РІШЕННЯ

іменем України

"08" грудня 2016 р. 145/1904/16-ц

2-о/145/148/2016

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Мазурчака А. Г.

за участі секретаря Мигдальської Н.М..,

заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Тиврів цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності трудової книжки,

встановив :

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій вказує, що починаючи з 11 листопада 1975 року, він почав працювати електрослюсарем на Руставському хімічному заводі, де йому було видано трудову книжку. Трудову діяльність на даному підприєстві він закінчив 18 жовтня 1993 року. При оформленні трудової книжки за правилами заповнення того часу було внесено наступну інвормацію:Прізвище: ОСОБА_1, ім'я: ОСОБА_1, по-батькові: ОСОБА_1.

З 26 березня 2015 року він досяг пенсійного віку.

07 червня 2016 року він звернувся до Тиврівського Управління пенсійного фонду Украіни з приводу призначення йому пенсії за віком. При перевірці документів, інспектором пенсійного фонду було виявлено невідповідність написання його «Прізвища, Імені та По-батькові» в трудовій книжці і посвідці на постійне проживання.

В зв'язку з цим йому відмовлено в зарахуванні страхового стажу (15 років) та призначенні пенсії за віком.

Розбіжність у написанні пояснюється тим, що дані до посвідки на постійне проживання вносились з його паспорту громадянина Республіки Грузії. За правилами, встановленими міністерством юстиціі Республіки Грузії, в документах, що посвідчують особу не зазначається така інформація як «по-батькові» і заповнюються вони двома мовами - грузинською та англійською.

Просить визнати факт належності трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити з підстав, викладених у ній, пояснив, що він уродженець Грузії, коли видавалась трудова книжка, то в ній писали прізвище, ім'я, по-батькові, а коли Грузія стала окремою державою, то по-батькові вже не писалось.

Представник заінтересованої особи УПФУ Тиврівського району в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений своєчасно, подав суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі їх представника, проти задоволення заяви не заперечує.

Суд, вислухавши заявника, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе заяву задоволити, так як факт належності трудової книжки заявнику стверджується трудовою книжкою НОМЕР_1 (а.с. 4), яка видана ОСОБА_1 1955 року народження 11.11.1975 року (а.с. 4-7), посвідкою на постійне проживання серії НОМЕР_2 виданою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, свідоцтвом про народження (а.с. 17), виданого ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. У вказаних документах прізвище та ім'я особи, якій видана трудова книжка, посвідка на постійне проживання та свідоцтво про народження однакові, рік народження також.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215, 256, 259 ЦПК України,

вирішив:

Заяву задоволити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 трудової книжки НОМЕР_1, виданої 11.11.1975 року.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти діб.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Мазурчак А. Г.