Справа № 344/2056/15-ц
Провадження № 22-ц/779/2417/2016
Головуючий у 1 інстанції Бородовський С. О.
Суддя-доповідач Малєєв А.Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого - Малєєва А.Ю.,

суддів: Проскурніцького П.І., Ковалюка Я.Ю.,

секретаря Мельник О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ КБ «ПриватБанк» на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Приватбанк» про стягнення коштів за договором банківського вкладу (депозиту),-

в с т а н о в и л а :

В лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про повернення депозиту. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 12.12.2013 між ним та відповідачем у відділенні банку, що знаходиться в м. Севастополі, укладено договір банківського вкладу, за умовами якого він здійснив вклад в розмірі 50 тисяч гривень на строк до 12.12.2014 під 20% річних, однак після закінчення строку дії договору банк не повернув йому грошові кошти.

Просив стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на його користь вклад в розмірі 50 тис. грн та проценти в розмірі 10 тис.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 березня 2015 року позов задоволено: стягнуто з ПАТ «Приватбанк» на користь ОСОБА_2 50000 грн банківського вкладу, 10000 грн процентів з 12.12.2013 по 12.12.2014 та стягнуто з ПАТ «Приватбанк» на користь держави 600 грн судових витрат.

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» оскаржив указане рішення в апеляційному порядку, оскільки вважає його незаконним. На думку апелянта, судом не враховано положень ст.1059 ЦК, п.1.4. Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, п.2.9 глави 2 розділу ІУ Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні про те, що письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаям ділового обороту. При цьому квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ є підтвердженням внесення готівки у відповідній платіжній системі.

Апелянт зазначає, що позивач не подав належних доказів існування правовідносин за спірним договором банківського вкладу та доказів не виконання відповідачем зобов'язань за договором, оскільки на підтвердження позовних вимог ОСОБА_2 подав лише копію депозитного договору. Крім того, позивачем не подано доказів його звернення у належній формі до відповідача з вимогою про дострокове розірвання договору банківського вкладу, оскільки подана заяви від 01.04 2014 є вимогою про переведення депозиту в м. Івано-Франківськ у зв'язку з форс мажорними обставинами, а інша заява без відмітки про отримання такої банком містить вимогу про поновлення нарахування відсотків відповідно до умов договору.

Апелянт вказує на те, що відповідно до п.6 договору банківського вкладу, якщо після закінчення строку договору відсутня заява про повернення вкладу, останній автоматично продовжується на ще один строк. Не враховано судом і того, що відокремлений підрозділ ПАТ КБ «ПриватБанк» на території АРК та м. Севастополя не мав правових підстав та можливості здійснювати банківську діяльність після окупації Криму та м. Севастополя, оскільки рішенням Центрального Банку Російської Федерації з 21.04.2014 було припинена діяльність відокремлених структурних підрозділів ПАТ КБ «ПриватБанк», що було підставою для придбання автономною некомерційною організацією «Фонд захисту вкладників» прав (вимог) за зобов'язаннями банку і здійснення компенсаційних виплат. АНО «ФЗВ» замінив ПАТ КБ «ПриватБанк» за всіма зобов'язаннями відповідача - депозитними, кредитними, орендними та ін.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову з задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Справа слухалась в апеляційному суді неодноразово. Останньою ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 04 травня 2016 року оскаржуване рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 березня 2015 року залишено без змін (а.с. 180-181).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 листопада 2016 року вищевказану ухвалу скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (а.с. 232-235). Згідно з ухвалою письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту. Апеляційний суд, дійшовши висновку про внесення позивачем грошової суми на депозитний рахунок вкладника, не з'ясував, чи відповідач визнав наявність договірних правовідносин з позивачем, які випливають з укладеного договору банківського вкладу.

У судовому засіданні апеляційного суду представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити з указаних у ній мотивів.

Представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечив, просив її відхилити.

Заслухавши представників сторін, суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цим вимогам закону рішення суду не відповідає.

Згідно матеріалів справи, 12.12.2013 ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 уклали договір банківського вкладу «Сатандар», за умовами якого сума вкладу становить 50 тис. грн зі строком розміщення до 12 грудня 2014 року та розміром процентної ставки - 20% річних (а.с. 4-5).

01.04.2014 ОСОБА_2 подав заяву про переведення депозитного вкладу з м. Севастополя в м. Івано-Франківськ (а.с. 9).

ОСОБА_2 також подав письмову заяву про нарахування відсотків на депозитний вклад (а.с. 7).

Листом від 18.11.2014, адресованого ОСОБА_2, банк роз'яснив останньому про те, що ПАТ КБ «ПриватБанк» припинив свою діяльність в Криму і для виконання його вимог була здійснена розмова в телефонному режимі для призначення зустрічі з відповідальним співробітником банку з метою реструктуризації вкладу, однак останній від запропонованих умов відмовився (а.с. 118-119).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором банківського вкладу (депозиту), суд першої інстанції виходив з вимог п.1 ст. 1058, п.2 ст. 1060, п.1 ст. 1061 ЦК України та ст. 626, 629 ЦК України, а також того, що між сторонами укладено договір банківського вкладу, строк якого сплив,однак відповідач відмовився від виконання обов'язку з повернення депозитного вкладу, дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Відповідно до частини першої статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

За правилами статті 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-128цс16 від 16.11.2016, договір банківського вкладу є реальним, оплатним і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу). Договір банківського вкладу є нікчемним, якщо не додержано письмової форми. Така форма вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту. Зокрема, такий документ повинен містити: найменування банку, який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції), а також підпис працівника банку, який прийняв готівку, та відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ.

З огляду на зазначене, суди у порядку, передбаченому процесуальним законодавством, повинні надати оцінку доводам і доказам сторін стосовно додержання письмової форми договорів банківського вкладу, та щодо розмірів вкладів, про необхідність дослідження документів про укладення договорів, про обов'язковість оцінки всіх доказів, перевірки та проведення розрахунків сум і наведення відповідних результатів у судовому рішенні.

Згідно з пунктом 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 1 червня 2011 року № 174 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25 червня 2011 року за № 790/19528, яка прийнята на заміну Інструкції про касові операції в банках України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 14 серпня 2003 року № 337, банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що підтверджує внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що підтверджує внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп «вечірня» чи «післяопераційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

У матеріалах справи є тільки договір банківського вкладу. Інших документів, які, відповідно до закону та згаданого висновку Верховного суду України, могли б бути доказом дотримання письмової форми договору банківського вкладу у матеріалах справи немає. Не надані такі документи і в апеляційному суді. Заяви позивача (а.с. 7, 9) також не можуть бути підтвердженням письмової форми договору у даному випадку.

Виконавши вказівки Ухвали ВССУ від 02.11.2016, враховуючи викладене, а також приписи ст. 57, 60, 61 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку про відсутність визначених законом підстав для стягнення грошових коштів з банку на користь позивача.

За таких обставин оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 209, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» - задовольнити.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 березня 2015 року - скасувати. Ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Приватбанк» про стягнення коштів за договором банківського вкладу (депозиту).

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий А.Ю. Малєєв

Судді: П.І. Проскурніцький

Я.Ю. Ковалюк