Справа №580/1564/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1996/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Семеній Л. І.,

суддів - Криворотенка В. І. , Бойка В. Б.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_3»

на ухвалу Лебединського районного суду Сумської області від 09 листопада 2016 року

у цивільній справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_3» на постанову старшого державного виконавця Лебединського міськрайонного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_4, заінтересована особа: ОСОБА_5 про повернення виконавчого документа стягувачу,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою судді Лебединського районного суду Сумської області від 09 листопада 2016 року у задоволенні скарги ПАТ «ВіЕйБі Банк» на дії державного виконавця Лебединського міськрайонного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_4 про повернення виконавчого документа було відмовлено за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ПАТ «ВіЕйБі Банк», посилаючись на те, що постановлена ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, прийнята на підставі неповного зясування та недоведеності фактичних обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне і неповне дослідження та необґрунтовану оцінку доказів, які мають значення для розгляду справи, постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу судді скасувати.

Зазначає, що повернення виконавчого документа є прямою перешкодою для формування ліквідаційної маси та подальшої реалізації майна банку у встановленому чинним законодавством порядку. Дії державного виконавця про повернення виконавчого документа є неправомірними.

Заявник, державний виконавець та заінтересована особа ОСОБА_5 належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, але в судове засідання не зявилися.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За змістом ч.ч. 2, 3 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим чином поновлює його порушені права чи свободи.

Судом першої інстанції правильно встановлено та з матеріалів справи вбачається, що на примусовому виконанні в Лебединському міськрайонному Відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області знаходився виконавчий лист № 2-959/10, виданий 04 серпня 2010 року Лебединським районним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_5 заборгованості за кредитним договором в сумі 27 605,88 грн. (а.с. 23).

28 липня 2016 року старшим державним виконавцем Лебединського міськрайонного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_4 було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у звязку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, і здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними (а.с.8).

13 жовтня 2016 року стягувач - ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі ОСОБА_6 оскаржило вказану постанову до Лебединського районного суду Сумської області.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні скарги ПАТ «ВіЕйБі Банк», суддя виходив з того, що державним виконавцем було проведено повний перелік виконавчих дій, в ході яких було встановлено, що майна за боржником не зареєстровано, всі дії направлені на виявлення майна виявилися безрезультатними, а тому державним виконавцем 28 липня 2016 року було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувану із підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження.

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право безперешкодно входити до приміщень, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи; залучати у встановленому порядку до провадження виконавчих дій понятих, працівників органів внутрішніх справ, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання (п.4, 5, 10, 12).

Статтею 47 цього Закону встановлено вичерпний перелік підстав для повернення виконавчого документу стягувачу.

За п.2 ч.1 ст.47 зазначеного Закону виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець проводить перевірку майнового стану боржника не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання. У подальшому така перевірка проводиться державним виконавцем кожні два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, кожні три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

З матеріалів справи вбачається, що постановою державного виконавця від 21 березня 2016 року про відкриття виконавчого провадження боржнику було надано строк для самостійного виконання до 28 березня 2016 року. 21 березня 2016 року державним виконавцем були направлені запити до Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб та до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсію. Згідно наданих відповідей рахунки та доходи у боржника відсутні (а.с. 27, 28).

В подальшому державним виконавцем 13 травня 2016 рроку направлялися запити до Обласного управління АТ «Ощадбанк», Лебединського МРЦЗ, Державної інспекції сільського господарства України в Сумській області, Управління праці та соціального захисту населення Лебединської РДА, МРЕВ з обслуговування м. Суми та Сумського району. З отриманих відповідей від 21 червня 2016 року, 09 червня 2016 року, 02 липня 2016 року, 13 червня 2016 року вбачається, що майно та кошти за боржником не значаться (а.с. 29-36).

08 липня 2016 року державним виконавцем знову робилися запити до Державної фіскальної служби України та до Пенсійного фонду України. З відповідей вбачається, що доходи і рахунки у боржника відсутні (а.с. 25,26).

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна відомості щодо ОСОБА_5 відсутні. (а.с. 37).

26 липня 2007 року 2016 року державним виконавцем було складено акт про відсутність у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення.

Державним виконавцем було вжито всіх заходів щодо виявлення майна боржника, на яке можна звернути стягнення і він відповідно до п. 2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (стара редакція) обґрунтовано виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

При винесенні оскаржуваної постанови державним виконавцем було розяснено, що виконавчий документ може бути повторно предявлений до виконання в строк до 28 липня 2017 року.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при дослідженні судом матеріалів справи, відсутні підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, а тому ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою і підстав для її скасування не вбачається.

Ухвалою апеляційного суду від 30 листопада 2016 року ПАТ «ВіЕйБі Банк» було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі на підставі ч.1 ст.8 ЗУ «Про судовий збір», тому судовий збір у розмірі 1378 грн. за апеляційний перегляд оскаржуваної ухвали слід стягнути з ПАТ «ВіЕйБі Банк» в дохід держави.

Керуючись ст.303, п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст.312, ст.ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_3» відхилити.

Ухвалу Лебединського районного суду Сумської області від 09 листопада 2016 року залишити без змін.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_3» в дохід держави 1378 грн. судового збору за апеляційний перегляд ухвали Лебединського районного суду Сумської області від 09 листопада 2016 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: