Справа № 541/2217/16-ц
Номер провадження 2/541/1081/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14 грудня 2016 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Городівського О.А.

за участю секретаря - Олешко Н.А.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Гарант-2005» про стягнення недоплачених сум орендної плати та штрафних санкцій,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися 23 вересня 2016 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовами до Приватного сільськогосподарського підприємства «Гарант-2005» про стягнення невиплаченої орендної плати за землю.

Ухвалами суду від 10.11.2016 року позовні заяви обєднані в одне провадження.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 25 грудня 2012 року зареєстровані договори оренди землі укладені між позивачами та ПСП «Гарант-2005». Позивачі вказують, що відповідно до пунктів 9 та 11 Договорів оренди землі відповідач зобовязаний протягом строку дії договору за кожен рік користування земельною ділянкою сплачувати 5 % від нормативної оцінки земельних ділянок, визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки, не пізніше 20 грудня кожного року. В 2012 році нормативна грошова оцінка земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта індексації 3,2 відповідно до листа Державного агентства земельних ресурсів України № 355/22/6-12 від 12.01.2012 р. та коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки ріллі згідно постанови Кабінету Міністрів України від 31.10.2011 № 1185-1,756 становила 123423,16 грн., а отже розмір орендної плати за умовами договорів оренди землі з 2013 року складав 6171,6 грн. Даний розмір орендної плати сторони погодили додатками до договорів оренди землі.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» та пунктом 10 договорів відповідач невірно проводив нарахування та виплату орендної плати, оскільки останнім не здійснювалось збільшення орендної плати на індекс інфляції.

Позивачі вказують, що відповідачем ПСП «Гарант-2005» в порушення умов договору та вимог ст. 21 «Про оренду землі» за користування земельними ділянками за 2013-2015 роки недоплачену їм кожному орендної плати в сумі 4998 грн. 40 коп.; пені в сумі 15224 грн. 95 коп. та 3% річних в сумі 162,50 грн., які просять стягнути з відповідача.

В судовому засіданні представник позивачів, адвокат ОСОБА_4 підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити з підстав вказаних у позовній заяві. Також просив стягнути з відповідача понесені позивачами судові витрати в повному обсязі.

В своїх поясненнях представник звернув увагу на те, що збільшення розміру орендної плати з 2013 року здійснювалося на підставі додаткової угоди від 27.02.2013 року, яка передбачала обчислення орендної плати в розмірі 5% від нормативної грошової оцінки земельного паю щорічно на суму 6171 грн. 16 коп. і ні про яку переплату мова не йшла.

Представником відповідача ПСП «Гарант-2005», який діє на підставі доручення, ОСОБА_5, позовні вимоги заперечила в повному обсязі. В своїх поясненнях посилалась на обставини, що підприємством належним чином нарахована та виплачена орендна плата відповідно до умов Договорів оренди землі. Позивачам сплачена в 2013- 2015 роках орендна плата навіть в більшому розмірі ніж це передбачено умовами договору. Посилання позивачів на додатки до договорів оренди землі датованих 27.02.2013 року, яким в односторонньому порядку підприємством збільшено розмір орендної плати до 6171 грн. 16 коп. представник не вважає належними змінами до договору, так як вони не підписані позивачами та не пройшли державної реєстрації.

Суд, заслухавши пояснення представника позивачів, представника ПСП «Гарант-2005» вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про стягнення не виплаченої орендної плати за землю та штрафних санкцій у вигляді пені та 3% річних не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб і залежно від установленого, вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ПЛ № 073441, виданого 01 жовтня 2004 року, належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 4,49 га, що розташована на території Вовнянської сільської ради Миргородського району Полтавської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.5).

На підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ПЛ № 073445, виданого 01 жовтня 2004 року, ОСОБА_2 належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 4,49 га, що розташована на території Вовнянської сільської ради Миргородського району Полтавської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.38).

На підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ПЛ № 073440, виданого 01 жовтня 2004 року, ОСОБА_3 належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 4,49 га, що розташована на території Вовнянської сільської ради Миргородського району Полтавської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.73).

25 грудня 2012 року у відділі Держземагенства в Миргородському районі були зареєстровані договори оренди земельних ділянок укладених між позивачами та ПСП «Гарант-2005», відповідно до яких орендодавці надають, а орендар приймає в строкове платне володіння і користування земельні ділянки, які знаходиться на території Вовнянської сільської ради Миргородського району Полтавської області (а.с.6-7, 39-40,74-75).

З Договорів вбачається, що в оренду передаються земельні ділянки загальною площею 4,49 га, для виробництва сільськогосподарської продукції, за користування якою Орендар сплачує Орендодавцю кожного року орендну плату в розмірі 3514 грн. 33 коп. (п.9 Договорів) в строк на 10 років (п. 8 Договорів). Відповідно до п.5 Договорів нормативна грошова оцінка земельних ділянок становить 70286 грн. 54 коп. Також п. 8 Договорів передбачено, що у разі не внесення орендної плати у строки визначені цим Договором справляється пеня у розмірі 1% несплаченої суми за кожний день прострочення. Пунктом 10 договорів передбачено, що «обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з врахуванням індексу інфляції».

Дані договори підписані особисто орендодавцями ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, представником ПСП «Гарант-2005» та зареєстровані в Управлінні Держземагенства в Миргородському районі Полтавської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено записи за № 03387, № 03375, №03388 від 25 грудня 2012 року.

Позивачі до матеріалів позовних заяв надали Додатки до договорів оренди землі підписані лише представником ПСП «Гарант-2005» в яких вказано, що нормативно грошова оцінка земельного паю з 01.01.2012 року становить 123423,16 грн. Орендна плата вноситься орендарем в розмірі 5% від нормативної грошової оцінки земельного паю щорічно на суму 6171,16 грн. в грошовому виразі. Дані додатки до договорів оренди землі не підписані орендодавцями і не зареєстровані в Державному реєстрі земель.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 2 ст. 409 ЦК України передбачено, що власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором.

Статтею 15 Закону України «Про оренду землі» визначено, що однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її виплати.

У відповідності до ст.ст. 21-23 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю ) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється як правило у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральні формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи. Орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

Згідно до ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Згідно з частинами 2 та 3ст. 632 ЦК України зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивачі вказують, що отримали на виконання договорів оренди від ПСП «Гарант-2005» за оренду земельних ділянок в 2013 та 2014 роках по 6171 грн. 16 коп. а в 2015 році по 7708 грн. 16 коп. Дані фактичні обставини визнаються представником відповідача.

Отже, предметом спору є невиплата орендної плати за земельні ділянки, що належать ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві приватної власності, за період з 2013 по 2015 роки без урахування індексів інфляції, як того вимагає пункт 10 договорів оренди.

Пунктом 36 договорів встановлено, що зміна умов здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін.

Відповідно змісту пункту 9 договорів оренди укладених між позивачами та відповідачем орендна плата визначається в незмінному розмірі 3514 грн. 33 коп.

Позивачі вважають, що розмір орендної плати був переглянутий 27.02.2013 року шляхом підписання директором ПСП «Гарант-2005» додатків до договорів оренди, в яких розрахунок орендної плати визначений в розмірі 5 % від нормативної грошової оцінки земельних паїв щорічно на суму 6171 грн. 16 коп. Нормативно грошова оцінка земельного паю з 01.01.2012 року становила 123423 грн. 16 коп.

Якщо сторони змінюють договір за взаємною згодою то у такому випадку застосуванню може підлягати загальне правило про укладення договорів (ч. 1 ст. 638 ЦК), які визначають, договір є укладеним з моменту досягнення згоди з усіх істотних його умов.

Домовленість про зміну договору є теж договором. У разі зміни договору за домовленістю сторін, моментом зміни зобов'язання є, відповідно, момент вчинення правочину, у формі домовленості сторін, про його зміну. Дане положення цілком відповідає змісту більш загального положення, що визначено у ч. 1 ст. 638 ЦК.

У разі якщо договір змінюється у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну договору законної сили.

За змістом статті 654 ЦК зміна умов договору вчиняється в такій самій формі, що й договір. Оскільки відповідно до статті 20 Закону "Про оренду землі" укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації, то зміни, які вносяться шляхом укладення додаткової угоди до договору оренди землі, набувають чинності після їх державної реєстрації.

Проаналізувавши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що додатки до договорів оренди від 27.02.2013 року, які підписані лише директором ПСП «Гарант-2005» не являються змінами до договорів оренди, які укладені між позивачами та відповідачем. Суд приходить до даного переконання з підстав того, що вищевказані додатки не підписані позивачами, що вказує на відсутність взаємної згоди на зміну умов договорів оренди, а також додатки не містять інформації про їх державну реєстрацію в порядку, передбаченому чинним законодавством, в супереч вимог ст. 654 ЦК України та ст. 20 Закону "Про оренду землі".

Виплата орендної плати в підвищеному розмірі в 2013-2015 роках орендодавцям є добровільною виплатою ПСП «Гарант-2005» плати за користування землею в більшому розмірі, ніж визначено умовами договору, з чим орендодавці погодились та прийняв орендну плату у збільшеному розмірі без внесення змін до договорів оренди землі.

Враховуючи те, що виплати, які проведені позивачам за договорами оренди є більшими ніж розмір орендної плати передбаченої договором (3514,33 грн.) разом із урахуванням індексів інфляції відповідно до п. 9 договорів оренди, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст. 11, 88,130, 174, 213-215, 294 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволені позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Гарант-2005» про стягнення сум боргу з орендної плати, пенні та 3% річних.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення через Миргородський міськрайонний суд до Апеляційного суду Полтавської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.А.Городівський