АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/4902/2016 Головуючий у 1-й інстанції - Лісовська О.В.
Доповідач - Рубан С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2016 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Кабанченко О.А.

при секретарі Перетятько А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Шкварко Валерії Іванівни на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 29 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ШкваркоВалерії Іванівни, ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4 про стягнення збитків та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 29 січня 2016 року позов ОСОБА_2 до Шкварко Валерії Іванівни, ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4 про стягнення збитків та моральної шкоди - задоволено частково.

Стягнуто із Шкварко Валерії Іванівни на користь ОСОБА_2 грошові кошти за договором від 12.06.2011 року в розмірі 8000, 00 грн., 3% річних у розмірі 936 грн. 29 коп., інфляційні збитки у розмірі 5608 грн. та моральну шкоду у розмірі 3000 грн.

Стягнуто із Шкварко Валерії Іванівни на користь держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, Шкварко Валерія Іванівна подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні представник відповідача Шкварко В.І. підтримав апеляційну скаргу.

Позивач та представник позивача заперечили проти апеляційної скарги.

Третя особа заперечила проти апеляційної скарги.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

У червні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Шкварко В.І,, ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4про стягнення збитків та моральної шкоди.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 12.06.2011 року між нею та відповідачами був укладений Договір про надання юридичних послуг, відповідно до умов якого виконавець зобов'язався надати замовнику послуги, передбачені п. 2.5 Договору.

У той же день на виконання умов Договору позивачка передала відповідачу ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 8000, 00 грн., на підтвердження чого відповідач видав їй квитанцію.

Однак, відповідачі умов Договору не виконали, юридичні послуги та юридичні консультації позивачу не надали, не надали звітів про проведену ними роботу та актів здачі-приймання робіт, чим порушили свої зобов'язання за договором.

Оскільки грошові кошти відповідачі повертати не бажають, позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому просила суд стягнути з відповідачів на її користь грошові кошти у розмірі 8000, 00 грн., а також моральну шкоду у розмірі 3000, 00 грн.

Позивач неодноразово уточнювала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити у повному обсязі, стягнути з відповідачів на її користь нанесені збитки у розмірі 23450, 00 грн., моральну шкоду у розмірі 3000, 00 грн., 3 % річних у розмірі 2744 грн. 61 коп., інфляційні збитки у розмірі 16438 грн. 45 коп., відповідно до розрахунку, наданого позивачем.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з наступного.

Судом встановлено, що 12.06.2011 року між позивачем ОСОБА_2, яка діяла в інтересах своєї дочки ОСОБА_4, та відповідачем, адвокатом Шкварко В.І., було укладено Договір про надання юридичних послуг (а.с. 5-6, т.1).

Відповідно до п. 1.1 Договору виконавець зобов'язався надати замовнику послуги, передбачені пунктом 2.5 Договору.

Пунктом 2.5.1 Договору передбачено, що виконавець займається підготовкою та розробкою процесуальних документів (позови, заяви, скарги, листи, запити, договори, письмова експертиза договорів, клопотання про помилування, заява в Європейський суд з прав людини, звернення в Конституційний суд України).

Пунктом 2.5.2 Договору передбачено обов'язок виконавця щодо надання усних та письмових консультацій з питань, які виникають в ході здійснення діяльності замовника.

Пунктом 2.5.5 Договору визначено, що здійснення усього комплексу адвокатських послуг при захисті інтересів підозрюваного, обвинуваченого, потерпілого на стадії досудового слідства та надання правової допомоги свідків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 передала відповідачу ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 8000, 00 грн., на підтвердження чого останній видав квитанцію від 12.06.2011 року про сплату коштів (а.с.7, т.1).

Відповідно до п. 7.1 Договору він діє з моменту його підписання сторонами та внесення плати відповідно до п. 4.1 Договору і діє до повного виконання зобов'язань, передбачених п. 1.1 Договору.

Позивач вказує, що відповідачі не виконали свої зобов'язання за Договором, фактично не надавши їй та її дочці ОСОБА_4 правову допомогу, у зв'язку з чим вона просить стягнути з відповідачів сплачені нею за Договором грошові кошти.

Як вбачається з матеріалів справи, відносно ОСОБА_4 було порушено кримінальну справу за ч. 5 ст. 190 КК України.

11.06.2011 року до Печерського районного суду м. Києва було подано подання слідчого про зміну обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжного заходу з підписки про невиїзд на взяття під варту (а.с.206-209, т.1).

У зв'язку з розглядом подання позивач звернулась до відповідачів для укладення Договору про надання правової допомоги її дочці під час обрання запобіжного заходу.

13.06.2011 року ОСОБА_4 подала письмову заяву до Печерського районного суду м. Києва про допуск до участі у судовому засіданні її захисника Шкварко В.І. (а.с. 211, т. 1).

Як встановлено з матеріалів справи, захисник Шкварко В.І. брала участь у судовому засіданні під час розгляду вищевказаного подання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4, що підтверджується копіями журналу судового засідання та постанови Печерського районного суду м. Києва від 13.06.2011 року (а.с.116-121, т.2).

У подальшому, адвокатом Шкварко В.І. в інтересах обвинуваченої ОСОБА_4 було подано до Апеляційного суду м. Києва апеляційну скаргу на постанову Печерського районного суду м. Києва від 13.06.2011 року (а.с.125-126, т.2).

14.06.2011 року ОСОБА_4 подала слідчому СВ Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві заяву про відмову від послуг адвоката Шкварко В.І. та про повернення частини грошових коштів (а.с.203, т.1).

Згідно ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Позивач, сплативши суму грошових коштів за Договором у розмірі 8000, 00 грн., взяті на себе обов'язки по оплаті юридичних послуг виконала, однак з боку адвоката Шкварко В.І. зобов'язання за Угодою у повному обсязі виконано не було.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаївділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди, а згідно ч. 1, 2 ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або у повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом.

Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Відповідач Шкварко В.І. за Договором від 12.06.2011 року взяла на себе зобов'язання щодо здійснення усього комплексу адвокатських послуг при захисті інтересів підозрюваного, обвинуваченого, потерпілого на стадії досудового слідства та надання правової допомоги свідку, але даний комплекс послуг у повному обсязі не надала, обмежившись лише участю у судовому засіданні 13.06.2011 року та підготовкою апеляційної скарги.

З підстав вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що часткове виконання відповідачем зобов'язання у даному випадку не може вважатися виконаним, оскільки у подальшому ОСОБА_4 відмовилася від захисника Шкварко В.І., а згідно ст. 529 ЦК України кредитор має право не приймати від боржника виконання його обов'язку частинами, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавстваабо не випливає із суті зобов'язаннячи звичаївділового обороту.

Також відповідачем Шкварко В.І. не було надано позивачці чи її дочці ОСОБА_4 звіту про виконання договору, у тому числі, щодо фінансових витрат, а також не надано Акту здачі-прийому робіт за Договором, чим порушено умови укладеного між сторонами Договору.

Суд першої інстанції вірно не прийняв до уваги заперечення представника відповідачів щодо виконання своїх зобов'язань за Договором, оскільки представником не було надано доказів відповідно до приписів статей 58-59 ЦПК України на підтвердження виконання відповідачами умов Договору.

Судом встановлено, що адвокатом Шкварко В.І. не було дотримано Правил адвокатської етики, зокрема статті 8 Правил, оскільки адвокатом не було вчинено належних дій для виконання умов Договору. Отримавши грошові кошти у розмірі 8000, 00 грн., адвокат Шкварко В.І. не застосувала законних засобів ефективного вирішення спору на користь клієнта.

Допитаний в суді першої інстанції свідок ОСОБА_5 пояснив, що він надавав правову допомогу позивачці ОСОБА_2 та її дочці ОСОБА_4 у період з листопада 2009 року по лютий 2012 року, але у цей період він жодного разу не зустрічався при здійсненні своїх повноважень з адвокатами Шкварко В.І. та ОСОБА_3

Встановивши обставини справи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачем Шкварко В.І. не було виконано у повному обсязі умови Договору від 12.06.2011 року, а тому внесена позивачкою сума у розмірі 8000, 00 грн. підлягає поверненню.

Щодо суми, що підлягає стягненню з відповідачки Шкварко В.І. на користь позивачки, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що підлягає стягненню сума, сплачена відповідно до Договору.

Як вбачається з квитанції, наданої суду, позивач сплатила відповідачу суму у розмірі 8000, 00 грн., тому суд дійшов вірного висновку, що саме ця сума грошових коштів підлягає стягненню з відповідача Шкварко В.І. на користь позивача.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов′язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов′язання, на вимогу кредитора зобов′язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки судом задоволено позовні вимоги про стягнення основної суми боргу у розмірі 8000, 00 грн., то суд дійшов вірного висновку про необхідність стягнення з відповідача Шкварко В.І. на користь позивача 3 % річних за період з 13.06.2011 року по 07.05.2015 року включно, що становить 936 грн. 29 коп., та інфляційних збитків за період з 13.06.2011 року по 07.05.2015 року включно, що становить 5608 грн. 00 коп.

Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, судом на підставі ст. 23 ЦК України вірно встановлено, що внаслідок дій відповідача ОСОБА_2 зазнала душевних страждань, оскільки не мала можливості самостійно вирішувати свої справи через вік та хворобу, не мала можливості іншим шляхом допомогти своїй дочці, яка опинилася у складній життєвій ситуації, страждання з приводу сплати коштів адвокату, яка не виконала свої зобов'язання і не вчинила жодних належних дій для вирішення її питання по суті, а також не повернула добровільно кошти.

З підстав вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що сума моральної шкоди у розмірі 3000, 00 грн., яку просить стягнути позивач, відповідає тим стражданням, яких вона зазнала, а тому підлягає стягненню у повному обсязі на користь позивача з відповідача Шкварко В.І., яка є виконавцем послуг за договором.

Доводи апеляційної скарги про те, що договір про надання юридичних послуг укладався на короткий час, а саме на період стадії зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_4, колегія суддів не приймає до уваги виходячи із змісту п.2.5.1, 2.5.2, 2.5.5 Договору.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що відповідач на прохання позивача підготувала 18 клопотань до Печерського РВ ГУ МВС України в м. Києві, оскільки дані клопотання підписані особисто ОСОБА_4 та не містять відомостей щодо участі в їх складенні, оформленні чи передачі ШкваркоВ.І. (а.с. 166-189).

Колегія суддів звертає увагу й на те, що клопотання до Печерського РВ ГУ МВС України в м. Києві подано 14.06.2011 року. Того ж дня ОСОБА_4 заявила про відмову від послуг адвоката Шкварко В.І. (а.с.203), що також спростовує доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять заяви про відмову від послуг відповідача Шкварко В.І.

Апеляційний суд не приймає до уваги розрахунок послуг за договором №036/11-к від 12.06.2011 року, наведений відповідачкою в апеляційній скарзі, оскільки, як вірно встановлено судом першої інстанції, Шкварко В.І. не було надано позивачці чи її дочці ОСОБА_4 звіту про виконання договору, у тому числі, щодо фінансових витрат, як і не надано Акту здачі-прийому робіт за Договором, чим порушено умови укладеного між сторонами Договору.

Крім цього, колегія суддів зазначає, що оригінал договору №036/11-к від 12.06.2011 року, долучений до справи апеляційним судом, оформлено без зазначення повних анкетних даних відповідача Шкварко В.І. та текст договору нечитаємий, що унеможливлює встановлення повних обов'язків адвоката за договором та свідчить, на думку колегії суддів, про несумлінне ставлення адвоката до виконання обов'язків за договором.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Шкварко Валерії Іванівни - відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 29 січня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий

Судді