Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Карайван Т.Д.
Справа № 428/9389/13-ц
Провадження № 22ц/782/924/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Луганської області у складі:

Головуючого Карайван Т.Д.

Суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3

За участю секретаря Коротенка С.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сєвєродонецьк апеляційну скаргу Сєвєродонецької міської ради Луганської області на рішення Северодонецького міського суду Луганської області від 30 травня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Сєвєродонецької міської ради Луганської області про зобовязання укласти договір оренди земельної ділянки та за зустрічним позовом Сєвєродонецької міської ради Луганської області до ОСОБА_4 про зобовязання укласти договір оренди земельної ділянки,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4Р звернувся з позовом до Сєвєродонецької міської ради Луганської області про укладення з ним договору оренди землі у запропонованій ним редакції.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що на підставі договору дарування ВРП №565282 від 10 квітня 2012 року, зареєстрованого КП «СБТІ» за №17850876 від 19 квітня 2012 року ним йому було передано у власність 9/1000 часток комплексу будівель та споруд за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул.. Богдана Ліщини, 37б.

Згідно рішення Сєвєродонецької міської ради №1934 від 24 липня 2012 року «Про дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку» ним була розроблена відповідна технічна документація, яка згідно рішення міської ради №2337 від 20 грудня 2012 року була затверджена та передана йому в оренду.

В лютому 2013 року ним особисто було отримано три екземпляри проекту договору оренди земельної ділянки кадастровий номер :06:022:0034 розміром 0,7599 га (7599 кв.м.) для підпису.

Не погодившись з п.8,9,11,13 договору він направив до міської ради разом з договором лист від 8 квітня 2013 року з пропозицією щодо викладання зазначених пунктів в його редакції ( сплата орендної плати з моменту укладання договору). Але відповідач йому відмовив, повторно направив три екземпляри проекту договору без врахування його пропозицій. При цьому відповідач повідомив, що у разі не підписання договору матеріали будуть передані у прокуратуру для спонукання укладення цього договору.

Посилаючись на те, що умови пунктів 8,9,11 і 13 проекту договору для нього є неприйнятними, позивач просив суд спонукати Сєвєродонецьку міську раду укласти зазначений договір оренди земельної ділянки на умовах, які б відповідали діючому законодавству України та не порушували його інтереси.

На думку позивача спірні пункти повинні бути викладені в наступній редакції:

Пункт 8 «Договір укладено на 25 (двадцять пять років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію».

Пункт 9 «Орендна плата вноситься орендарем самостійно у грошовій формі та розмірі: 39400,82 гривень на рік, що складає 5,0% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки».

Пункт 11 «Орендна плата вноситься у такі строки: щомісячно в розмірі 3283,40 грн. протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця. Орендна плата вноситься на бюджетний рахунок: 0080 МІСЦБЮДЖЕТ м. Сєвєродонецьк 13050500 код ОКПО 37944909 код платежу 13050500 в ГУДКСУ в Луганській області МФО 804013.»

Пункт 13 «Договір оренди вважається укладеним з моменту досягнення домовленості з усіх істотних умов і підписання сторонами тексту договору. Сторони визнають, що орендар користується земельною ділянкою площею 0,7599 га під 9/1000 часток комплексу будівель та споруд з моменту підписання Акту прийняття земельної ділянки в натурі. У разі невнесення орендної плати у строки визначені цим договором, справляється пеня на суму боргу у розмірі 120% річних облікової ставки Національного Банку України, діючої на день виникнення такого боргу або на день його ( його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою несплаченої суми за кожний календарний день прострочення у його сплаті. За цим договором строк нарахування пені та позовної давності щодо неї встановлюється та складає три роки. В разі припинення або розірвання договору оренди або визнання його недійсним одержана орендодавцем орендна плата за фактичний строк оренди земельної ділянки не повертається.»

Заперечуючи проти позову відповідач 3 березня 2014 року звернувся до суду з зустрічним позовом. Посилався на те, що до ОСОБА_4 при переході права власності на будівлю, перейшло і право оренди на земельну ділянку, тому відповідач повинен сплачувати орендну плату саме з дати набуття у власність нерухомого майна а не з дати підписання договору оренди.

На думку позивача за зустрічним позовом текст спірних умов п.п. 8,9,11,13,37 проекту договору повинен містити наступне:

Пункт 8 «Договір укладено на 25 (двадцять пять) років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію»

Пункт 9 «Орендна плата вноситься орендарем з 10 квітня 2012 року по 01 квітня 2014 року самостійно у грошовій формі та розмірі:75366,88 гривень на рік, що складає 5,0% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки . Орендна плата вноситься орендарем з 02 квітня 2014 року самостійно в грошовій формі та розмірі 39400,82 гривень на рік, що складає 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки».

Пункт 11 «Орендна плата вноситься у такі строки: щомісячно в розмірі 3283,40 грн. протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця. Орендна плата вноситься на бюджетний рахунок: 0080 МІСЦБЮДЖЕТ м. Сєвєродонецьк 13050500 код ОКПО 37944909 код платежу 13050500 в ГУДКСУ в Луганській області МФО 804013.» Орендар зобовязаний сплатити орендну плату починаючи з дати ( 10 квітня 2012 року) набуття у власність 9/1000 часток обєкту нерухомості (часток комплексу будівель та споруд), який знаходиться за адресою: м.Сєвєродонецьк , вул.. Богдана Ліщини, 37 б по дату укладання даного договору.

Пункт 13 «Сторони визнають, що орендар фактично користується земельною ділянкою площею 0,7599 га під 9/1000 часток комплексу будівель та споруд з дати укладання договору дарування обєкту нерухомості з 10 квітня 2012 року. Орендна плата донараховується за фактичний строк користування земельною ділянкою, починаючи з 10 квітня 2012 року по дату державної реєстрації цього договору, протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця. Орендар зобовязаний сплатити донараховану орендну плату на протязі 60 календарних днів з дати укладення цього договору.

У разі невнесення орендної плати у строки визначені цим договором, справляється пеня на суму боргу у розмірі 120% річних облікової ставки Національного Банку України, діючої на день виникнення такого боргу або на день його ( його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою несплаченої суми за кожний календарний день прострочення у його сплаті. За цим договором строк нарахування пені та позовної давності щодо неї встановлюється та складає три роки. В разі припинення або розірвання договору оренди або визнання його недійсним одержана орендодавцем орендна плата за фактичний строк оренди земельної ділянки не повертається.»

Пункт 37 «Орендодавець має право в односторонньому порядку розірвати договір у разі невиконання орендарем умов п.6,п.10,п.13,п.14,п.15,п.30 договору шляхом письмового повідомлення орендаря. Датою розірвання договору в даному випадку буде дата отримання орендарем письмового повідомлення або дата поштової установи на поштовому повідомленні про неможливість вручення відмови від отримання тощо письмового повідомлення.

Оскаржуваним рішенням Сєвєродонецького міського суду від 30 травня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволені у повному обсязі. Суд зобовязав Сєвєродонецьку міську раду укласти з ОСОБА_4 договір оренди земельної ділянки розміром 0,7599 кв.м. за адресою Луганська область, м.Сєвєродонецьк, вул.Богдана Ліщини,37б у редакції позивача.

В задоволені позовних вимог за зустрічним позовом Сєвєродонецької міської ради до ОСОБА_4 про зобовязання укласти договір оренди земельної ділянки суд відмовив.

В апеляційній скарзі Сєвєродонецька міська рада просить скасувати рішення Сєвєродонецького міського суду від 30 травня 2014 року, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити а їх зустрічні позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Статтями 213, 214 ЦПК передбачено, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції зазначені вимоги закона виконані.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 та відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 міській раді Луганської області суд першої інстанції виходив з того, що договір оренди землі є укладеним з моменту його підписання та підписання акту прийняття передачі земельної ділянки. До такого висновку суд першої інстанції прийшов з системно-логічного аналізу диспозитивної частини ст..1 Закону України « Про оренду землі» та ст..93 Земельного кодексу України відповідно до яких право оренди земельної ділянки це засноване на «договорі» строкове платне володіння і користування земельною ділянкою.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Аналізуючи положення ст..641,642 ЦК України суд першої інстанції звернув увагу на ту обставину, що пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Зазначене положення закону висвітлюється у загальнообовязковій практиці Верховного Суду України за друге півріччя 2013 року відповідно до висновків Верховного Суду України вільне волевиявлення учасника правочинну, передбачене ст..203 ЦК України, є важливим чинником, без якого укладення договору оренди земельної ділянки неможливе.

Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов , складення та скріплення підписом письмового документа.

Судова колегія погоджується з зазначеним висновком суду першої інстанції так як він зроблений виходячи з аналізу матеріалів справи, існуючих між сторонами правовідносин, вимог матеріального закону і у відповідності до загальнообовязкової практики Верховного Суду України. Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, який регулює правовідносини, пов'язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».

Згідно із частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) істотною умовою договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Частиною другою вказаної статті визначено, що відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4 - 6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. . Судова колегія вважає, що відповідно до ст..3 ЦК України свобода договору одна із основних засад цивільного законодавства і виразник диспозитивної спрямованості вільного волевиявлення субєктів що є принциповим для цивільного обороту.

Умови договору , що у сукупності являють собою його зміст, сторони опрацьовують самостійно, згідно до ст. 628 ЦК України умови (зміст) договору визначаються на розсуд сторін і погоджуються ними, якщо інше не передбачено законодавством.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Висновок суду першої інстанції про те, що у діючому законодавстві України відсутня імперативна норма, яка б визначала обовязковість визначення в договорі оренди землі умови щодо сплати за землю за фактичний строк користування земельною ділянкою з моменту набуття у власність нерухомого майна, є вірним .

Судова колегія погоджується з зазначеним висновком так як дійсно в діючому законодавстві України відсутня імперативна норма, яка б визначала обовязковість визначення в договорі оренди землі умови щодо сплати за землю за фактичний строк користування земельною ділянкою і ОСОБА_5 міська рада не позбавлена можливості звернення в суд для захисту свого права іншим шляхом.

Висновок суду першої інстанції про те що відповідачем позивачем ОСОБА_5 міською радою не надано доказів ухилення позивача за первісним позовом від реєстрації договору оренди земельної ділянки та право оренди, ґрунтується на матеріалах справи, так як ОСОБА_5 міська рада не була позбавлена такого права в суді першої інстанції і після відновлення провадження в апеляційній інстанції, однак зазначених доказів суду не було надано.

Доводи апелянта здебільш стосуються аргументації законодавством правової позиції про те, що право оренди земельної ділянки виникає не після укладення договору оренди землі, а після реєстрації цього права, однак зазначена правова позиція не має значення для предмету та підстав позову враховуючи що договір підлягає реєстрації після його укладення.

Відповідно до матеріалів справи судова колегія вважає, що позивач звертався в суд за захистом речового права оренди землі і не погоджується з позицією апелянта про те, що суд першої інстанції не захистив право первісного позивача так як відповідно до тексту договору п.13 договір оренди вважається укладеним з моменту досягнення домовленості з усіх істотних умов і підписання сторонами тексту договору Враховуючи, що відповідачем не надано доказів ухилення позивача за первісним позовом від реєстрації договору оренди земельної ділянки.

В діючому законодавстві України дійсно відсутня імперативна норма, яка б визначала обовязковість визначення в договорі оренди землі умови щодо сплати за землю за фактичний строк користування земельною ділянкою з моменту набуття у власність нерухомого майна, і ОСОБА_5 міська рада не звернулась з позовом до суду з вимогою про стягнення коштів за фактичний строк користування земельною ділянкою суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову первісного позивача і про відмову ОСОБА_5 міській раді у задоволені позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не дають підстав вважати, що судом при розгляді справи порушені або неправильно застосовані норми матеріального чи процесуального законодавства, а тому не можуть слугувати підставою для скасування рішення, а відповідно до вимог ч.2 ст.. 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст..308,ст..313,ст..314 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Сєвєродонецької міської ради Луганської області відхилити.

РішенняСеверодонецького міського суду Луганської області від 30 травня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Сєвєродонецької міської ради Луганської області про зобовязання укласти договір оренди земельної ділянки та за зустрічним позовом Сєвєродонецької міської ради Луганської області до ОСОБА_4 про зобовязання укласти договір оренди земельної ділянки, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий

Судді: