№ 556/1881/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.12.2016 року Володимирецький районний суд Рівненської області в складі: головуючої судді- Котик Л.О.

при секретарі Соловей Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Володимирець справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,

в с т а н о в и в:

До суду звернулася ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з позовом про стягнення аліментів.

В заяві вказувала, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного шлюбу мають двоє дітей: дочку ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, позивачці тяжко утримувати дітей власними силами. Останній офіційно не працює, працює на ПП «Скала», смт. Нова Борова, Житомирської області, у приватного підприємця ОСОБА_5, отримує заробітну плату.

Тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК.

Позивачка надіслала суду заву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує.

Допитаний в порядку окремого доручення відповідач позов не визнав, згідний на розгляд справи у його відсутності.

Суд, дослідивши обставини справи, проаналізувавши всі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

З матеріалів справи вбачається, і це встановлено в судовому засіданні, що сторони мають дочку ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2. Даний факт стверджується свідоцтвами про народження останніх.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім»ї ОСОБА_1 від 17.10.2016 року, остання має на утримання двоє дітей. Батько дітей проживає у Житомирській області.

Будучи допитаним в порядку окремого доручення, відповідач пояснив, що він працює в ПП «Скала» - фрезерувальником в смт. Нова Борова Хорошівського району, Житомирської області, у приватного підприємця.

Відповідно до статей 180-183 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ст.182 цього ж Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей, а також інші обставини справи, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей, і зобовязаний їх утримувати до досягнення повноліття, не має інших утриманців, працездатний, а також відсутні обставини, які б перешкоджали ОСОБА_2 виконувати свій обовязок по утриманню неповнолітніх дітей.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що у добровільному порядку ОСОБА_2 коштів на утримання дітей не надає, і будь-яких домовленостей між сторонами з цього приводу не досягнуто, суд приходить до висновку, що позов про стягнення аліментів підлягає задоволенню.

При визначенні розміру аліментів суд згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3 від 15.05.2006 року» враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним, працевлаштованим, а тому має можливість виплачувати аліменти, не має інших зобов'язань матеріального характеру.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. (ч.1-2 ст. 183 СК України)

Згідно з п.1 ст.3 Конвенції "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Ст.27 цієї Конвенції дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" розмір прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для дитини віком до 6 років з 01 січня 2016 року становить - 1167 гривень, з 1 травня - 1228 гривень, з 1 грудня - 1355 гривень; для дитини віком від 6 до 18 років з 01 січня 2016 року 1455 гривень, з 1 травня - 1531 гривня, з 1 грудня - 1689 гривень.

Згідно із ст.1 Закону України "Про прожитковий мінімум" прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що визначений позивачем розмір аліментів 1/3 всіх видів доходу відповідача щомісячно, є достатнім для забезпечення невідкладних потреб дітей, їх харчування, навчання, лікування, оздоровлення, придбання одягу, інших необхідних потреб.

Виходячи із взаємного обов'язку батьків утримувати дитину, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти у вказаному розмірі, який не є завищеним, з урахуванням віку неповнолітніх дітей, їх потреб, та таким, що не створює відповідачу додаткові труднощі матеріального характеру, відповідає засадам розумності і справедливості. Судом встановлено, що відповідач є особою працездатного віку, працевлаштований, інших утриманців не має, є фізично здоровим чоловіком і може працювати та виконувати обов"язок по утриманні своїх дітей та сплачувати визначену суму аліментів, яка б забезпечувала необхідний життєвий процес дитини та її розвиток. Будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду, відповідач не надав.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.15, 30, 62, 212, 223, 367 ЦПК України ст.ст.15, 30, 62, 212, 223, 367 ЦПК України, ст.ст.180, 182, 183 СК України, , суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серії ВМ№416980 виданий Володимир-Волинським РВ УМВС України в Житомирській області, 22.12.1997 р., на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти, у розмірі 1/3 частини його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття, щомісячно, починаючи з 17.10.2016 року.

Стягнути з ОСОБА_2 551,20 грн. судових витрат, згідно Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Володимирецький районний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

С У Д Д Я :