АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5627/16 Справа № 208/6159/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - Гібалюк Т.Я. Доповідач - Лаченкова О.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2016 року м. Дніпро Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний б анк «Укргазбанк»

на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 червня 2014 року

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_2, який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради про виселення, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2013 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить виселити з будинку АДРЕСА_1, без наданні іншого житлового приміщення, усіх осіб, місце проживання яких зареєстроване за даною адресою, а саме: ОСОБА_2, ОСОБА_4, неповнолітнього ОСОБА_6 та неповнолітню ОСОБА_5. Зобов'язати Заводську у місті Дніпродзержинську раду надати ОСОБА_2, ОСОБА_4, неповнолітньому ОСОБА_6 та неповнолітній ОСОБА_5 у користування інше житлове приміщення з фондів житла для тимчасового проживання.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04.06.2014 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ АБ «Укргазбанк» ставить питання про скасування рішення районного суду та ухвалення нового про задоволення його позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 26.01.2015 року апеляційну скаргу ПАТ АБ «Укргазбанк» відхилено, рішення районного суду - залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.06.2016 року касаційну скаргу ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволено частково, ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 26.01.2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Вислухавши доповідь суддів, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16 травня 2008 р. між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником , якого є Публічне акціонере товариство акціонерний банк «Украгзбанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 167/02/3. Згідно п.1.1, 1.4 кредитного договору відповідачу був наданий кредит у розмірі 57000 доларів США на придбання будинку на строк з 16.05.2008 р. до 15.05.2038 р. зі сплатою 13,8 % річних у валюті кредиту. згідно п.3.3.1 кредитного договору відповідач зобов'язався здійснювати повернення кредитних коштів і сплати нарахованих процентів у встановлений договором строк.

В порушення ст..526 ЦК України, яка передбачає, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, відповідач , починаючи з 11.08.2008 р. перестав належним чином сплачувати заборгованість по кредитному договору.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_2 був укладений договір іпотеки без оформлення заставної № 167/02/3/1 від 16.05.2008 р.

Згідно п.2.1 договору іпотеки та п.2.1 кредитного договору, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором банком прийнято в іпотеку: нерухоме майно - будинок загальною площею 69,1 кв.м. житловою площею 46,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі договору купівлі продажу будинку від 16.05.2008 р., посвідченого нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Кірьяк С.А. за реєстровим № НОМЕР_2; земельну ділянку площею 0,0590 га., що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі договору купівлі продажу земельної ділянки від 16.05.2008 р., посвідченого нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Кірьяк С.А. за реєстровим № НОМЕР_3.

Згідно витягу про реєстрацію в єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів відчуження об'єктів нерухомого майна № НОМЕР_4 від 16.05.2008 р.; предмет іпотеки зареєстрований у єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за реєстраційним № 7200348.

Згідно витягу про реєстрацію в держаному реєстрі іпотек № НОМЕР_6 від 16.05.2008 р., предмет іпотеки зареєстрований у державному реєстрі іпотек за реєстраційним № НОМЕР_5, іпотекодержателем визначено ВАТ АБ «Украгзбанк» правонаступником АБ «Украгзбанк».

АБ «Украгазбанк» звернувся до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області із заявою про стягнення заборгованості, пені,звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням від 25 лютого 2011 р. позов задоволено частково, а саме: стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер за ДРФО НОМЕР_1), який мешкає за адресою будинок АДРЕСА_1, на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» (): заборгованість по простроченим процентам - 138712 (сто тридцять вісім тисяч сімсот дванадцять) гривень 59 копійок; що еквівалентно за офіційним курсом НБУ 17 488,38 доларам США; прострочений кредит - 33907 (тридцять три тисячі дев'ятсот сім) гривень 31 копійку, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ 4 274,91 доларам США, поточна сума кредиту 415687 (чотириста п'ятнадцять тисяч шістсот вісімдесят сім гривень 95 копійок, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ 52408.43 доларам США; пеню, нараховану за несвоєчасну сплату процентів та кредиту - 72 592 (сімдесят дві тисячі п'ятсот дев'яносто дві) гри пні 77 копійок; всього: 660900 (шістсот шістдесят тисяч дев'ятсот ) гривень 62 копійки.

В рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 167/02/3 від 16.05.2008 звернуто стягнення на предмет іпотеки - будинок, загальною площею 69,1 ка.м, житловою площею 46.4 кв.м., який складається з: А-1 - житловий будинок,Б-1 - літня кухня, В-1 - сарай, Г-1 - сарай. Д-1 - вбиральня. Е-І - душ, І - водопровід. 2-5 - огорожі, І - тротуари та земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_7 цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та належать ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу нерухомого майна (бланк серії НОМЕР_8) від 16.05.2008, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Кіряк С.А. за реєстровим НОМЕР_2, Договору купівлі-продажу земельної ділянки (бланк серії НОМЕР_9) від 16.05.2008. посвідченого приватним нотаріусом ДМНО КІряк С. А. за реєстровим НОМЕР_3.

Встановлений спосіб реалізації предмета іпотеки - будинку, загальною площею 69,1 кв.м, житловою площею 46,4 кв.м. який складається з: А-1 - житловий будинок, Б-1 -літня кухня, 13-1 - сарай, В-І - сарай, Д-1 - вбиральня. Е-1 - душ, І - водопровід 2-5 - огорожі, та тротуари та земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_7, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 шляхом проведення прилюдних торгів та визначити початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації у розмірі 335 700 грн. згідно п. 2.3 договору іпотеки без оформлення заставної № 167/02/3/1 від 16.05.2008 р.

На виконання вказаного рішення, Заводським районним судом м. Дніпродзержинська було видано виконавчі листи про стягнення заборгованості з ОСОБА_2, а також виконавчий лист про звернення стягнення на предмет іпотеки. Пізніше виконавчий лист про стягнення кредитної заборгованості було передано до Заводського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції України в Дніпропетровській області на виконання.

В ході виконавчого провадження Заводським ВДВС Дніпродзержинського МУЮ виявлено, що за Відповідачем зареєстровано нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. З метою звернення стягнення на вказане майно 02.02.2012р. Заводським ВДВС Дніпродзержинського МУЮ до виконавчого комітету Заводської районної у місті Дніпродзержинську ради подано лист про надання дозволу на продаж вищезазначеної нерухомості.

Відповідно до ст.109 ЖК України після прийняття рішення про звернення стягнення на переданий в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

АБ «Укргазбанк» надіслав ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вимоги від 01 червня 2013 року щодо добровільного виселення, які були ними проігноровані.

14.03.2012р. виконавчим комітетом Заводської районної у місті Дніпродзержинську ради винесено Постанову про відмову у наданні дозволу на реалізацію майна. За текстом вказаної постанови зазначено, що згідно довідки про склад сім'ї гр. ОСОБА_2, користувачами вказаного будинку є малолітні діти - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що унеможливлює продаж вказаного вище будинку, так як сім'я іншого житла не має.

Зважаючи на те, що звернути стягнення на предмет іпотеки за відсутності рішення суду про примусове виселення не виявляється можливим, у АБ «Укргазбанк» виникла необхідність звернутися до суду із відповідною позовною заявою.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд виходив з того, що відсутні підстави для їх задоволення, оскільки в житловому будинку проживають малолітні діти, а дозвіл органу опіки та піклування на вчинення будь-якого правочину щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти - відсутній.

Однак, колегія суддів вважає, що необхідно змінити підстави обґрунтування відмови у задоволенні позовних вимог.

Згідно із частиною третьою статті 33 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду здійснюється відповідно до статті 39 Закону України "Про іпотеку".

Так, згідно із частинами першою, другою статті 39 цього Закону в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.

Частиною першою статті 40 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

Нормою, яка встановлює порядок виселення із займаного житлового приміщення, є стаття 109 ЖК УРСР, у частині першій якої передбачені підстави виселення.

Частина третя статті 109 цього Кодексу регулює порядок виселення громадян.

За змістом частини другої статті 40 Закону України "Про іпотеку" та частини третьої статті 109 ЖК УРСР після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до частини другої статті 109 ЖК УРСР громадянам, яких виселяють із жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинне бути зазначене в рішенні суду.

Таким чином, частина друга статті 109 ЖК УРСР установлює загальне правило про неможливість виселення громадян без надання іншого жилого приміщення. Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого жилого приміщення при зверненні стягнення на жиле приміщення, що було придбане громадянином за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою цього жилого приміщення.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що під час ухвалення судового рішення про виселення мешканців на підставі частини другої статті 39 Закону України "Про іпотеку" підлягають застосуванню як положення статті 40 цього Закону, так і норма статті 109 ЖК УРСР.

У пункті 43 постанови №3 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що згідно з частиною четвертою статті 9, статті 109 Житлового кодексу України, статей 39- 40 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення

При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк.

Однак, в суді апеляційної інстанції представник банку надав акт перевірки нерухомості щодо спірного майна, в якому зазначено, що на початку 2013 року сім'я виїхала на постійне місце проживання до Росії. Крім того, вказане домоволодіння потребує капітального ремонту, в будинку відсутнє газопостачання, теплопостачання, водопостачання, протипожежна безпека, охорона.

Отже на момент розгляду справи в суді апеляційної інстанції відсутні правові підстави для виселення відповідно до ст.109 ЖК України.

Таким чином, в задоволенні позовних вимог в частині виселення відповідачів необхідно відмовити саме з тих підстав, що відповідачі добровільно виїхали з іпотечного майна.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» підлягає частковому задоволенню.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 червня 2014 року змінити в частині підстав обґрунтування відмови у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ч.1 ст. 218, ст.ст. 303, 307, 309, 315, 317, 319 України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк»- задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 червня 2014 року змінити в частині підстав обґрунтування відмови у задоволенні позовних вимог.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

В.С. Городнича