ОСОБА_2 с/рада, ОСМ «Надія», що належав ОСОБА_4, який помер 10.10.2014 року.

Позов обґрунтований тим, що 10 жовтня 2014 року помер ОСОБА_4. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, входить садовий (дачний) будинок з господарчими спорудами розташований за вказаною адресою. Садовий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,0600 га, яка належала ОСОБА_4 та зареєстрована за ним відділом Держгеокадастру у Роздільнянському районі Одеської області 29 жовтня 2009 року, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:2606. ОСОБА_4 за життя залишив заповіт, посвідчений нотаріально 26.11.2013 року, яким все своє майно заповідав позивачу ОСОБА_1 Позивач у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна, зокрема на на вищезазначену земельну ділянку площею 0,0600 га, що належала померлому. Позивач звернулася до нотаріальної контори також за оформленням своїх спадкових прав на вказаний садовий (дачний) будинок, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу на садовий (дачний) будинок. Тому позивач вимушена звернутися до суду за захистом своїх не визнаних прав.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 просили суд позов задовольнити, судове засідання провести за їх відсутністю, про що надали відповідні заяви.

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада Роздільнянського району Одеської в судове засідання повторно не зявилася, про день та час слухання справи була сповіщена належним чином, та надала заяву про те, що проти позову не заперечує та просить розглянути справу у її відсутність..

Розглянувши подані документи та матеріали, оглянувши матеріали спадкової справи №6/2015 до майна померлого 10.10.2014 року ОСОБА_4, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.

Судом встановлено, що 10 жовтня 2014 року в м. Одеса у віці 77 років помер ОСОБА_4, про що 12 жовтня 2014 року був зроблений відповідний актовий запис про смерть за №10301, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №391634 від 12.10.2014 року.

При житті ОСОБА_4 належав садовий (дачний) будинок, що знаходиться за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, ОСОБА_2 с/рада, ОСМ «Надія», будинок №381, загальною площею 128,30 кв.м, житловою площею 49,00 кв.м.; "а" - ОСОБА_3, "І" - Цистерна, №1-3 - Огорожа, ворота, хвіртка, що підтверджується технічним паспортом на садовий (дачний) будинок від 12.09.2016 року, інвентаризаційна справа №227/09-16; - земельна ділянка площею 0,0600 га, яка розташована за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, ОСОБА_2 с/рада, ОСМ «Надія», під № 381, яка належала ОСОБА_4 згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №122711, виданого відділом Держкомзему у Роздільнянському районі Одеської області 20 жовтня 2009 року на підставі розпорядження Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області від 16 жовтня 2008 року №1806/А-200, та що зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №36, право власності на земельну ділянку зареєстровано відділом Держгеокадастру у Роздільнянському районі Одеської області 29 жовтня 2009 року, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:2206. Крім того, ОСОБА_4 належав автомобіль типу легковий універсал, марки ВАЗ, моделі 21113, 2003 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) №ХТА9891, реєстраційний номер 56987ОК, на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОІС №582296, виданого МРЕВ-1 ОСОБА_5 України в Одеській області 29 травня 2003 року.

За життя ОСОБА_4 склав заповіт від 26 листопада 2013 року, посвідчений нотаріально, яким все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все, що на день смерті буде йому належати і на що він за законом матиме право, заповів громадянці ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на вказане вище майно.

ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини 25 лютого 2015 року. Дружина померлого ОСОБА_6 25.02.2015 року надала заяву нотаріусу, згідно якої вімовилася від обовязкової частки у спадщині.

28 липня 2016 року ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на автомобіль, належний ОСОБА_4, та 07 вересня 2016 року - отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,0600 га, вказану вище та належну спадкодавцеві. 11.10.2016 року за №627/02-14 нотаріус листом відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на садовий (дачний) будинок №381 в ОСМ «Надія» у звязку із відсутністю оригіналів документів, що підтверджують право власності спадкодавця на це майно.

Згідно технічного паспорта, виготовленого субєктом господарювання ПП ОСОБА_7 12.09.2016 року на садовий (дачний) будинок №381 в ОСМ «Надія» територія ОСОБА_2 сільської ради Роздільнянського району Одеської області, садовий (дачний) будинок та надвірні господарчі будівлі і споруди збудовано у 1990 році.

20.10.2009 року ОСОБА_4 одержав державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯИ №122711, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Роздільнянського району Одеської області ОСМ «Надія» №381, якій видано на підставі розпорядження Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області Одеської області від 16.10.2008 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №36.

Відповідно до звіту про незалежну оцінку майна від 23.09.2016 року, яку виконала ФОП ОСОБА_8, оціночна вартість (ринкова) обєкту на дату оцінки становить: 152 997 (сто пятдесят дві тисячі девятсот девяносто сім ) грн..

З копії спадкової справи №6/2015 до майна померлого 10 жовтня 2014 року ОСОБА_4., вбачається, що спадкоємцем за законом першої черги ОСОБА_6 25.02.2015 року подана заява про відмову від прийняття обовязкової частки спадщини, що залишилася після смерті її чоловіка ОСОБА_4. Як вбачається із матеріалів вказаної спадкової справи, ОСОБА_1 отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину майна спадкодавця. Відносно оформлення спадкових прав на садовий (дачний) будинок за вище вказаною адресою, нотаріусом спадкоємцю ОСОБА_1 рекомендовано звернутися до суду у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності спадкодавця на цей будинок.

Згідно розяснень, викладених у п.23 постанови ПВС України від 30.05.2008 року №7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду в порядку позовного провадження.

За таких обставин, позивач обґрунтовано звернулася до суду з даним позовом.

Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини й не припинялися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст.1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно положень ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції Закону № 834-VIII від 26 листопада 2015 року) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Статтею 3 зазначеного Закону передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у звязку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів державного замовлення» від 5 серпня 1992 року № 449 було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію обєктів будівництва (втратила чинність). Тобто до 5 серпня 1992 року не передбачалася процедура введення індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них в експлуатацію при оформленні права власності.

З наведеного вбачається, що не потребує введення в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі обєкти.

Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Спрощений порядок здійснення державної реєстрації прав власності на обєкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках та збудовані до 5 серпня 1992 року, але за особами, які вважаються його володільцями, містять і положення ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до п. 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державної політики будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року №127, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 року за №382/5773 (зі змінами та доповненнями №2 (0-113-13) від 08.01.2013 року, садовий (дачний) будинок, розташований за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, ОСОБА_2 сільська рада, ОСМ «Надія», будинок №381, який побудований у 1990 році, не належить до самочинного будівництва.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові ВСУ № 6-121 цс 13 від 11.12.2013 року у тому разі, коли громадянин, який висловив волю на приватизацію займаної ним квартири, помер до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію, але після збігу встановленого частиною третьою статті 8 Закону України Про приватизацію державного житлового фонду строку, до його спадкоємців у порядку спадкування переходить право вимагати визнання за ними права власності на таку квартиру.

Таким чином, систематизуючи норми закону та вказану правову позицію Верховного Суду України, суд дійшов до висновку про те, що хоча ОСОБА_4. помер 10.10.2014 року, а документ, що посвідчує право його власності на спірне майно було видано 12.09.2016 року, тобто після його смерті, оскільки останній ще до своєї смерті звернувся до компетентних органів з метою реєстрації права власності, але не отримав документів не зі своєї вини, крім того право ОСОБА_4 на вказаний садовий (дачний) будинок на момент його смерті ніким не оспорюється, тому суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити і визнати за позивачем право власності у порядку спадкування за заповітом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1216, 1217, 1218, 1258, 1261, 1268 ЦК України, Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і керуючись ст.ст.10,11,209,212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Роздільнянського району Одеської області про визнання права власності на садовий (дачний) будинок в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за заповітом на садовий (дачний) будинок, що знаходиться за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, ОСОБА_2 с/рада, ОСМ «Надія», будинок № 381, загальною площею 128,30 кв.м, житловою площею 49,00 кв.м.; "а" - веранда, "І" - цистерна, №1-3 - огорожа, ворота, хвіртка, після померлого 10 жовтня 2014 року ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд Одеської області шляхом подачі протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А. В. Ільяшук