АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

8 грудня 2016 року суддя Апеляційного суду м. Києва Антоненко Н.О., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2, який на підставі довіреності діє в інтересах ОСОБА_3, на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 3 жовтня 2016 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі Уповноваженого Фонду по ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича про захист прав споживача та стягнення гарантованої суми грошових коштів,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 3 жовтня 2016 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі Уповноваженого Фонду по ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова О.Ю. про захист прав споживача та стягнення гарантованої суми грошових коштів.

8 листопада 2016 року представник позивача подав апеляційну скаргу на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 3 жовтня 2016 року.

Ухвалою судді Апеляційного суду м. Києва від 22 листопада 2016 року апеляційну скаргу представника позивача залишено без руху з підстав неоплати судового збору в порядку ст. 121 ЦПК України та роз'яснено, що відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір» зі змінами від 22 травня 2015 року №484 - VIII, позивач не звільнений від оплати судового збору як споживач на підставі Закону України «Про захист прав споживачів». На виправлення недоліків було надано строк, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали Апеляційного суду м. Києва для оплати судового збору.

28 листопада 2016 року представник позивача ОСОБА_2 отримав копію ухвали судді Апеляційного суду м. Києва від 2 листопада 2016 року (ас20) та направив на адресу суду заяву з посиланням на те, що ОСОБА_3 звільнений від оплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», у зв'язку з чим не усунув зазначені в ухвалі Апеляційного суду м. Києва від 22.11.2016 недоліки (ас 21-22).

Дійсно, відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. Тобто, вказаною нормою врегульовано питання оплати судового збору при зверненні до суду осіб за захистом порушених прав споживача.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» (в редакції 22.05.2015) споживачів, які звернулися за захистом своїх прав, виключено з категорії осіб, які звільняються від сплати судового збору. Чинна редакція Закону України «Про судовий збір» також не містить положень про звільнення споживачів від сплати судового збору у справах за їх позовами (ст. ст. 2,5 Закону).

Відповідно до ч. 2 ст. 4 цього Закону судовий збір оплачується за подачу до суду позовних та інших заяв, а так же апеляційних та касаційних скарг і заяв про перегляд судових рішень Верховним судом України.

Відповідно до підпункту 9 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачена ставка судового збору за подачу апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду, що дає підстави вважати, що зазначене положення стосується подання апеляційних скарг на будь-які ухвали суду, що підлягають оскарженню.

Крім того, спеціальним законом, який визначає підстави для звільнення від сплати судового збору та пільги щодо його сплати, є Закон України «Про судовий збір», саме цей Закон підлягає застосуванню при вирішенні питання про те, чи підлягає оплаті судовий збір за подачу апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції.

З урахуванням дії темпоральних правил (принцип дії закону у часі), виходячи з яких у разі колізії законів (суперечність один одному двох або більше чинних нормативних актів, прийнятих стосовно одного й того самого питання) застосовується акт, виданий пізніше, як у разі, коли про скасування старих норм прямо зазначено в новому законі, так і у разі, коли таких застережень у новому законі немає.

Оскільки 28 листопада 2016 року представник ОСОБА_3 - ОСОБА_2 отримав копію ухвали Апеляційного суду м. Києва від 22.11.2016, про що є відмітка в зворотньому поштовому повідомленні (ас 20), однак, протягом установленого судом строку не усунув зазначені недоліки, апеляційну скаргу відповідно до ст. 121 ЦПК України слід визнати неподаною та повернути.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 121, 297 ЦПК України,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який на підставі довіреності діє в інтересах ОСОБА_3, на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 3 жовтня 2016 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Уповноваженого Фонду по ліквації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича про захист прав споживача та стягнення гарантованої суми грошових коштів вважати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Ухвала Апеляційного суду м Києва набирає законної сили негайно, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя Антоненко Н.О.