Справа № 360/1554/15-ц Головуючий у І інстанції Унятицький Д. Є.
Провадження № 22-ц/780/5895/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 30.11.2016
УХВАЛА

Іменем України

30 листопада 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Кулішенка Ю.М.,

суддів: Сушко Л.П., Ігнатченко Н.В.,

за участю секретаря: Волинець Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою представника Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «ВіЕйбі Банк» на ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 26 вересня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_2" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2015 року позивач ОСОБА_4 акціонерне товариство "Всеукраїнський ОСОБА_2" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 93 від 22 травня 2007 року в сумі 26736,95 доларів США та 11266,98 грн.

Ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 26 вересня 2016 року провадження по справі зупинено.

В апеляційній скарзі позивач ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_2"посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу скасувати та повернути справу до суду для продовження розгляду.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що відсутні підстави для зупинення провадження, оскільки відповідачка задовольнивши свої потреби в коштах, намагається ухилитися від виконання договірних зобовязань.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав:

Відповідно до ст.312 ЦПК суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено з порушенням норм процесуального права.

Зупиняючи провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що розгляд даної справи неможливий до прийняття рішення Конституційним Судом України за поданням Верховного Суду України щодо відповідності (конституційності) Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" положенням ст.6, ч.1 ст.8,ч.4 ст.13, ст.ст.21-22,ч.1,4,5 ст.41 Конституції України.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з наступних підстав:

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 201 ЦПК України у разі неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, суд зобов'язаний зупинити провадження у цій справі. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 203 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 4 ч. 1 ст. 201 цього Кодексу до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об'єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Визначаючи наявність передбачених ст. 201 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено в п. 4 ч. 1 цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується в тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду (п. 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції").

Таким чином, необхідність зупинення провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв'язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиціальне значення для іншої справи.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для звернення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідаціїдо суду з позовом до ОСОБА_3 було неналежне виконання умов кредитного договору та наявність заборгованості.

Разом з цим, вирішуючи питання про зупинення провадження у даній справі, суд першої інстанції не зазначив в ухвалі, яким чином розгляд справи за поданням Верховного Суду України щодо відповідності ( конституційності) Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" положенням ст.6, ч.1 ст.8, ч.4 ст.13, ст.ст.21, 22, ч.ч. 1, 4, 5 ст.41 Конституції України перешкоджає розгляду цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_2" до ОСОБА_3про стягнення заборгованості за кредитним договором. При цьому суд повинен дослідити наявні у справі докази, з'ясувати обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених цими доказами. Ухвала не містить мотивів, яким чином встановлені обставини по справі, що розглядається Конституційним Судом України впливають на оцінку доказів, якими сторони обґрунтовують свої доводи у даній справі, виходячи із предмету та підстав позову.

Суд не дав належної оцінки обставинам справи і не врахував, що звернення з вказаним поданням до Конституційного Суду України стосується позбавлення прав вкладників на частку власного майна у вигляді вкладу і не вирішує питання щодо наявності чи відсутності заборгованості за кредитним договором.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов висновку про зупинення провадження у справі з порушенням пункту 4 частини першої статті 201 ЦПК України та всупереч принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи, що відповідно до ст. 312 ЦПК України є підставою для її скасування та передачі питання до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 303, 310, 315, 319 ЦПК України, колегія судів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» задовольнити.

Ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 26 вересня 2016 року скасувати і справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: