Справа 237/1443/16-ц
Номер провадження 2/237/668/16
18.08.16 року м. Курахове
Марїнський районний суд Донецької області у складі:
головуючого - судді Ліпчанського С. М.
при секретарі Бахтіяровій Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Курахове цивільну справу за позовом Дочірнього підприємства «Сервісжитлобуд» в особі ліквідатора арбітражного керуючого ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу,
Представник ДП «Сервісжитлобуд» звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за договором купівлі - продажу.
Позовні вимоги мотивовані тим, що постановою Господарського суду Київської області від 05.08.2013 року у справі № 911/2334/13 визнано банкрутом ДП «Сервісжитлобуд», відкрито ліквідаційну процедуру. Ухвалою Господарського суду Київської області від 04.10.2013 року у справі № 911/2334/13 призначено арбітражного керуючого ОСОБА_1 ліквідатором банкрута. Ухвалою Господарського суду Київської області від 23.11.2016 року у справі № 911/2334/13 строк ліквідаційної процедури та повноважень ліквідатора ДП «Сервісжитлобуд» продовжений на шість місяців. В ході здійснення ліквідатором аналізу господарської діяльності боржника ДП «Сервісжитлобуд» стало відомо, що 26.12.2012 року між ДП «Сервісжитлобуд» в особі директора ОСОБА_5 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі продажу допоміжних приміщень автопаркінгу (літера Б), загальною площею 2542,5 кв.м. за адресою: місто Київ, вулиця Володимирівська, будинок 20/1, вартість відчужуваних допоміжних приміщень автопаркінгу становить 835000 гривень. Згідно договору за домовленістю сторін продаж допоміжних приміщень автопаркінгу вчинено за 835000 гривень, без ПДВ, які покупець зобов'язався внести на банківський рахунок продавця на протязі шести місяців з моменту підписання договору. 19.02.2013 року за № 14 ОСОБА_4 видала ОСОБА_3 довідку № 14, в якій зазначено, що кошти за договором сплачено, проте за відчужені приміщення за договором кошти в сумі 835000 гривень, без ПДВ так і не сплачені. При спілкування з представником ОСОБА_3 позивачу стало відомо, що кошти в сумі 835000 гривень, без ПДВ передавалися ОСОБА_5 через ОСОБА_2 Проте кошти за продане майно так і не були зараховані на розрахунковий рахунок продавця, у зв'язку з чим грошові кошти повинні бути витребувані від відповідачів. У зв'язку з чим позивач змушений звернутись до суду.
До судового засідання представник позивача не з'явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заперечення проти позову, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі та просив розглянути справу у його відсутність. Зазначив, що грошові кошти у розмірі вартості відчужуваного нерухомого майна були сплачені ним своєчасно та у повному обсязі. 09 січня 2013 року відповідачу було виставлено рахунок фактуру № С-1. Продавцем було повідомлено про те, що АТ «Банк «ТАВРИКА», в якому у ДП «Сервісжитлобуд» відкрито поточний рахунок, віднесено до категорії неплатоспроможних банків та у ньому введено тимчасову адміністрацію. В якості доказів надав належним чином засвідчені копії Рахунку фактури № С-1 від 09 січня 2013 року та квитанції до прибуткового касового ордера № 5 від 14 січня 2013 року.
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, про причини неявки суду не повідомили, про дату час та місце судового засідання повідомлені належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно положень ст. 4 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.
Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно із ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 41 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання банкрутом» з дня призначення ліквідатора до нього переходять права керівника (органів управління) юридичної особи - банкрута.
Відповідно до ч. 2 ст. 41 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання банкрутом» ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: предявляє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника.
На підставі викладеного, відповідно до ст. 41 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання банкрутом», ст.ст. 526, 527, 610, 612 ЦК України, керуючись ст. ст.ст. 213-215, 224 ЦПК України, суд
Позов Дочірнього підприємства «Сервісжитлобуд» в особі ліквідатора арбітражного керуючого ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором купівлі - продажу задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 судовий збір в дохід держави в розмірі 459 (чотириста пятдесят девять) грн. 32 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя

Дата документу 18.08.2016