Справа № 297/2693/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2016 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого Ільтьо І. І.,

при секретарі: Куні О. І..,

з участю прокурора Міндак В.В. та представника відповідача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Берегово цивільну справу за позовом заступника керівника Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_2 в інтересах держави в особі Берегівської центральної районної лікарні до ОСОБА_3 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування,

встановив:

Заступник керівника Берегівської місцевої прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі Берегівської центральної районної лікарні до ОСОБА_3 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого.

Позовні вимоги мотивує тим, що 03 лютого 2016 року біля 17.30 години, ОСОБА_4 знаходячись на відрізку автошляху між населеними пунктами с. Чома- с. Бадалово, Берегівського району, керуючи автомобілем марки «SKODA OKTAVIA TOUR» реєстраційний номер Республіки Словакія «MI 461 DN», рухаючись зі швидкістю біля 70 км/год в напрямку с. Бадалово, будучи засліпленим світлом фар невстановленого слідством легкового автомобіля, що рухався йому на зустріч, вчасно не застосувавши заходи до зниження швидкості та до повної зупинки транспортного засобу, скоїв наїзд на велосипедиста ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що рухався серединою проїзної частини дороги в попутному йому напрямку. В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді важкої політравми, закритого перелому третини правої плечової кістки, закритої черепно-мозкової травми, лінійних переломів верхньої щелепи та решітчастої кістки, струсу головного мозку, забою грудної кістки, перелому 3-7 ребер справа по аксилярній лінії, множинних саден обличчя, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Ухвалою Берегівського районного суду від 05.05.2016 року ОСОБА_3 на підставі ст. 46 КК України звільнено від кримінальної відповідальності за ст. 286 ч. 1 КК України, у звязку з примиренням з потерпілим.

У зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями ОСОБА_5, в період з 03.02.2016 року по 02.03.2016 року перебував на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні Берегівської центральної районної лікарні. Витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_5 за вказаний період часу склали 8568,84 грн., що стверджується довідкою Берегівської ЦРЛ № 1406/01-25 від 27.10.2016 року та в добровільному порядку відповідачем не відшкодовані. У зв'язку з цим прокурор просить стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі Берегівської центральної районної лікарні 8568,84 грн. витрачених на лікуванні потерпілого та стягнути з відповідача судові витрати.

Прокурор в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив повністю їх задовольнити з підстав наведених у позові.

Представник Берегівської центральної районної лікарні в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без їх участі, позов підтримує та просить задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та зазначив, що згідно Конституції України лікування є безкоштовним, а тому просив у задоволенні відмовити.

Відповідач ОСОБА_3 до суду не зявився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлений.

Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ухвалою Берегівського районного суду від 05.05.2016 року ОСОБА_3 на підставі ст. 46 КК України звільнено від кримінальної відповідальності за ст. 286 ч. 1 КК України, у звязку з примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України - закрито.

Згідно ухвали, визнано судом доведеним, що ОСОБА_3 03 лютого 2016 року біля 17.30 год. знаходячись на відрізку автошляху між населеними пунктами с. Чома- с. Бадалово, Берегівського району, керуючи автомобілем марки «SKODA OKTAVIA TOUR» реєстраційний номер Республіки Словакія «MI 461 DN», рухаючись зі швидкістю біля 70 км/год в напрямку с. Бадалово, будучи засліпленим світлом фар невстановленого слідством легкового автомобіля, що рухався йому на зустріч, вчасно не застосувавши заходи до зниження швидкості та до повної зупинки транспортного засобу, скоїв наїзд на велосипедиста ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що рухався серединою проїзної частини дороги в попутному йому напрямку. В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді важкої політравми, закритого перелому третини правої плечової кістки, закритої черепно-мозкової травми, лінійних переломів верхньої щелепи та решітчастої кістки, струсу головного мозку, забою грудної кістки, перелому 3-7 ребер справа по аксилярній лінії, множинних саден обличчя, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Після описаних вище подій потерпілий ОСОБА_5 в період з 03.02.2016 року по 02.03.2016 року перебував на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні Берегівської центральної районної лікарні.

Згідно довідки Берегівської районної лікарні від 27.10.2016 року № 1406/01-25 витрати за стаціонарне лікування ОСОБА_6, становлять 8568,84 грн. Станом на час судового розгляду справи витрати не відшкодовано.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Згідно ч. 3 ст. 1206 ЦК України якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Як встановлено судом потерпілий ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні у Берегівській районній лікарні з приводу тілесного ушкодження, завданих йому в результаті настання дорожньо-транспортної пригоди.

Оскільки, перебування потерпілого на лікуванні є наслідком злочинних дій відповідача, останній зобовязаний відшкодувати закладу охорони здоров'я витрати на стаціонарне лікування потерпілого.

За таких обставин, оцінивши всі докази в їх сукупності та взаємозв'язку, відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є підставними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору при подачі позову, він стягується з відповідача в дохід держави.

Таким чином, судовий збір в розмірі 1378,00 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Згідно ст.ст. 1166, 1206 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 82, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги заступника керівника Берегівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Берегівської центральної районної лікарні до ОСОБА_3 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь Берегівської центральної районної лікарні (, рах. №4109 в ГУДКС України у Закарпатській області, МФО 812016) витрат на стаціонарне лікування у розмірі 8568 (вісім тисяч пятсот шістдесят вісім) гривень 84 копійки.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь держави судовий збір у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_7.