Справа № 465/5553/16 Головуючий у 1 інстанції: Кузь В.Я.
Провадження № 22-ц/783/6669/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Я. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Цяцяка Р.П., Шандри М.М.

секретар: Симець В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 26 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виселення, -

в с т а н о в и л а :

ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 26 вересня 2016 року матеріали цивільної справи № 2/465/2842/16 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виселення, повернуто позивачу для скерування до належного суду.

Вказану ухвалу оскаржив ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3

В своїй апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та справу направити для вирішення питання про відкриття провадження в суд першої інстанції. Зазначає, що даний позов виник з приводу нерухомого майна, яке знаходиться на території Франківського району м. Львова та справа підсудна Франківському районному суду м. Львова. Вказує на те, що позовна вимога про виселення є способом захисту, який спрямований на усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном.

У судове засідання особи, які беруть участь у справі не зявилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності (відсутності представників), зважаючи на те, що такі повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки (неявки представників) суду представлено не було та зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Враховуючи неявку всіх осіб, що беруть участь у справі та вимоги ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема, із змісту позовної заяви, ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 подано позов у Франківський районний суд м. Львова, що заявлений до ОСОБА_4 про виселення ОСОБА_4 з квартири №110, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Наукова, 96.

Оскаржуваною ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 26 вересня 2016 року матеріали цивільної справи № 2/465/2842/16 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виселення, повернуто позивачу для скерування до належного суду. При цьому суд вважав, що вимоги про виселення не є позовом, що виник з приводу нерухомого майна, а тому дія ч.1 ст. 114 ЦПК України не розповсюджується на спірні правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Крім цього, згідно п. 41 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 1.03.2013 року перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (стаття 114 ЦПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об'єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Згідно п. 42 цієї ж Постанови виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Із наведеного вище вбачається, що позов поданий з приводу нерухомого майна, а саме стосується квартири №110, що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Львів, вул. Наукова, 96, яка територіально належить до Фанківського району м.Львова.

Відтак у даному випадку загальні вимоги процесуального закону щодо підсудності, передбачені ч.1 ст. 109 ЦПК України, застосуванню не підлягають. Позов же ж повернуто без дотримання вимог спеціальної норми процесуального закону (ч.1 ст. 114 ЦПК України), що підлягає обовязковому застосуванню, незважаючи на вимоги ст.ст. 109, 110 ЦПК України, у спорах з приводу нерухомого майна.

Враховуючи вказане оскаржувана ухвала залишатись в силі не може та підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Вказаним слід визнати доводи апеляційної скарги обґрунтованими та таку задовольнити.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.2 п.4, 312 ч.1 п.3, 313, 314 ч.1 п.2, 315, 317, 319 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 26 вересня 2016 року скасувати.

Справу направити до Франківського районного суду м. Львова для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Р.П. Цяцяк

ОСОБА_5