Справа № 285/2366/16-ц
провадження у справі № 2/0285/1364/16
07 грудня 2016 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючої судді……………………Савицької Л. Й.
за участю секретаря …......................ОСОБА_1
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу
про зміну способу стягнення аліментів,
Позивач звернулася до суду з цим позовом, в якому зазначила, що на підставі рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду від 26.11.2009 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання їх неповнолітнього сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно. На даний час відповідач офіційно не працює, має нерегулярні мінливі доходи, у звязку з чим просить стягувати з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1531 грн. щомісячно.
Сторони в судове засідання не прибули.
Позивач надіслала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
Враховуючи те, що про час і місце розгляду справи відповідач був повідомлений в порядку, визначеному ст. 76 ЦПК України, зокрема судова повістка направлялась за останнім відомим та вказаним у позовній заяві його місцем реєстрації. Про причини неявки до суду він не повідомив, заперечення проти позову не подав, суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обовязків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обовязку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.
Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Згідно положень статей 141, 180-182 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Способи виконання обовязку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Судом встановлено, що відповідно до рішення суду по справі № 2-1965/09-ц від 26.11.2009 року, з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання їх неповнолітнього сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частині всіх видів заробітку /доходів/ щомісячно, до повноліття ОСОБА_4, починаючи з 14.10.2009 року /а.с.6/.
Позивач після розірвання шлюбу з відповідачем, та укладення шлюбу з ОСОБА_5 змінила прізвище на «Порубайміх» (а.с. 4, 7).
Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.
Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідач є працездатною особою, з часу ухвалення судового рішення матеріальне становище його змінилося: він офіційно не працює, має нерегулярні мінливі доходи, що є підставою для зміни розміру аліментів, а тому суд приходить до висновку, що він спроможний сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному в позові.
Матеріальний стан відповідача навіть з відрахуванням аліментів є задовільним та стабільним, що в свою чергу не тільки не звільняє від обовязку утримувати свою неповнолітню дитину, а навіть дозволяє відповідачу виконувати свої зобовязання щодо оплати аліментів на утримання сина.
Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свого сина до досягнення ним повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне утримання дитини.
Також суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.
Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 15, 57-60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 141, 180-184, 191, 192 Сімейного кодексу України суд,
Позов задовольнити повністю.
Змінити спосіб стягнення аліментів, присуджених за рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області по справі № 2-1965/09 від 26 листопада 2009 року, та стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в твердій грошовій сумі в розмірі 1531 (одна тисяча п`ятсот тридцять одна) грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня вступу рішення в законну силу до повноліття дитини 06 березня 2022 року.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 551 грн. 20 коп. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії, а позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий Л. Й. Савицька