Справа № 489/5204/16-ц
Номер провадження 2/489/2773/16
РІШЕННЯ

Іменем України

12 грудня 2016 р.

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

при секретарі - Бреженюк Н.С.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 та зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2016 р. ОСОБА_1, ОСОБА_4 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_6 про визнання права власності в порядку спадкування. Свої вимоги мотивували тим, що ІНФОРМАЦІЯ_5 помер їх батько - ОСОБА_7. Після його смерті відрилась спадщина у вигляді належної йому частки будинку АДРЕСА_1. Спадщину після його смерті прийняли батьки померлого - ОСОБА_8 та ОСОБА_9, бабуся та дідусь позивачів. В 2003 р. помер ОСОБА_8, а ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_9 Вказані особи у встановленому законом порядку приймали спадщину після смерті своїх родичів, однак право власності на спадкове майно не було оформлено у встановленому законом порядку. На теперішній час позивачі мають намір оформити свої спадкові права після смерті бабусі в повному обсязі, однак позбавлені такої можливості, оскільки нотаріусом було відмовлено їм у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно ( а саме частини АДРЕСА_1) у спадкодавця. Відповідачка ОСОБА_6 є донькою померлої та рідної тіткою позивачів, відповідно також має право на спадщину.

Посилаючись на вищевикладене, позивачі просять суд: визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_9 право власності на 11/360 частин житлового будинку по АДРЕСА_1, житловою площею по літ. А - 61,5 кв.м., загальною площею 123,5 кв.м., та належних до нього господарських будівель і споруд, які не є об'єктами самочинного будівництва; визнати за ОСОБА_4 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_9 право власності на 11/360 частин житлового будинку по АДРЕСА_1, житловою площею по літ. А - 61,5 кв.м., загальною площею 123,5 кв.м., та належних до нього господарських будівель і споруд, які не є об'єктами самочинного будівництва.

До суду із зустрічним позовом звернулась ОСОБА_6, яка посилалась на ті ж обставини, що й позивачі та просила визнати за нею право власності на 22/360 частин житлового будинку по АДРЕСА_1, житловою площею по літ. А - 61,5 кв.м., загальною площею 123,5 кв.м., та належних до нього господарських будівель і споруд, які не є об'єктами самочинного будівництва, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав в повному обсязі проти задоволення зустрічного позову не заперечував.

Позивач ОСОБА_4, згідно заяви, просив задовольнити позов у його відсутність.

Представник ОСОБА_5 в судовому засіданні визнав позов первісний та просив про задоволення зустрічного.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є батьками ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 Також від спільного проживання в них є донька - ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2

ОСОБА_7 є батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що ОСОБА_7 відповідно до свідоцтва про право особистої власності на цілий житловий будинок від 28.08.1979 р., виданого на підставі Рішення виконавчого комітету Ленінської райради народних депутатів м. Миколаєва, належав буд. АДРЕСА_1. В подальшому 9/20 часток вказаного будинку ОСОБА_7 було відчужено та йому належало 11/20 часток.

Згідно рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22.03.1983 р. у справі № 2-464/1983 здійснено поділ майна ОСОБА_7 та його колишньої дружини ОСОБА_11, відповідно до якого за останньою було визнано право власності на 22/60 часток будинку АДРЕСА_1, а за ОСОБА_7 - 11/60 часток вказаного будинку.

ОСОБА_11 зареєструвала своє право власності на 22/60 часток будинку, однак ОСОБА_7 за життя у встановленому законом порядку своє право власності не зареєстрував.

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді належних йому на праві власності 11/60 часток будинку АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 524 ЦК Української РСР 1963 р. спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ст. 529 ЦК Української РСР 1963 р. при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

У відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК Української РСР 1963 р. для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

З копії спадкової справи № 656/2002, заведеної державним нотаріусом Другої миколаївської державної нотаріальної контори до майна померлого ОСОБА_7, спадщину після його смерті у встановленому законом порядку (шляхом подачі заяви до нотаріальної контори прийняли його батьки - ОСОБА_9 та ОСОБА_8. Відповідно спадкове майно належало їм в рівних частках - по ? частині кожному. Тобто вони в порядку спадкування після смерті свого сина набули право власності по 11/120 часток житлового будинку АДРЕСА_1. Однак за життя ОСОБА_9 та ОСОБА_12 своє право власності на спадкове майно не оформили.

ІНФОРМАЦІЯ_7. помер ОСОБА_8, після смерті якого відрилась спадщина у вигляді належного йому на праві власності нерухомого май на, зокрема 11/120 часток житлового будинку АДРЕСА_1.

Згідно копії спадкової справи № 851/2003, заведеної державним нотаріусом Другої миколаївської державної нотаріальної контори до майна померлого ОСОБА_8, спадщину після його смерті прийняли: його дружина ОСОБА_9, донька ОСОБА_5 та онуки ОСОБА_1 та ОСОБА_4 При цьому ОСОБА_4 відмовився від своєї частки спадщини на користь ОСОБА_1

Відповідно до положень ст. 529 ЦК УРСР 1963 р. онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Оскільки батька ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (син померлого) на час відкриття спадщини немає в живих, вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Оскільки ОСОБА_4 відмовився від спадкування на користь брата, ОСОБА_1 успадкував 1/3 частину спадщини, нарівні зі своєю тіткою та бабусею. А саме 1/3 від 11/120 житлового будинку АДРЕСА_1, тобто 11/360 часток.

Згідно Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04.11.2015 р. по справі № 2/489/1078/2015 за ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було визнано в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8 право власності по 11/360 часток житлового будинку АДРЕСА_1, житловою площею по літ. А - 61,5 кв.м., загальною площею 123,5 кв.м. та належних до нього господарських будівель і споруд, які не є об'єктами самочинного будівництва.

Однак спадкоємиця ОСОБА_9 (дружина померлого) за життя своє право власності на нерухоме майно не оформила.

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_9. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді належного їй на праві власності майна, в тому числі на 11/90 часток спірного будинку (11/120 часток прийняла у спадщину після смерті сина ОСОБА_7 + 11/360 часток прийняла у спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_8.).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

У встановленому законом порядку донька померлої ОСОБА_5 та її онуки - ОСОБА_1 і ОСОБА_4, звернулись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Згідно матеріалів спадкової справи № 141/2014 встановлено, що інші особи з заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались.

Згідно ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну.

Оскільки батько позивачів помер до відкриття спадщини після смерті його матері, то позивачі, як онуки, мають право нарівні з дитиною спадкодавця претендувати на спадкове майно після смерті бабусі, тобто є спадкоємцями першої черги.

Судом встановлено, що спадкове майно, на яке претендують спадкоємці після смерті ОСОБА_9, складається з 11/90 часток житлового будинку. Оскільки спадщину в рівних частках повинні були отримати двоє дітей спадкодавці, то ОСОБА_5 та ОСОБА_7, в разі, якщо б він був живий, отримали б по 11/180 частин будинку кожен.

Зважаючи на те, що батько позивачів помер, їм належить порівну розділити частку майна, яку б він міг успадкувати, а саме 11/180 часток будинку. Враховуючи, що обидва позивачі прийняли спадщину після смерті бабусі, то їм на праві власності в порядку спадкування належить по 11/360 часток АДРЕСА_1, а ОСОБА_5 - 22/360 частки.

Однак відповідно до Постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії сторонам було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_9 в зв'язку з відсутністю у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва документів, що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що позивачі у встановленому законом порядку шляхом подання заяви прийняли спадщину після смерті своєї бабусі, та лише відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно становить перепони в оформленні ними права власності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст. 1216, 1218, 1228, 1266, 1268, 1269, 1270 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 14, 30, 60, 62, 123, 212, 214 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 11/360 частин житлового будинку по АДРЕСА_1, житловою площею по літ. А - 61,5 кв.м., загальною площею 123,5 кв.м., та належних до нього господарських будівель і споруд, які не є об'єктами самочинного будівництва, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 11/360 частин житлового будинку по АДРЕСА_1, житловою площею по літ. А - 61,5 кв.м., загальною площею 123,5 кв.м., та належних до нього господарських будівель і споруд, які не є об'єктами самочинного будівництва, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6

Зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на 22/360 частин житлового будинку по АДРЕСА_1, житловою площею по літ. А - 61,5 кв.м., загальною площею 123,5 кв.м., та належних до нього господарських будівель і споруд, які не є об'єктами самочинного будівництва, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н.С.Тихонова