Провадження № 2-о/263/1286/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2016 року Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Киян Д.В., при секретарі Марцині Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 заінтересована особа Центральний районний у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: встановлення факту смерті брата. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 21 жовтня 2016 року у місті Донецьку помер її брат ОСОБА_2, про що є лікарське свідоцтво про смерть, видане відповідним органом на тимчасово окупованій території, але неналежного зразка. Після поховання заявник звернулась до Центрального районного у місті Маріуполі відділу ДРАЦС з проханням зареєструвати смерть брата ОСОБА_2 та видати їй відповідне свідоцтво. Однак у звязку з невідповідністю виданої довідки про смерть на тимчасово окупованій території зразку документів відповідно до вимог діючого законодавства України, їй було відмовлено в реєстрації смерті та отриманні свідоцтва про смерть.

Заявник надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вирішення питання залишив на розсуд суду.

Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Суд, дослідивши подані документи, повно і всебічно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії І-АВ № 237392, виданого 28.02.1969 року (а.с.6), витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 9 від 15.11.2016 року (а.с.14), та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб № 0 від 15.11.2016 року (а.с.15), ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є рідними братом та сестрою.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 119 від 22.10.2016 року, ОСОБА_2 помер 21.10.2016 року у місті Донецьку. Згідно довідки про причину смерті до форми № 106/у № 490 від 21.10.2016 року, причина смерті хвороба, обумовлена ВІЛ з проявом множинних інфекцій, набряк головного мозку (а.с.9).

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявникові для оформлення у встановленому законом порядку свідоцтва про смерть.

Відповідно до ст. 256 Цивільного-процесуального Кодексу України (далі за текстом ЦПК України) суд встановлює юридичні факти, від яких залежить виникнення майнових або інших прав громадян. Згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Відповідно до п. 13 Постанови ПВС України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за таких певних обставин.

Згідно зі ст.14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до п. 1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Згідно з ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

На даний час свідоцтво про смерть видане органом, який діє поза межами Конституції та законодавства України та не визнається на території України. Лікарське свідоцтво про смерть видане медичним закладом тимчасово окупованої території не є підставою для реєстрації смерті на території України.

Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Отже, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви про встановлення факту смерті особи, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявниці свідоцтво про смерть брата, видане державним органом України.

Керуючись ст. 13 Закону України « Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст. ст. 3, 8, 197, 214, 215, 223, 234, 256, ст.257-1, ч.1 п.5 ст.259, п.8 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 заінтересована особа Центральний районний у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, який помер 21 жовтня 2016 року, місце смерті: місто Донецьк, Донецької області, причина смерті: хвороба, обумовлена ВІЛ з проявом множинних інфекцій, набряк головного мозку.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд міст Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя Д.В. Киян