Справа № 2-н-466/11 Головуючий у І інстанції Бондаренко О.В.
Провадження № 22-ц/780/5737/16 Доповідач у 2 інстанції Мельник Я. С.
Категорія 58 01.12.2016
УХВАЛА

Іменем України

01 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Волохова Л.А., Матвієнко Ю.О.,

та секретаря Нагорної Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2011 року у справі за заявою ОСОБА_2 про поновлення строку на оскарження судового наказу та його скасування,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2011 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про поновлення строку на оскарження судового наказу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 лютого 2011 року про стягнення з нього на користь КП «Білоцерківтепломережа» 2674, 61 грн. заборгованості за комунальні послуги та його скасування.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2011 року у задоволенні вищевказаної заяви було відмовлено, заяву ОСОБА_2 про скасування судового наказу залишено без розгляду.

Не погоджуючись із цією ухвалою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до п.3, ч.1, ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що заява ОСОБА_2 про скасування судового наказу була подана після закінчення десятиденного строку, через що підстав для поновлення строку на оскарження вказаного судового наказу немає.

Однак, колегія суддів не може повністю погодитись з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, у серпні 2011 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про поновлення строку на оскарження судового наказу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 лютого 2011 року про стягнення з нього на користь КП «Білоцерківтепломережа» 2674, 61 грн. заборгованості за комунальні послуги(а. с. 2).

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2011 року у задоволенні вищевказаної заяви було відмовлено, заяву ОСОБА_2 про скасування судового наказу залишено без розгляду (а. с. 32).

Мотивуючи свої висновки при постановленні оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції послався зокрема на те, що ОСОБА_2 пропустив встановлений законом строк для звернення до суду із заявою про поновлення строку на оскарження судового наказу.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази на підтвердження того, що ОСОБА_2 було отримано як судовий наказ Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 лютого 2011 року № 2-н-466, так і копії оскаржуваної ухвали місцевого суду.

Крім того, ОСОБА_2 подавав заяву про поновлення строку на оскарження вказаного судового наказу, в якій посилався на те, що не отримував його копії, що позбавило ОСОБА_2 можливості вчасно оскаржити цей наказ (а. с. 19).

Відповідно до ч. 2 ст. 105-1 ЦПК України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 105 цього Кодексу, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Однак ці дії суду вирішуються до постановлення ухвали про прийняття такої заяви до розгляду (ч.ч.1-3 ст. 105-1 ЦПК України).

Статтею 73 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Питання про поновлення чи продовження процесуального строку вирішує суд, у якому належало вчинити процесуальну дію або до якого потрібно було подати документ чи доказ. Про місце і час розгляду цього питання повідомляються особи, які беруть участь у справі. Присутність цих осіб не є обов'язковою. Одночасно з клопотанням про поновлення чи продовження строку належить вчинити ту дію або подати той документ чи доказ, стосовно якого заявлено клопотання.

Зі змісту зазначених норм закону вбачається, що питання поновлення строку розглядається судом після призначення справи до розгляду в судовому засіданні, а повноваження суду залишити заяву про скасування судового наказу без розгляду передбачені до призначення справи до розгляду та одноособово суддею.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана ухвала суду була постановлена в судовому засіданні. (а. с. 32).

Частини 4-9 статті 105-1 ЦПК України передбачають порядок розгляду заяви про скасування судового наказу після прийняття такої заяви до судового розгляду. За результатами розгляду заяви про скасування судового наказу суд має право: 1) залишити заяву про скасування судового наказу без задоволення; 2) скасувати судовий наказ та роз'яснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову; 3) змінити судовий наказ (ч.8 ст. 105-1 ЦПК України).

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було порушено порядок передбачений для розгляду цього питання, оскільки після прийняття заяви до судового розгляду судом першої інстанції було залишено заяву без розгляду, що не передбачено ч.8 ст. 105-1 ЦПК України, а також судом не було враховано тієї обставини, що ОСОБА_2 не отримував копії оскаржуваного судового наказу, а тому безпідставно визнав неповажною цю причину для поновлення строку для оскарження судового наказу.

Вищенаведене є підставою для висновку про те, що оскаржувана ухвала була постановлена з порушенням вимог ст. ст. 105, 105-1 ЦПК України та є такою, що обмежує задеклароване у ст. 3 ЦПК України право особи на звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у зв'язку з чим ухвала місцевого суду підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2011 року скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: