Провадження №2/311/352/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2016 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

Головуючого - судді Сидоренко Ю.В.,

при секретарі: Осінцевій Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Василівка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2, про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

12.02.2016 року Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_1 Аваль» звернулося до Василівського районного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що 06.05.2008 року між ВАТ «ОСОБА_1 Аваль» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 014/17-04/4237-20, за яким ОСОБА_1 надав позичальнику ОСОБА_2 кредит в розмірі 4060,00 доларів США, строком до 06.05.2028 року. Процентна ставка за користування кредитом становить 13 % річних. З укладенням кредитного договору, у позичальника виник обовязок повернути кредитні кошти та сплатити відсотки за кредитним договором у строки та розмірах, встановлених Графіком погашення, у разі прострочення якого кредитор має право достроково стягнути заборгованість за кредитом, відсотками та пеню. Банк виконав свої зобовязання перед позичальником, надавши останньому кредит в сумі, строки та на умовах, передбачених кредитним договором. За прострочення виконання будь-яких грошових зобовязань за кредитним договором, позичальник сплачує Банку пеню в розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожен календарний день прострочення (п.16.3 кредитного договору). Позичальник не виконує взятих на себе зобовязань за кредитним договором, не погашає належним чином щомісячно, відповідно до умов кредитного договору, заборгованість за цим договором. Позичальнику була направлена вимога №114-0-0-00/15-45695 від 31.08.2015 року стосовно дострокового виконання зобовязань за кредитним договором, однак вимоги були проігноровані, а заборгованість повернуто так не повернута. Відповідач ОСОБА_2 неналежним чином виконував зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого за кредитним договором № 014/17-04/4237-20 від 06.05.2008 року виникла заборгованість, яка станом на 30.11.2015 року в загальному розмірі становить - 3931,12 доларів США/екв. 93893,45 гривень, яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 3589,69 доларів США/екв. 85738,51 грн. (у тому числі прострочена заборгованість за кредитом в розмірі 69,97 доларів США/екв. 1671,21 гривень); заборгованості за відсотками 341,43 доларів США/екв. 8154,94 грн. До теперішнього часу вказану суму заборгованості за кредитним договором № 014/17-04/4237-20 від 06.05.2008 року відповідачем ОСОБА_2 у добровільному порядку не погашено, тому позивач ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» вимушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції заборгованість за кредитним договором № 014/17-04/4237-20 від 06.05.2008 року, визначену станом на 30.11.2015 року, в сумі 3931,12 доларів США/екв. 93893,45 гривень, яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 3589,69 доларів США/екв. 85738,51 грн. (у тому числі прострочена заборгованість за кредитом в розмірі 69,97 доларів США/екв. 1671,21 гривень); заборгованості за відсотками 341,43 доларів США/екв. 8154,94 грн., а також стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» судовий збір в сумі 1408,40 грн.

В судове засідання представник позивача ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» Іне зявився про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином. До матеріалів позовної заяви долучено клопотання про розгляд справи у відсутність представника позивача, в якому просять розглядати справу за позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за відсутності

представника позивача, заявлені позовні вимоги підтримують у повному обсязі, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечують (а.с.36,41).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, відповідно до вимог ст.ст.74,76 ЦПК України, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки (а.с.47), проте надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі. Позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за заявою фізичних або юридичних осіб, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами й іншими особами, що беруть участь у справі.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Судом встановлено, що 06.05.2008 року між ВАТ «ОСОБА_1 Аваль» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 014/17-04/4237-20, за яким ОСОБА_1 надав позичальнику ОСОБА_2 кредит в сумі 4060,00 доларів США, строком до 06.05.2028 року, з процентною ставкою 13 % річних, копія якого міститься в матеріалах справи (п.п. 1.1.1., 1.1.6, 1.2.1 кредитного договору), копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.10-19).

Відповідно до наданих позивачем статутних документів, Публічне Акціонерне Товариство «ОСОБА_1 Аваль» (далі-Банк) є правонаступником прав та обов'язків Відкритого Акціонерного Товариства «ОСОБА_1 Аваль» у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 14 жовтня 2009 року змінено найменування з Відкритого акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» на Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_1 Аваль», про що зазначено у п.1.3. Статуту ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» в новій редакції, яка погоджена з НБУ 25 травня 2012 року. 06.06.2012 року проведено державну реєстрацію вищевказаних змін до установчих документів (а.с.27-35).

Відповідно до п.1.3.2 кредитного Договору № 014/17-04/4237-20 від 06.05.2008 року щомісячний ануїтетний платіж становить 48,00 доларів США.

У п.16.3 кредитного договору № 014/17-04/4237-20 від 06.05.2008 року зазначається, що у випадку прострочення грошових зобовязань за вказаним кредитним договором, Позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 1% від простроченої до оплати суми за кожен календарний день прострочення. Нарахування пені здійснюється починаючи з наступного календарного дня після дати, коли відповідне грошове зобовязання мало бути виконаним, і по день виконання Позичальником простроченого зобовязання включно. Сплата пені не звільняє Позичальника від виконання простроченого зобов'язання.

Відповідно до вимоги № 114-0-0-00/15-45695 від 31.08.2015 року, направленої ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» на адресу позичальника ОСОБА_3, було наголошено позичальнику про наявність простроченої заборгованості перед Банком за кредитним договором № 014/17-04/4237-20 від 06.05.2008 року, яка виникла станом на 10.08.2015 року (а.с.20).

Вказана вимога Банку була отримана ОСОБА_3 16.09.2015 року, про що свідчить поштове рекомендоване повідомлення, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.21).

Проте, всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на письмове повідомлення, вимоги Банку позичальником ОСОБА_3 проігноровані, наявна заборгованість за кредитним договором № 014/17-04/4237-20 від 06.05.2008 року у добровільному порядку позичальником не погашена.

Відповідач ОСОБА_2 зобов'язання за укладеним кредитним договором виконував неналежним чином, внаслідок чого за вказаним Кредитним договором № 014/17-04/4237-20 від 06.05.2008 року виникла заборгованість, яка станом на 30 листопада 2015 року, в загальному розмірі становить - 3931,12 доларів США/екв. 93893,45 гривень та яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 3589,69 доларів США/екв. 85738,51 грн. (у тому числі прострочена заборгованість за кредитом в розмірі 69,97 доларів США/екв. 1671,21 гривень); заборгованості за відсотками 341,43

доларів США/екв. 8154,94 грн.

Вказана заборгованість підтверджується наданим позичачем розрахунком, який міститься в матеріалах справи (а.с.6-9).

В ході судового розгляду справи відповідач ОСОБА_3 заперечень проти позову не надав, будь-яких доказів, які б спростували доводи позивача, відповідно до вимог ст.60 ЦПК України суду не подав та в суді не довів, нарахованої позивачем суми боргу не оспорив.

Статтею 204 Цивільного кодексу України проголошена презумпція правомірності правочину: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У відповідності до ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що укладений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Згідно вимог ст.ст.525,526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання.

У відповідності до положень ч.1 ст.527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України,якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 533 Цивільного кодексу України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків (ч.1 ст.624 ЦК України). Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (ст.551 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України).

Відповідно до положень ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Належним є виконання зобов'язання, яке прийняте кредитором і в результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов'язання за даним договором.

Згідно ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

У відповідності з ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до положень ст.651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за

рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно вимог ст.1048 ЦК України, розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. На підставі ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України.

Враховуючи вищевикладене, в порушення умов кредитного договору № 014/17-04/4237-20 від 06.05.2008 року, а також ст.ст.509,526,1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним Договором не виконав, вимоги Банку від 31.08.2015 року про дострокове виконання грошових зобовязань за кредитним договором, відповідачем проігноровані, до теперішнього часу наявна заборгованість за вищевказаним кредитним договором ОСОБА_2 у добровільному порядку не погашена, тому позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду за захистом своїх законних прав та охороняємих законом інтересів.

На порушення умов укладеного 06.05.2008 року кредитного Договору, відповідач ОСОБА_2 взяті на себе зобов'язання належним чином не виконував та платежі, передбачені умовами кредитного договору № 014/17-04/4237-20 від 06.05.2008 року своєчасно не вносив та, відповідно до наданого позивачем ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» розрахунку заборгованості, складеного станом на 30.11.2015 року, у відповідача ОСОБА_2 утворилася заборгованість за кредитним договором № 014/17-04/4237-20 від 06.05.2008 року, в загальному розмірі - 3931,12 доларів США, що за курсом НБУ станом на 30.11.2015 року складає 93893,45 гривень (а.с.6-9).

Вказана сума заборгованості відповідачем ОСОБА_2 не оспорена.

Відповідно до п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення в цивільних справах", у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним Банком України на день ухвалення рішення.

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року, у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України. Разом із тим, як за пред'явлення позову, так і при його вирішенні судом, ціна якого визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується позивачем або стягується судом у гривнях із урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

Згідно правового висновку, висловленого в постанові Верховного Суду України у справі № 6-190цс15, зазначено, що стягнення банківською установою боргу в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству.

Згідно офіційного курсу гривні щодо іноземних валют, визначеного Національним банком України станом на день проведення позивачем розрахунку - 30.11.2015 року, курс гривні до долара США становить 23,884656 гривень за 1 долар США.

Крім того, п.п.7.9,7.10 кредитного договору №014/17-04/4237-20 від 06.05.2008 року визначено, що всі платежі Позичальника щодо повернення суми кредиту та сплати процентів за кредитом повинні здійснюватися у валюті, що відповідає валюті кредиту. Комісії, пені та штрафи за цим Договором розраховуються в валюті кредиту, згідно з додатками до цього Договору. Сплата комісій, пені та штрафів на користь кредитора-резидента України за цим Договором здійснюється Позичальником в національній валюті (для кредитів в іноземній валюті розмір комісій визначається по офіційному курсу Національного банку України на день сплати). Сплата комісій, пені та штрафів на користь кредитора-нерезидента України здійснюється Позичальником в валюті кредиту (для кредитів в іноземній валюті).

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги неналежне виконання позичальником ОСОБА_2 зобовязань за кредитним договором № 014/17-04/4237-20 від 06.05.2008 року щодо своєчасного повернення кредиту, чим було порушено права позивача, суд вважає обґрунтованими та

доведеними позовні вимоги ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» про стягнення з відповідача ОСОБА_2 заборгованості за вищевказаним кредитним договором та вважає необхідним стягнути з відповідача ОСОБА_2. на користь позивача ПАТ ОСОБА_1 Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/17-04/4237-20 від 06.05.2008 року виникла заборгованість, станом на 30.11.2015 року, в загальному розмірі 3931,12 доларів США/екв. 93893,45 гривень, яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 3589,69 доларів США/екв. 85738,51 грн. (у тому числі прострочена заборгованість за кредитом в розмірі 69,97 доларів США/екв.1671,21 гривень); заборгованості за відсотками в сумі 341,43 доларів США/екв. 8154,94 грн.

Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими.

Крім того, відповідно до положень ст.ст.79,88 ЦПК України та вимог Закону України Про судовий збір, з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем та документально ним підтверджені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1408,40 грн. (а.с.5).

Керуючись ст.16,256,258,509, 525,526, 530,533,549,550,599,610, 612, 615,623,651,1048,1050,1054 ЦК України, ст.ст.10,11,60,61,79, 88, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» (кореспондентський рахунок № 1 в ОПЕРУ Національного банку України, МФО - 300001, ЄДРПОУ - 14305909) заборгованість за кредитним договором № 014/17-04/4237-20 від 06.05.2008 року в розмірі 3931 (три тисячі девятсот тридцять одного) долара США 12 (дванадцять) центів, що за курсом НБУ станом на 30.11.2015 року складає 93893 (девяносто три тисячі вісімсот девяносто три) гривні 45 (сорок пять) копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» (кореспондентський рахунок 1 в ОПЕРУ Національного банку України, МФО - 300001, ЄДРПОУ - 14305909) судовий збір в сумі 1408 (одна тисяча чотириста вісім) гривень 40 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Василівський районний суд Запорізької області протягом 10 днів з дати проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_4