Справа № 654/290/16-ц
Провадження № 2/654/309/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.03.2016 року м. Гола ОСОБА_1 Голопристанський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого суддіОСОБА_2,
секретаряОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Голопристанського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 08.08.2015 поблизу с. Залізний Порт Голопристанського району Херсонської області сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участю автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, внаслідок ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП була застрахована страховою компанією ПАТ СГ «ТАС», при цьому учасниками пригоди було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол) на місці ДТП без виклику працівників ДАІ, так як водій винуватець пригоди ОСОБА_5 не заперечував своєї вини в скоєнні ДТП, а також було виконано всі вимоги Закону щодо повідомлення Страховика про пригоду. У звязку з тим, що Страховиком (відповідачем) страхове відшкодування потерпілому від ДТП (позивачу ОСОБА_3 С.) так і не виплачено, позивач просить стягнути з відповідача завдану шкоду в розмірі 9964,00 грн., пеню в розмірі 419,80 грн., а також понесені судові витрати сплачений судовий збір 551,20 грн. та витрати на правову допомогу 3000,00 грн.

У судове засідання сторони не зявилися, причини неявки суду не відомі, про місце, дату та час слухання справи повідомлялося належним чином, клопотань на адресу суду не надходило. За наявності матеріалів у справі, суд вважає можливим розглянути позов у відсутності відповідача та за згодою позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає ст. 224 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, дійшов до наступного.

Судом було встановлено, що 08.08.2015 поблизу с. Залізний Порт Голопристанського району Херсонської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, внаслідок ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

Учасники ДТП склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол) на місці ДТП без виклику працівників ДАІ, оскільки ОСОБА_4 не заперечував своєї провини в скоєнні ДТП, яка сталася внаслідок недодержання ним безпечної дистанції.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС», поліс №АІ/7690632 від 24.04.2015.

10.08.2015 ОСОБА_3 звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» із заявою про настання події та повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол).

14.09.2015 позивач надав до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» заяву про страхове відшкодування, в якій розмір шкоди, завданої в результаті ДТП розраховано співробітниками страховика та складає 9964 грн. 00 коп.

Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» листом від 17.09.2015 №4739 повідомило позивача, що не має можливості прийняти рішення про виплату страхового відшкодування, оскільки ОСОБА_4 не надав для огляду застрахований транспортних засіб Chevrolet Aveo державний номер НОМЕР_3, після надання необхідних документів рішення буде переглянуто.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного Кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до преамбули Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р., вказаний нормативно-правовий акт регулює відносини у сфері обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Згідно із статтею 3 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Стаття 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п. 33.2. статті 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Згідно п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими повинен прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. У разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати)

Строки здійснення страхових виплат за договорами обовязкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів визначені у ч. 2 ст. 36 Закону, за приписом якої страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, зобовязаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його, або прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування та протягом трьох робочих днів направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Статтею 32 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено виключні випадки, коли завдана шкода страховиком не відшкодовується, а статтею 37 вказаного Закону визначено підстави для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Підстави, зазначені у листі Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» від 17.09.2015 №4739 не відносяться до випадків, коли завдана шкода не відшкодовується або приймається рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування.

Доводи Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відсутність можливості прийняти рішення за заявою позивача у звязку з ненаданням ОСОБА_6 повідомлення про ДТП та ненадання для огляду свого автомобіля суд не бере до уваги у звязку з наступним.

Відповідно до п. 33.2. статті 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

Таким чином, в огляді транспортного засобу ОСОБА_6 не було необхідності, оскільки учасники ДТП самостійно визначили усі обставини ДТП та спільно склали повідомлення про ДТП.

З тих же обставин ОСОБА_7 не був зобовязаний складати та подавати окреме повідомлення про ДТП оскільки він разом із позивачем вже склали відповідне повідомлення. Обидва учасника ДТП мали право подати вказане повідомлення, що у даному випадку і було зроблено позивачем.

Факт обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності водія транспортного засобу Chevrolet Aveo державний номер НОМЕР_3 ОСОБА_4 та настання страхового випадку встановлені судом та сторонами не оспорюється. Розмір матеріального збитку, завданого позивачу, сторонами не оспорюється.

У звязку з викладеним позовна вимога щодо стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_3 суми страхового відшкодування у розмірі 9964,00 грн. підлягає задоволенню.

Пункт 36.5 статті 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що «за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня».

14.09.2015 ОСОБА_3 про виплату страхового відшкодування. 14.12.2015 сплинуло 90 днів для здійснення виплати страхового відшкодування.

Відповідно до частини першої статті 60 ЦПК України,кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу».

Враховуючи наданий позивачем розрахунок пені, суд вважає, що з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_3 належить стягнути пеню за період з 15.12.2015 по 18.01.2016 (по день подання позову), а всього 419,80 грн.

З урахуванням вимог статті 88 ЦПК, суд вважає, що з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» належить стягнути на користь позивача судові витрати, що складаються з: судового збору в сумі 551,20 грн. та витрат на правову допомогу в сумі 3000,00 грн., що підтверджуються наданими до суду квитанцією про сплату судового збору від 14.01.2016 та копією платіжного документу від 18 січня 2016 року, відповідно.

Керуючись ст. ст. 525-526, 626, 629 ЦК України, Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статтями 1, 4-11, 18, 57-66, 74, 79, 88, 157-196, 208, 209, 212-215, 218, 223, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС», , на користь ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_4, суму страхового відшкодування у розмірі 9964 (девять тисяч девятсот шістдесят чотири) грн. 00 коп., пеню в розмірі 419 (чотириста девятнадцять) грн. 80 коп., суму сплаченого судового збору в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп. та витрати на правову допомогу 3000 (три тисячі) грн., а разом 13935 (тринадцять тисяч девятсот тридцять пять) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Херсонської області через Голопристанський районний суд Херсонської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Повний текст рішення складений та підписаний 14 березня 2016 року.

Суддя: ОСОБА_2