Справа № 486/118/16-ц
Провадження № 2/486/186/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2016 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області у складі: головуючого - судді Падалка В.О.

при секретарі Асєєвій А.А.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на квартиру,

В С Т А Н О В И В:

02.02.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1.

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 22.02.2016 року до участі в розгляді справи було залучено в якості співвідповідача ОСОБА_3

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 повністю підтримав свої позовні вимоги.

ОСОБА_1суду пояснив, що 04.10.2001 року між ним та ОСОБА_2, яка діяла в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна квартири АДРЕСА_2, відповідно до якого він придбав у власність, а ОСОБА_2 в своїх інтересах та в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_3продала цю квартиру.

Договір купівлі-продажу нерухомого майна від 04.10.2001 року був зареєстрований Універсальною товарно-сировинною біржею "Південь", в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 138від 04.10.2001 року. Після укладання договору купівлі-продажу нерухомого майна, 15.10.2001 року він зареєстрував своє право власності на придбану за договором квартиру в Державному комунальному підприємстві "БТІ м. Южноукраїнська". На даний час в нього виникла необхідність реалізувати своє право власності щодо отриманої за договором квартири, але оскільки договір купівлі-продажу нотаріально не посвідчений, зробити цього не може.

Обидві сторони договору повністю виконали всі його умови, тому він просить, визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 04.10.2001 року, зареєстрований Універсальною товарно-сировинною біржею "Південь", в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 138від 04.10.2001 року та визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_2.

В судове засідання відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не з'явилися, причину неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи були повідомлені через оголошення в газеті "Рідне Прибужжя" № 10 від 10.03.2016 року.

Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності відповідачів, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих позивачем доказів, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 04.10.2001 року, між ОСОБА_2, яка діяла від свого імені та представляючи на біржі інтереси свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 та ОСОБА_1 був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна - квартири АДРЕСА_3, зареєстрований Універсальною товарно-сировинною біржею "Південь", в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 138 від 04.10.2001 року.

Вищевказана квартира 15.10.2001 року зареєстрована в КП "БТІ м. Южноукраїнська Миколаївської області".

Пунктом 1 розділу Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, передбачено, що він набирає чинності з 1 січня 2004 року.

До цивільних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми ЦК застосовуються в частині лише тих прав і обов'язків, що виникли після набрання ним чинності.

Таким чином, до спірних правовідносин необхідно застосувати норми ЦК УРСР, оскільки договір купівлі-продажу квартири був укладений до 01 січня 2004 року.

Статтею 227 Цивільного кодексу УРСР редакції 1963 року, що був чинним на час укладення вказаного спірного договору, передбачено, що договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) укладається в письмовій формі та підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню, якщо хоча б одна із сторін є громадянином.

Недотримання даної вимоги тягне за собою до недійсності договору (ч. 1 ст. 47 ЦК України).

Незважаючи на обовязковість нотаріальної форми договору купівлі-продажу житла, в якому хоча б однією з сторін є громадянин, законодавство допускає можливість визнання угоди, яка хоча й укладена з порушенням нотаріальної форми, але вважається дійсною. Так, відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право на вимогу сторони, яка виконала угоду, визнати її дійсною. У цьому випадку подальше нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Судом встановлено, що сторони договору обумовили всі його суттєві умови та повністю виконали взяті на себе зобов'язання, придбане майно під арештом не перебуває, заборон на його відчуження немає, можливість належного посвідчення договору купівлі-продажу на час розгляду справи втрачена, тому суд вважає, що позовні вимоги про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного між ОСОБА_2, яка діяла від свого імені та представляючи на біржі інтереси свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 та ОСОБА_1, зареєстрованого Універсальною товарно-сировинною біржею "Південь", в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 138 від 04.10.2001 року та визнання за ОСОБА_1 права власності на квартиру АДРЕСА_1підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 212- 215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на квартиру- задовольнити повністю.

Визнати дійсним, укладений між ОСОБА_2, яка діяла від свого імені і представляла інтереси свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 та ОСОБА_1 договір купівлі-продажу нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1, від 04.10.2001 року, зареєстрований Універсальною товарно-сировинною біржею "Південь", в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 138 від 04.10.2001 року.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на квартиру АДРЕСА_3.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя -