Справа № 473/1414/16-ц
РІШЕННЯ

іменем України

"07" грудня 2016 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої - судді Висоцької Г.А.

при секретарі - Радєвій Н.В.

за участю: позивача ОСОБА_1 та її представника- Берікул Л.В.

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенська із застосуванням звукозаписувальної техніки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину,

встановив:

18.04.2016року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину у розмірі 15 045 гривень.

Позивачка в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 16.07.2014 року. Від даного шлюбу мають спільну дитину: доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання якої з відповідача на її користь стягнуто аліменти, які останній не сплачував. Так як вона не подавала виконавчі листи до примусового виконання.

ОСОБА_1 вказує, що донька має здібності до танців та з вересня 2013 року займається у танцювальному гуртку «Комплімент» м. Вознесенськ і вона зі свого боку виконує свій батьківський обов'язок і несе додаткові витрати на розвиток танцювальних здібностей дитини, а відповідач зі свого боку ігнорує вимоги ст. 185 СК України.

Зазначає, що з 01.09.2013 року по 01.07.2016 року сплатила за навчання у гурток доньки 17 460 гривень: по 300 грн. щомісячно та за індивідуальні заняття від 160-230 грн. за 2013-2016 роки. Крім того шила на замовлення костюми, взуття, що коштувало їй 12630 грн.

В подальшому позивач збільшила розмір позовних вимог ще на 2346 грн, а саме: за проїзд до місця проведення танцювальних змагань згідно проїзних квитків, за участь у змаганні та за проживання під час змагань, тому просить ухвалити рішення, в силу якого стягувати з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання доньки у розмірі 17390гривень.

У судовому засіданні позивач та її представник адвокат ОСОБА_5 підтримали позов у повному обсязі, посилаючись на зазначені в позовній заяві обставини.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, його представник адвокат ОСОБА_2 позовні вимоги визнала частково у розмірі 5000 грн. зазначила, що при визначенні розміру додаткових витрат повязаних з розвитком танцювальних здібностей доньки ОСОБА_4 необхідно враховувати такі обставини: відповідач з травня 2015 року доглядає за своїм батьком, який є інвалідом І групи за загальним захворюванням та потребує постійного стороннього догляду.

Відповідно відповідач перебуває на обліку в УСЗН Вознесенської міської ради та отримує компенсацію за надання соцпослуг в розмірі 192 грн. Батько відповідача періодично проходить медичні обстеження, що також потребує значних витрат, тому зайвих коштів ОСОБА_3 не має.

Представник відповідача зазначила, що керівник гуртка «Комплімент» ОСОБА_6 згідно даних фіскальної служби є підприємцем з вересня 2014 року, до того ж її дохід за податковими деклараціями менший ніж зазначено в товарних чеках, наданих позивачем, тому вважає докази, а саме платіжні документи надані позивачкою є недостовірними, які не можуть бути прийняті судом, як доказ. Крім того позивачка вказує на витрати за участь у змаганнях , проживанні та проїзду, як за двох осіб, а не за одну доньку. До того ж квитки на автобус, надані позивачкою місять розбіжності серії деяких з них ідуть почергово, але дати якими вони виписані різняться на кілька місяців інколи у зворотній хронології, що свідчить про їх недостовірність.

Вислухавши пояснення свідка ОСОБА_6 та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Батьками неповнолітньої ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.3).

В судовому засіданні було встановлено, що з ОСОБА_3 відповідно до рішення Вознесенського міськрайонного суду від 08.11.2013 року на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку( доходу) до повноліття дитини ( а.с. 184 ).

Відповідно до наданих представником відповідача чеків, відповідач свої аліментні обовязки щодо доньки виконує і проти цього позивач в судовому засіданні не заперечувала ( а.с. 112).

Відповідно до положень Конвенції про права дитини, прийнятої резолюцією № 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року та ратифікованою Україною постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11, дитина з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.

Крім того, стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплено в ч. 2 ст. 51 Конституції України і ст. 180 Сімейного кодексу України.

Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно вимог ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

В зазначеній нормі закону йдеться про те що обов'язок у батьків брати участь у додаткових витратах виникає лише за умови, якщо ці витрати пов'язані з особливими обставинами, тому особа, яка звертається з вимогами про стягнення додаткових витрат, в порядку статей 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України зобов'язана доводити не тільки факт того, що на дитину були додатково понесені витрати, а й те, що ці витрати були понесені у зв'язку з особливими обставинами, у даному випадку - у зв'язку із розвитком танцювальних здібностей доньки сторін.

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Таким чином, встановленню підлягає наявність саме особливих обставин, зокрема, пов`язаних з розвитком здібностей дітей, хворобою, що вимагає додаткових витрат.

Відповідно до п. 18 Постанови пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, звернуто увагу судів на те, що до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично понесені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Аналіз положень ст. 185 СК України дає підстави для висновку про те, що при вирішенні вимог про участь одного з батьків у додаткових витратах на дитину, суд має встановити реальне існування особливих обставин, які викликають необхідність таких витрат. Лише при наявності цих умов і їх встановленні можливе ухвалення рішення про стягнення таких витрат в конкретній сумі.

Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, займається в клубі спортивного танцю «Комплімент» під керівництвом ОСОБА_6 з 01.09.2013 року, що підтверджено в судовому засіданні показами свідка ОСОБА_6, класифікаційною книжкою № 4338 дитини, виданої 23.03.2016 року, дипломами та грамотами дитини за призові місця в фестивалях та змаганнях та ( а.с. 100, 150, 167-180).

Доводи позивача, що їх з відповідачем донька має схильність до танців, багато працює, тобто займається розвитком творчих здібностей, щоб добитися позитивних результатів і вона усіляко цьому сприяє, в тому числі несе додаткові витрати на навчання, організацію і підготовку дитини до тренувань та виступів, другою стороною не оспорюється.

Але представником відповідача не визнається сам розмір понесених на дитину додаткових витрат.

Статтею 57, ч.1 ст.58, ч.1ст. 59 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких с уд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

На підтвердження своїх позовних вимог позивач надала суду копії товарних чеків, які підтверджують витрати про оплату занять з танців з вересня 2013 року по червень 2016 року (включно) у розмірі 17 460 гривень, тобто по 300 грн. (та 200 грн.) щомісячно і за оплату індивідуальних занятть від 160-230 грн. кожного місяця ( а.с. 9-15).

Суд критично ставиться до наданих позивачем копій товарних чеків, які підтверджують витрати ОСОБА_1 про оплату занять з танців щомісячно та індивідуально з ОСОБА_4 за період з вересня 2013 року по серпень 2014 року ( включно), оскільки відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців дата запису про проведення державної реєстрації ОСОБА_6 05.09.2014 року, тобто за вказаний позивачем період особа не здійснювала і не могла здійснювати підприємницької діяльності і відповідно отримувати дохід.

Дана обставина також підтверджується інформацією Вознесенського відділення Очаківської обєднаної Державної податкової інспекції Головного Управління ДФС у Миколаївській області та податковою декларацією ОСОБА_6 за 2014-2015 роки ( а.с.49, 56-59), тому судом приймаються лише товарні чеки за період з вересня 2014 року по червень 2016 року (щомісячна оплата та за індивідуальні навчання) у розмірі 11940 грн.

На підтвердження своїх позовних вимог позивач надала суду письмові докази, а саме рахунки та товарні чеки, податкові декларації фізичної особи-підприємця з виробництва одягу та аксесуарів ОСОБА_7, які підтверджують, що вона несе витрати на пошив костюмів, в тому числі плаття для тренування ( а.с. 7, 18-19, 50-55) та взуття ( а.с. 17), всього 12630 грн. і приймаються судом, як належні.

Позивачем надані докази на підтвердження оплати за участь у змаганні (копії чеків № 41,42 від 19.06.2016 року (а.с.75) у розмірі 600 грн., плати за проживання двох осіб в ТОВ ТД «Південний меридіан» Миколаївської області Очаківського району с. Куцуруб з 19.06.2016 року по 21.06.2016 року у розмірі 1360 грн. ( а.с. 74) та копії проїздних квитків до місця змагання ( а.с. 77-86) у розмірі 1366 грн., з яких судом, як належні та допустимі докази можуть бути прийняті тільки у частині оплати за одну людину, а саме за дитину ОСОБА_4, оскільки саме щодо неї, батько має нести додаткові витрати.

До того ж посилання представника відповідача на ту обставину, що надані позивачем квитки на автобус місять розбіжності в серії, ідуть почергово, а саме дати в них різняться на кілька місяців є обґрунтованими : квитки серія № 774797 ,774687 від 28.02.2016 року Южноукраїнськ Одеса; від 28.02.2016року Одеса- Южноукраїнськ серія № 780009, 234012; від 10.04.2016року Вознесенськ - Миколаїв серія № 774616,774712, тощо.., що викликає сумніви в їх достовірності.

Суд вважає за необхідне зазначити, що витрати на придбання спеціального одягу, взуття для танців, оплата щомісячних та індивідуальних тренувань, переїзду до місця змагань викликані особливими обставинами, які пов'язані із розвитком конкретних здібностей дитини, а саме танцювальних, а тому є додатковими в розумінні ст. 185 СК України.

Зазначені витрати не є повсякденними і не охоплюються питанням стягнення аліментів, які відповідач зобов'язаний сплачувати згідно рішення Вознесенського міськрайонного суду від 08.11.2013 року.

Але судом також встановлено, що згідно довідки УСЗН Вознесенської міської ради від 08.06.2016 року за № 1443 позивач - ОСОБА_3 знаходиться на обліку в Управлінні соціального захисту населення Вознесенської міської ради та отримує компенсацію за надання соціальних послуг в розмірі 192 грн. - догляд за батьком ОСОБА_8 ( а.с. 95-97, 104).

Крім того батько відповідача згідно інформації головного лікаря Одеського обласного онкологічного диспансера від 14.11.2016 року за № 1033 перебуває на диспансерному обліку в ОООД з 30.03.2011 року з приводу раку передміхурової залози та раку правої нирки, періодично проходив медичні обстеження в період з 30.03.2011 року по 05.08.2016 рік, перебував на стацлікуванні в урологічному відділенні, лікування хворого проводиться за його кошти ( а.с. 102 -103, 143).

Хоча проти зазначеного заперечувала позивач, яка вказувала на наявність у ОСОБА_3 значного доходу від утримання худоби, наявність інших близьких родичів у ОСОБА_8 та намагання відповідача у будь-який спосіб уникнути витрат на доньку, але належного підтвердження вказані обставини в судовому засіданні не знайшли.

Судом встановлено, що відповідач сплачує аліменти на утримання дочки ОСОБА_9, отримує незначну компенсацію за надання соцпослуг, але представником відповідача не надано належного підтвердження розміру його доходу.

Таким чином, вирішуючи спір щодо стягнення додаткових витрат на утримання дитини, суд враховує вказані вище обставини та досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, зазначає, що позивачем доведено у судовому засіданні наявність таких витрат, але у меншому розмірі, також береться до уваги матеріальне становище відповідача та наявність і нього на утриманні хворого батька.

В силу ст. ст. 84, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню всі понесені ним судові витрати.

Керуючись ст.ст 10, 60, 88, 209-210, 212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

ОСОБА_10 Анатоліївни до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1:

- додаткові витрати, повязані з розвитком танцювальних здібностей доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у сумі 8000 грн.;

- судовий збір в сумі 551,20 грн.;

- витрати на правову допомогу в сумі 550грн., а всього 9101,20 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Висоцька Г.А.