Справа № 489/79/16-ц
Номер провадження 2/489/667/16
РІШЕННЯ

Іменем України

08 липня 2016 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Недавній А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" (далі-позивач або Банк) до ОСОБА_1 (далі-відповідач 1), ОСОБА_2 (далі-відповідач 2) про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив

В січні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та відповідачем 1 було укладено кредитний договір про надання споживчого кредиту, поручителем по якому виступив відповідач 2. Відповідно до кредитного договору відповідач 1 був зобов'язаний щомісячно у встановлені строки здійснювати погашення заборгованості за кредитом та сплачувати проценти за користування кредитним коштами.

Оскільки, останній не виконує належним чином взяті на себе кредитні зобов'язання, позивач просив суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку суму заборгованості у розмірі 36251,88 дол. США та пеню у розмірі 17467,90 грн.

22.03.2016 від представника відповідачів до суду надійшло заперечення. Вказує, що немає жодного доказу про укладення між Банком та відповідачем 1 договору про відкриття банківського поточного рахунку. Зазначає, що Банк не міг перерахувати на неіснуючий поточний рахунок іноземну валюту. Додана до матеріалів справи виписка не відповідає критеріям первинного бухгалтерського документу.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити.

Представник відповідачів в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

29.01.2008 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та відповідачем 1 було укладено кредитний договір №0, за яким останньому було надано в кредит кошти в сумі 37000 дол. США., а відповідач 1 зобов'язувався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 29.01.2029 та сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 11,9% річних.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем була надана суду копія кредитного договору №0, яка засвідчила факт укладення даного договору. Згода відповідача 1 підтверджується його підписом.

Відповідно до п. 1.1 статуту, затвердженого Загальними зборами акціонерів АТ "УкрСиббанк" від 05.09.2013 ПАТ «УкрСиббанк» є правонаступником Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк».

На основі укладеного між позивачем та відповідачем 1 кредитного договору, суд робить висновок про виникнення зобов'язальних правовідносин між сторонами, відповідно до яких позивач зобов'язувався надати грошові кошти відповідачу в розмірі та на умовах, встановлених в договорі, а відповідач зобов'язувався повернути кредит та сплатити відсотки.

29.01.2008 між позивачем та відповідачем 2 було укладено договір поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

В ч. 1 ст. 527 ЦК України зазначається, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно з ч. 1 ст. 530 цього кодексу, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З розрахунку заборгованості за договором №0 вбачається, що відповідач має заборгованість за даним договором, що підтверджує факт порушення ним умов кредитного договору та не виконання зобов'язань, що випливають з нього.

В ч. 1 ст. 610 ЦК України вказується, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як вбачається з розрахунку заборгованість становить 36251,88 дол. США, з яких: 32648,40 дол. США - кредитна заборгованість; 3603,48 дол. США - заборгованість за процентами; а також пеня у розмірі 17467,90 грн., з яких - пеня за прострочення сплати кредиту 3381,78 грн; 14086,12 грн. - пеня за прострочення сплати процентів.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Згідно положень ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

У ч. 2 ст. 554 ЦК України зазначено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором.

Верховний Суд України в Постанові від 11.03.2015 зазначив, що ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Як вбачається з матеріалів справи, представник відповідачів заперечує сам факт отримання кредитних коштів, зазначаючи, що між сторонам не укладався про відкриття банківського поточного рахунку

Відтак, згідно з п. 1.5 договору №0 кредит надається шляхом зарахування Банком коштів на поточний рахунок позичальника № 0500 у Банку для подальшого використання за цільовим призначенням.

Так, відповідно до розділу 3, глави 1, п. 1 Постанови №337 від 14.08.2003 року «Про затвердження Інструкції про касові операції в банках України», до касових документів, які оформляються згідно з касовими операціями, визначеними цією Інструкцією, належать: заява на переказ готівки (додаток 6), прибутково-видатковий касовий ордер (додаток 7), заява на видачу готівки (додаток 8), прибутковий касовий ордер (додаток 9), видатковий касовий ордер (додаток 10 ), грошовий чек (додаток 11), а також рахунки на сплату платежів та документи, установлені відповідною платіжною системою для відправлення переказу готівки та отримання його в готівковій формі.

Відповідно до п. 4 Розділу 3 Інструкції про касові операції в банках України № 337 від 14.08.2003 З каси банку готівка іноземної валюти видається за такими видатковими документами: за заявою на видачу готівки - юридичним особам, їх відокремленим підрозділам, а також підприємцям з їх поточних рахунків на цілі, передбачені нормативно-правовими актами; фізичним особам з їх поточних, вкладних (депозитних) рахунків та переказу без відкриття рахунку, а також за операціями з відшкодування банкнот іноземної валюти, прийнятих на інкасо.

Виходячи з наведених норм матеріального права та обставин справи, суд приходить до висновку про порушення відповідачами взятих зобов'язань, а тому позов підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення заборгованості в солідарному порядку з позичальника та поручителя.

Згідно з п. 12 постанови Пленуму ВССУ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» вбачається: «У разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК».

Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в сумі 12843,68 грн. (порівну з кожного), що були понесені позивачем у справі і документально підтверджені.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212-214 ЦПК України, суд

вирішив

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1, 30.09.1980 р. н., РНОКПП - НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, та з ОСОБА_2, 20.08.1980 р. н., РНОКПП - НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 заборгованість за кредитним договором №0 від 29.01.2008 на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", яка становить:

36251 (тридцять шість тисяч двісті п'ятдесят один) дол. США 88 цен., з яких: 32648,40 дол. США - кредитна заборгованість; 3603,48 дол. США - заборгованість за процентами;

а також пеня у розмірі 17467 (сімнадцять тисяч чотириста шістдесят сім) грн. 90 коп., з яких - пеня за прострочення сплати кредиту 3381,78 грн; 14086,12 грн. - пеня за прострочення сплати процентів.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" судовий збір у розмірі по 6421,84 грн. з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Кокорєв