Справа № 541/1381/16-ц
Номер провадження 2/541/723/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29 листопада 2016 року

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Городівського О.А.

при секретарі - Ніколаєнко М.В., Олешко Н.А.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення грошової компенсації ,

В С Т А Н О В И В :

В червні 2016 року до Миргородського міськрайонного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1, в якій він виклав прохання стягнути на його користь з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 грошові кошти в розмірі 119 995 грн., в рахунок компенсації ? частини вартості витрат на проведення ремонтно-будівельних робіт та створення невід'ємних покращень квартири АДРЕСА_1.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що в період його шлюбу з ОСОБА_3, їй батько подарував квартиру. На момент укладення договору дарування дана квартира не була повністю готова для проживання. За рахунок спільних сімейних коштів та особистої участі позивача в будівельних роботах значно збільшилася ринкова вартість квартири, а тому він претендує на компенсацію вартості його частини спільної сумісної власності подружжя, яке було використане під час капітального ремонту квартири. Підставою звернення до суду являється те, що йому було відмовлено судом у визнанні спільним майном колишнього подружжя, квартири АДРЕСА_1, на підставі ст. 62 СК України. Однак в ході судового розгляду справи він довів, що вартість квартири за рахунок проведеним будівельним роботам в період з 12 квітня 1997 року по 01 липня 2014 року збільшилась на 34, 4 %, що становить 236976,6 грн. А тому він вимагає стягнути в рахунок компенсації половину даної суми.

В судовому засіданні позивач, ОСОБА_1 підтримав позові вимоги та просив їх задовольнити з підстав вказаних у позовній заяві. Суду пояснив, що на момент коли батько ОСОБА_3 дарував їй квартиру, 12 квітня 1997 року вона була непридатна для проживання, що підтверджується актом обстеження від 10 березня 1997 року. Протягом року за спільні кошти сім'ї та його особисті заощадження був проведений капітальний ремонт, як своїми силами так і шляхом залучення найманих будівельників. Лише після закінчення ремонтних робіт молода сім'я вселилась до квартири. В ході спільного проживання також проводились поточні ремонти, так були замінені вікна на металопластикові, встановлені сучасні міжкімнатні двері та інше, що, на переконання позивача, збільшило ринкову вартість квартири.

Відповідач в судове засідання не з'явилась. Її інтереси в ході судового розгляду представляв адвокат Стахурлов І.І. Він заперечив позовні вимоги, посилаючись на пропущення позивачем строків позовної давності.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до переконання про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_5

Судом встановлено, що 08 лютого 1997 року між позивачем та відповідачкою ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, який розірвано 12 грудня 2014 року. В період шлюбу 12 квітня 1997 року батько відповідачки подарував їй квартиру АДРЕСА_2. На момент укладення договору дарування дана квартира лише частково була готова для проживання, що підтверджується актом обстеження від 10 березня 1997 року складеного комісією по вводу в експлуатацію будинку. Відповідно до даного акту, електрозабезпечення було виконано на 90%; роботи по встановленню столярних виробів - на 80 %; не пофарбовані конструкції балконів та радіатори опалення та інше.

В період шлюбу позивачем та відповідачкою ОСОБА_2 за рахунок спільних коштів проведено ремонтні роботи в квартирі. Відповідно до висновку будівельно-технічної експертизи № 967/967/1 від 24.12.2015 року встановлено вартість ремонтно-будівельних робіт в сумі 146579 грн., а також те, що вартість квартири за рахунок проведених будівельних робіт за період з 12 квітня 1997 року по 01 липня 2014 року збільшилась на 34.4% , тобто на 17/100.

Інші спори про поділ спільного майна подружжя між сторонами на момент розгляду справи відсутні.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду від 25 березня 2016 року ОСОБА_5 відмовлено у задоволенні позовних вимог про визнання спірної квартири спільною сумісною власністю колишнього подружжя з підстав того, що істотного збільшення вартості квартири за рахунок коштів сім'ї не відбулося. Однак в ході судового розгляду встановлено, що за рахунок коштів (майна) подружжя на суму 146579 грн. проведені ремонтно-будівельні роботи у спірній квартирі.

Вартість та складність проведених ремонтних робіт перевищують обов'язок покладений на члена сім'ї власника квартири положеннями ч. 3 ст. 156 ЖК України.

Правовою підставою проживання члена сім'ї власника житла, які проживають разом з ним являються положення ст. 405 ЦК України. За своєю правовою природою це право проживання є правом сервітутного типу і відноситься до особистих сервітутів

Частиною 1 статті 401 ЦК України визначено, що сервітут, це право користування чужим майном яке може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Чинним законодавством не врегульовано правовідносини щодо права на відшкодування одного з подружжя, хто поніс відповідні витрати на ремонт, переобладнання речі, яка залишились особистою власністю іншого з подружжя. Хоча статтею 62 Сімейного кодексу України передбачено, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилось у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності.

Частина 1 статті 8 ЦК України визначено, що якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

Враховуючи правову природу прав члена сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, суд вважає, за можливе застосувати до виниклих правовідносин між позивачем та відповідачкою положення статей , які регулюють правовідносини найму, так як дані норми права також регулюють права користування чужим майном.

Статтею 776 ЦК України врегульовано правовідносини щодо ремонту речі переданої у найм. Так частиною 2 даної статті визначено, що капітальний ремонт речі, переданої у найм, провадиться наймодавцем за його рахунок, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо наймодавець не провів капітального ремонту речі, що перешкоджає її використанню відповідно до призначення та умов договору, наймач має право відремонтувати річ, зарахувавши вартість ремонту в рахунок плати за користування річчю, або вимагати відшкодування вартості ремонту (п.1 ч. 3 ст. 776).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивач має право на відшкодування затрат понесених на ремонт квартири АДРЕСА_3.

При визначенні розміру грошової компенсації суд враховує висновок будівельно-технічної експертизи № 967/967/1 від 24.12.2015 року, яким встановлено вартість ремонтно-будівельних робіт проведених в квартирі на суму 146579 грн., які можливо було встановити натурним обстеженням, а також те, що дана сума коштів, які були використані на проведення робіт, являлась спільною сумісною власністю подружжя, а відповідно ст. 70 СК України розмір часток подружжя є рівними. Тому суд задовольняє вимоги ОСОБА_5 про стягнення компенсації в сумі 73289,5 грн.

Так як позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено на 61, 077 % від суми заявлених позовних вимог. Тому суд на підставі ст. 88 ЦПК України пропорційно до задоволених позовних вимог стягує з відповідачки на користь позивача 732 грн. 89 коп. понесених судових витрат.

Керуючись, ст.ст. 11, 88,130, 174, 213-215, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 73289,5 грн. (сімдесят три тисячі двісті вісімдесят дев'ять гривень п'ятдесят копійок), в рахунок компенсації ? частини вартості витрат на проведення ремонтно-будівельних робіт та створення невід'ємних покращень квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 732 грн. 89 коп.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення через Миргородський міськрайонний суд до Апеляційного суду Полтавської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.А. Городівський