Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/765/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Панфілова А.В.
Доповідач Сукач Т. О.
УХВАЛА

23.03.2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Сукач Т.О.

суддів - Бубличенко В.І.

Мурашка С.І.

при секретарі - Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 05 квітня 2012 року і

в с т а н о в и л а :

У лютому 2012 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позову зазначав, що 18 березня 1989 року відділом ЗАГС Кіровоградського міськвиконкому зареєстровано шлюб між ним та відповідачкою, актовий запис № 975. Більше десяти років він з відповідачкою не проживає, шлюб носить формальний характер. До розірвання шлюбу в органах РАЦС відповідачка відноситься безвідповідально, тому він змушений звернутися до суду з таким позовом.

Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 05 квітня 2012 року позов задоволено. Шлюб між ОСОБА_3 і ОСОБА_4 розірвано.

В апеляційній скарзі відповідачка, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати, провадження у справі закрити. Зазначає, що вона не була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, оскільки на час розгляду справи, за сімейними обставинами, перебувала в селищі Тура Красноярського краю РФ. Розглянувши справу за її відсутності, суд неповно з'ясував обставини справи та дійшов помилкового, немотивованого висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу. З позивачем вони прожили разом понад 40 років. ІНФОРМАЦІЯ_1 року чоловік помер. Після його смерті їй стало відомо про розірвання шлюбу, що для не було несподіванкою. Зазначене, на її думку, є підставою для скасування рішення суду і закриття провадження у справі.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_4 та її представника, адвоката Юраха В.М., які підтримували доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду та обґрунтованість доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з таких підстав.

Задовольняючи позов суд в рішення послався на те, що сторони спільно не проживають більше 10 років, спільного господарства не ведуть, що є підставою для розірвання шлюбу.

Проте з такими висновками суду погодитися не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду у справі про розірвання шлюбу повинно відповідати вимогам ст. 215 ЦПК. У ньому, зокрема, має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім'ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог (п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»).

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

Згідно приписів ст.112 СК України, вирішуючи спір про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови № 11 від 21 грудня 2007 року звернув увагу судів та роз'яснив, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

В порушення вимог СК України та керівних роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, суд першої інстанції розглянув справу за відсутності сторін, думку другого з подружжя щодо розірвання шлюбу не з'ясував, дійсні причини розірвання шлюбу не встановив, що свідчить про формальний підхід суду до вирішення справи.

Задовольняючи позов, суд обмежився лише посиланням на те, що сторони спільно не проживають більше 10 років, спільного господарства не ведуть.

Заперечуючи проти розірвання шлюбу, відповідачка в суді апеляційної інстанції вказувала на те, що з позивачем вони проживали з 1974 року, у 1989 році зареєстрували шлюб, проживали як у місті Кіровограді, так і в Росії, до липня 2009 року спільно проживали в селищі Тура Евенкійського муніципального району Красноярського краю РФ. Після чого позивач виїхав до міста Кіровограда. Оскільки у 2007 році зник безвісти її син і з цього часу органами внутрішніх справ РФ проводиться його розшук, вона залишилася в сел. Тура. Проте, сімейні стосунки між нею і позивачем не припинялися, вона досить часто приїжджала до Кіровограда. У жовтні 2015 року сестра позивача їй повідомила про те, що чоловік помер. Повернувшись до Кіровограда, вона дізналася про розірвання шлюбу за рішенням суду у 2012 році за позовом чоловіка, що для неї було несподіванкою, оскільки таке питання за час їх спільного проживання не виникало і підстав для розлучення не було. На підтвердження цих доводів відповідачка надала відповідні довідки з місця проживання та копії проїзних документів (а.с.48,50,54,55,57-59).

Надані відповідачкою пояснення та документи спростовують висновки суду про доведеність позивачем вимог та наявність підстав для розірвання шлюбу.

Невідповідність висновків суду обставинам справи,порушення норм матеріального і процесуального права відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.64).

У разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу (ч.1 ст.37 ЦПК України).

Відповідно з п.6 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо померла фізична особа, яка була однією зі сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Згідно ст.1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема, особисті немайнові права.

Процесуальне правонаступництво виключається у разі, коли неприпустимо спадкоємство в матеріальному праві, зокрема, коли вимога нерозривно пов'язана з особою позивача або відповідача (в позовах про розірвання шлюбу, стягнення аліментів, поновлення на роботі і ін.), а також коли спадкоємство суперечить закону або договору.

Отже. у справах про розірвання шлюбу процесуальне правонаступництво не допускається.

Частиною1 ст.310 ЦПК України передбачено, що рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.209,307,310,313,314,315 ЦПК України колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 05 квітня 2012 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Т.О.Сукач

Судді В.П.Бубличенко

С.І.Мурашко