АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції Литвинова І.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Кравець В.А.,

суддів: Рубан С.М., Желепи О.В.,

за участю секретаря Гоін В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 05 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Держбуд» про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути з відповідача грошову суму у розмірі 210 855,62 грн. та вирішити питання судових витрат.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05 вересня 2016 року - позовну заяву повернуто позивачу для подання її до належного суду за місцезнаходженням нерухомого майна.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та передати питання щодо відкриття провадження на новий розгляд до суду першої інстанції. Посилається на те, що ухвала суду є незаконною, прийнятою з порушенням норм процесуального права.

Зазначає, що предметом розгляду вказаних вимог є стягнення з відповідача грошової суми, яка набута відповідачем безпідставно, за нікчемним договором. Спору щодо нерухомого майна між сторонами немає, крім того, в м. Одесі взагалі немає нерухомого майна за такою адресою.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву, суд виходив з того, що справа не підсудна цьому суду, оскільки спір виник з приводу нерухомого майна, яке знаходиться в м. Одеса.

Проте, з таким висновком суду погодитися не можна з огляду на таке.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 р. Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 р. № 3477-IV, інститут підсудності безпосередньо пов'язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

За змістом ст.122 ЦПК України суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Стаття 114 ЦПК визначає правила виключної підсудності, тобто підсудності, при якій розгляд певних категорій справ може розглядатися лише в чітко визначеному суді, передбаченому в ЦПК. До таких справ не можуть застосовуватися правила загальної, альтернативної та договірної підсудності.

Умовами ч.ч.1,2 ст.181 ЦК України ЦПК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Режим нерухомої речі може бути поширений законом на повітряні та морські судна, судна внутрішнього плавання, космічні об'єкти, а також інші речі, права на які підлягають державній реєстрації.

Відповідно до п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, a також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

З матеріалів справи убачається, що предметом позову є договірні правовідносини, тобто позов, який пред'являється у порядку, визначеному ст. 109 ЦПК України.

Позивач не просить визнати договір недійсним, а просить стягнути кошти за Договором завдатку.

В силу вимог п. 2 ст. 109 ЦПК України позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

У відповідності до ч.1 ст.93 ЦК України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління обліку.

Адреса місцезнаходження відповідача ТОВ «Держбуд»: м. Київ, бульвар Дружби Народів, буд. 14-16, що територіально відноситься до Печерського району м. Києва.

Крім того,місцезнаходження нерухомого майна має бути документально підтверджено.

Проте, у справі немає жодного доказу того, що за адресою вул..Райдужна,3 в м. Одеса є нерухоме майно.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про передчасність повернення позовної заяви, оскільки спір між сторонами виник не з приводу нерухомого майна, а стосується лише договірних відносин.

Відповідно до ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Оскільки ухвала постановлена з порушенням процесуальних норм права, така ухвала підлягає до скасування з передачею питання про відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 312-315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 05 вересня 2016 року скасувати, питання щодо відкриття провадження у справі передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді