Справа пр. №2/756/5729/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2016 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Великохацької В.В.

при секретарі - Приходько І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про звільнення майна з-під арешту, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача Оболонського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві про звільнення майна з-під арешту.

Позивач стверджував, що 26.12.2013 року постановою державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві №4342/10 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в рамках виконавчого провадження ВП №41013629 було накладено арешт на все майно, що належить на праві власності ОСОБА_1

Позивач стверджував, що згідно відповіді Оболонського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві виконавче провадження щодо ОСОБА_1 у Оболонському РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві на даний час на виконанні не перебуває. Проте арешт з майна ОСОБА_1 не знято.

Крім того, позивач зазначив, що ним сплачено штраф у розмірі 255,00 грн.

Посилаючись на вищезазначене та Закон України "Про виконавче провадження", позивач просив суд звільнити з-під арешту все майно, що належить на праві власності ОСОБА_1

Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву, в якій просив суд розглядати справу за його відсутності, позов підтримав та просив суд його задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки свого представника в судове засідання суд не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.12.2013 року постановою державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві №4342/10 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в рамках виконавчого провадження ВП №41013629 було накладено арешт на все майно, що належить на праві власності ОСОБА_1 (а.с.11).

Відповідно до листа Оболонського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві на даний час на виконанні у відділі виконавче провадження щодо боржника ОСОБА_1 не перебуває. Виходячи з листа відповідача, виконавче провадження ВП №41013629 стосовно ОСОБА_1 перебувало на виконанні у 2013 році (а.с.8).

На даний час арешт з майна ОСОБА_1 не знято.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 сплатив штраф у розмірі 255,00 грн. згідно постанови у справі про адміністративне правопорушення, що підтверджується копією платіжного доручення №1320249sв (#103082316) від 28.10.2013 року (а.с.7).

Умови і порядок виконання рішень судів у разі невиконання їх у добровільному порядку врегульовані Законом України "Про виконавче провадження" та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5.

За приписами ч.1 ст.57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (п.3 ч.2 ст.57 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно матеріалів справи 26.12.2013 було року винесено постанову, якою накладено арешт на все майно, що належить на праві власності ОСОБА_1 (а.с.11).

Відповідно до ст.50 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Згідно п.3.17 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який (яка) його видав (ла), державний виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, а також наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття арешту з майна тощо).

Таким чином, після повернення виконавчого документа стягувачу державний виконавець повинен скасовувати вжиті ним заходи примусового виконання рішення, в тому числі зняти арешт, накладений на майно боржника.

У листах Оболонського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві від 13.07.2016 року та 02.08.2016 року зазначено, що перевіркою даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень у відділі на виконанні перебувало виконавче провадження №41013629 з примусового виконання постанови ВДАІ №АА2 859110 від 15.10.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в розмірі 510 грн. Також зазначено, що 29.11.2013 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання вказаного виконавчого документу. 26.12.2013 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 27.12.2013 року державним виконавцем керуючись п.2 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. Відповідно до п.9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік. Згідно з п.9.10 Порядку виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчилися, підлягають знищенню. Враховуючи зазначене, Оболонський РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві вказує, що у нього не має правових підстав для зняття арешту з майна, що належить на праві власності ОСОБА_1

Судом встановлено, що на даний час на виконанні у Оболонському РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві виконавче провадження стосовно боржника ОСОБА_1 не перебуває, однак державним виконавцем не було знято арешт, накладений на все майно боржника.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність звільнити з-під арешту все майно, що належить на праві власності ОСОБА_1, накладеного постановою державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві від 26.12.2013 року №4342/10 у виконавчому провадженні ВП №41013629.

У задоволенні позовних вимог в частині вилучення запису про арешт із реєстру обтяжень рухомого майна суд вважає за необхідне відмовити, оскільки рішення суду про звільнення з-під арешту майна, що належить на праві власності ОСОБА_1, буде достатньою правовою підставою для вилучення запису про арешт із реєстру обтяжень рухомого майна.

З огляду на вищенаведене, відповідно до ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу України, ст.47, 50 Закону України "Про виконавче провадження", Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5 та, керуючись ст.ст.4, 10, 11, 60, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про звільнення майна з-під арешту - задовольнити частково.

Звільнити з-під арешту все майно, що належить на праві власності ОСОБА_1, накладеного постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві від 26.12.2013 року №4342/10 у виконавчому провадженні ВП №41013629.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Великохацька