Справа № 540/1434/16-ц
Номер провадження 2-о/540/32/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2016 Машівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого-судді Хомінець І.В.

за участю секретаря Сизоненко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Машівська селищна рада Полтавської області, про встановлення юридичного факту, факту прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в :

у листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі вказаною заявою, посилаючись на те, що 22 червня 2015 року помер її чоловік ОСОБА_3, після смерті якого залишилася спадщина і спадкоємцями майна померлого за першою чергою спадкування, які вчасно прийняли спадщину, отримавши свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадкового майна, а саме житлового будинку, являються вона та їхній з померлим спільний син. Крім цього, померлому, як спадкоємцю за заповітом після смерті матері ОСОБА_4, також належала земельна ділянка площею 5,86 га, розташована на території Машівської селищної ради Полтавської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Натомість, нотаріус відмовила у видачі їм свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку, посилаючись на те, що за життя чоловік не прийняв в установлений законом строк спадщину після смерті матері, так як в шестимісячний строк не звернувся із заявою до нотаріальної контори, і предявлена до нотаріуса довідка з Машівської селищної ради вказувала на те, що ОСОБА_4 на день смерті була зареєстрована за іншою адреосю, ніж її син. Разом з тим, заявник стверджує, що її померлий чоловік вважається таким, що приняв спадщину після смерті матері, оскільки фактично проживав разом з нею до дня смерті по вул. Фрунзе,12 в смт. Машівка Полтавської області, хоча згідно деяких документів, вона і була зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1. Оскільки чоловік не заявляв про відмову від спадщини після померлої матері, оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку знаходився у нього, а тепер і у неї, однак нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, а тому вона змушена звернутися до суду. У звязку з викладеним заявник просить встановити факт прийняття ОСОБА_5 спадщини, що відкрилася після смерті 06 березня 2010 року його матері ОСОБА_4 та складається з земельної ділянки площею 5,86 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Машівської селищної ради Полтавської області, право власності на яку посвідчується державним актом на право приватної власності на землю, виданим на імя ОСОБА_4, шляхом його постійного проживання разом з матірю в селищі Машівка Полтавської області по вул. Фрунзе,12 на день її смерті 06 березня 2010 року.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 заяву підтримують з підстав, викладених у її змісті та просять її задоволити. Заінтересована особа ОСОБА_2 проти задоволення заяви не заперечує, представник Машівської селищної ради Полтавської області в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши пояснення заявника та її представника, заінтересованої особи, свідків, дослідивши докази у справі, прийшов до наступного висновку.

Судом установлено, що 06.03.2010 року у віці 70 років померла ОСОБА_4, а 22.06.2015 року у віці 50 років - ОСОБА_3, що стверджується ксерокопіями свідоцтв про смерть серії 1-КЕ № № 151593 від 10 березня 2010 року та серії 1-КЕ № 301426 від 25 червня 2015 року (а.с.7,8).

Відповідно до заповіту від 16 вересня 2008 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Селещинської сільської ради Машівського району Полтавської області ОСОБА_7, ОСОБА_4 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і, взагалі, все те, що на день смерті належатиме їй і на що за законом вона матиме право заповіла ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, повністю. Інших спадкоємців із заповіту виключила (а.с.9).

Як убачається з державного акту на право власності на землю серії ІІ-ПЛ № 007149 від 11.04.2002 року, ОСОБА_4 на підставі розпорядження голови Машівської РДА № 119 від 21.03.2002 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 5,86 га на території Машівської селищної ради Полтавської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.13).

За постановою державного нотаріуса Машівської державної нотаріальної контори від 12 березня 2015 року, спадкова справа до майна померлої 6 березня 2010 року ОСОБА_4 не заводилась, ОСОБА_3 в установлений законом строк для прийняття спадщини не прийняв спадщину та пропустив шестимісячний термін про прийняття спадщини (а.с.14). Таким чином за життя ОСОБА_3 не оформив спадкові права після смерті матері. У подальшому, приватний нотаріус Машівського районного нотаріального округу ОСОБА_8 відмовила ОСОБА_1, заявнику по справі, та ОСОБА_2, заінтересованій особі по справі, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 5,86 га на території Машівської селищної ради Полтавської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_4, спадкоємцем по заповіту після якої був її син ОСОБА_3, оскільки він на час смерті матері не був зареєстрований разом з нею і не подав заяву про прийняття спадщини в установлений законом строк, а тому вважається таким, що не прийняв спадщину. Як убачається з копії адресної довідки, а також довідки Мшівської селищної ради № 340 від 24.02.2015, ОСОБА_3 був зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.10,15). Як свідчить довідка про реєстрацію місця проживання/перебування/ особи № 223 від 10.12.2014, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, також зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.11). Натомість, за довідкою Машівської селищної ради № 1501 від 12.10.2016, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 до дня смерті 06 березня 2010 року була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.12). Таким чином, в офіційних документах про реєстрацію місця проживання/перебування ОСОБА_4 вбачаються суперечності. Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 кожен окремо показали, що ОСОБА_3, чоловік заявниці ОСОБА_1, який помер 22.06.2015 року, на момент смерті своєї матері ОСОБА_4, яка померла 06 березня 2010 року, проживали за адресою ІНФОРМАЦІЯ_8. У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідків і таких доказів суду не надано.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

На підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання -житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Таким чином, суд вважає, що зібрані та досліджені у судовому засіданні докази свідчать, що ОСОБА_3 на день смерті матері ОСОБА_4, 06.03.2010 року, проживав разом з нею і не заявив про відмову від спадщини, а отже вважається таким, що прийняв спадщину, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Машівська селищна рада Полтавської області, про встановлення юридичного факту, факту прийняття спадщини задоволити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_9, спадщини, що відкрилася після померлої 06.03.2010 року його матері ОСОБА_4 та складається з земельної ділянки площею 5,86 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Машівської селищної ради Полтавської області, право власності на яку посвідчується державним актом на право приватної власності на землю, виданим на імя ОСОБА_4, шляхом його постійного проживання разом з матірю в селищі Машівка Полтавської області по вул. Фрунзе,12 на день її смерті 06 березня 2010 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Машівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особою, яка не була присутньою під час проголошення рішення в той же строк з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у випадку його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: