Справа № 461/5946/16 Головуючий у 1 інстанції: Зубачик Н.Б.
Провадження № 22-ц/783/6738/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої: Крайник Н.П.

суддів: Мельничук О. Я., Савуляка Р. В.

при секретарі: Куцику І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Інституту біології клітини Національної академії наук України на рішення Галицького районного суду міста Львова від 10 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Інституту біології клітини Національної академії наук України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 управління держпраці у Львівській області про стягнення грошової допомоги та зобов»язання до вчинення дій, -

в с т а н о в и л а:

22.11.2016 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до Інституту біології клітини Національної академії наук України, в якому просила стягнути з відповідача грошову допомогу при виході на наукову пенсію у розмірі шести посадових окладів, а саме 33165,80 грн. та зобовязати відповідача провести нарахування та виплату середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку з 12.01.2011 року по 31.01.2011 року у розмірі 3517,5 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що 12.01.2011 року була звільнена з посади провідного інженера відділу молекулярної генетики та біотехнології Інституту біології клітини Національної академії наук України у зв'язку з виходом на наукову пенсію. 13.01.2011 року була прийнята на контрактну форму праці на ту саму посаду в вищевказаній установі. Відповідно до ст.24 Закону України «Про наукову, наукову-технічну діяльність» при виході на наукову пенсію їй повинна була бути виплачена грошова допомога в розмірі 6 місячних посадових окладів (ставок) з урахуванням надбавок і доплат, що не було здійснено відповідачем, у зв'язку з чим вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено.

Стягнуто з Інституту біології клітини Національної академії наук України в користь ОСОБА_2 грошову допомогу при виході на наукову пенсію у розмірі шести посадових окладів, що складає 33 165,78 грн. Стягнуто з Інституту біології клітини Національної академії наук України на користь ОСОБА_2 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку за період з 12.01.2011 року по 31.01.2011 року у сумі 3517,50 грн. Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржив Інститут біології клітини Національної академії наук України.

Вважає його незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з неповним з»ясуванням усіх обставин справи.

Зокрема, зазначає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що позивачем з поважних причин пропущено строк звернення до суду, оскільки позивач не надала суду належних доказів на підтвердження того, що існували обставини, які перешкоджали позивачу вчасно звернутися до суду за захистом свого права. Крім того, у довідці про заробіток для обчислення пенсії № 21 від 07.12.2010 року, на підставі якої позивач розраховувала розмір грошової допомоги при виході на наукову пенсію, не вказана структура заробітної плати за грудень та листопад 2010 року, що не дає можливості встановити розмір місячного посадового окладу з урахуванням надбавок і доплат. Таким чином, у справі відсутні належні докази, що підтверджують правильність розрахунку позивачем суми коштів, яка підлягає стягненню з відповідача.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до ст.24 Закону України «Про наукову, наукову-технічну діяльність» в редакції від 01.01.2011 року, яка діяла на момент виходу на пенсію позивача, при виході на пенсію з посади наукового (науково-педагогічного) працівника науковому (науково - педагогічному) працівнику видається грошова допомога у розмірі шести місячних посадових ставок (окладів) з урахуванням надбавок і доплат за наявності стажу наукової роботи не менше: для чоловіків - 12,5 років; для жінок - 10 років.

Положенням частини 1 статті 116 Кодексу законів про працю України, визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно ч. 1 статті 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Встановлено, що ОСОБА_2 з 13.07.1972 року по 12.01.2011 року працювала провідним інженером відділу молекулярної генетики та біотехнології Інституту біології клітини Національної академії наук України, що підтверджується даними трудової книжки (а.с.6).

Наказом № 4-к від 12.01.2011 року ОСОБА_2 звільнено за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію відповідно до ст.38 КЗпП України з виплатою компенсації за 47 календарних днів невикористаної щорічної відпустки (а.с.8).

13.01.2011 року ОСОБА_2 прийнято на посаду провідного інженера відділу молекулярної генетики та біотехнології Інституту біології клітини Національної академії наук України за контрактом (а.с.6).

Наказом № 29-к від 12.01.2016 року ОСОБА_2 звільнено з роботи на підставі п.1 ст.40 КЗпП України у зв'язку із скороченням штату працівників з виплатою компенсації за 2 календарних дні невикористаної щорічної відпустки (а.с.9).

Згідно довідки №1087/02-14 від 06.10.2016 року, виданої Пенсійним фондом України в Залізничному районі м. Львова, ОСОБА_2 отримує пенсію згідно ЗУ «Про наукову, науково-технічну діяльність» з 13.01.2011 року.

13.05.2016 року, після звільнення з роботи, позивач подала директору Інституту біології клітини Національної академії наук України заяву про виплату грошової допомоги у розмірі шести місячних посадових окладів (а.с.9).

Належні на день звільнення позивача з роботи суми були виплачені із затримкою на 14 робочих днів та такі їй було виплачено 31.01.2011 року. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за 14 робочих днів за розрахунком позивача становить 3517,50 грн.

З акту перевірки Інституту біології клітини Національної академії наук України, проведеної ОСОБА_3 управлінням держпраці у Львівській області у липні 2016 року, за зверненням ОСОБА_2 вбачається, що перевіркою виявлено порушення законодавства в частині ст.98 КЗпП України та ЗУ «Про наукову та науково-технічну діяльність». За результатами перевірки складено акт, керівнику установи внесено припис на усунення та недопущення в подальшому виявлених порушень. Щодо невиплати шести місячних окладів грошової допомоги при виході на пенсію на керівника установи складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.41 КУпАП. Також даною перевіркою виявлено, що відповідачем затримано виплату належних позивачу при звільненні сум на 14 робочих днів.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року № 2012 «У справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_4 щодо офіційного тлумачення положень ст.233 КЗпП України у взаємозв»язку з положеннями статей 117, 237-1 цього кодексу» в аспектi конституцiйного звернення положення частини першої статтi 233 Кодексу законiв про працю України у взаємозвязку з положеннями статей 116, 117, 237-1 цього кодексу слiд розумiти так, що для звернення працiвника до суду з заявою про вирiшення трудового спору щодо стягнення середнього заробiтку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звiльненнi та про вiдшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримiсячний строк, перебiг якого розпочинається з дня, коли звiльнений працiвник дiзнався або повинен був дiзнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всiх належних при звiльненнi сум, фактично з ним розрахувався.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 « У справі за конституційним зверненням громадянки ОСОБА_5 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, статей 1, 12 Закону України "Про оплату праці" в аспекті конституційного звернення, положення ч.2 ст.233 КЗпП України у системному зв'язку з положеннями статей 1, 12 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР зі змінами необхідно розуміти так, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.

Згідно ст. 23 Закону України «Про наукову, наукову-технічну діяльність» заробітна плата наукових працівників складається з посадових окладів (ставок), премій, доплати за наукові ступені, вчені звання, надбавки за стаж наукової (науково-педагогічної) роботи та інших надбавок, доплат та винагород за наукову (науково-педагогічну) діяльність, передбачених законодавством.

Згідно Інструкції зі статистики заробітної плати (затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5, зареєстрованої в міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за № 114/8713) фонд оплати праці складається з: фонду основної заробітної плати, фонду додаткової заробітної плати, інших заохочувальних та Згідно п. 3.6 вказаної Інструкції одноразова допомога працівникам, які виходять на пенсію згідно з діючим законодавством та колективними договорами (включаючи грошову допомогу державним службовцям та науковим (науково-педагогічним) працівникам) відноситься до інших виплат, що не належать до фонду оплати праці.

Враховуючи, що допомога при виході на наукову пенсію у розмірі шести посадових окладів, що не є складовою заробітної плати, була передбачена ст.24 Закону України «Про наукову, наукову-технічну діяльність», яка діяла на час виходу позивача на пенсію, позивач оформила наукову пенсію саме на підставі цього закону, колегія суддів приходить до висновку, що позивач, звернувшись з вимогами про виплату їй зазначеної допомоги за спливом 5 років після виходу на пенсію, пропустила тримісячний строк звернення до суду за захистом свого права. Закон України «Про наукову, наукову-технічну діяльність», що регулює дані правовідносини було оприлюднено, а відтак такий був доступний для ознайомлення необмеженого кола осіб, в т.ч. і позивача.

Колегія суддів також вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду і з вимогою про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 12.01.2011 року по 31.01.2011 року у розмірі 3517,50 грн., оскільки зазначена сума була спірною сумою та не підлягала виплаті на день звільнення позивача з роботи, а відтак до цих позовних вимог також підлягає застосуванню ст.233 КЗпП України щодо пропуску строку звернення до суду. Крім того, згідно записів у трудовій книжці позивача, позивач одразу на другий день після виходу на пенсію, 13.01.2011 року була прийнята на роботу в Інституту біології клітини Національної академії наук України на раніше займану посаду та їй за спірний період (з 12.01.2011 р. по 31.01.2011 р.) відповідачем було виплачено заробітну плату.

Висновок суду першої інстанції щодо того, що позивач з поважних причин пропустила строк звернення до суду, оскільки про порушення свого права довідалася лише у 2016 році після проведення перевірки дотримання відповідачем законодавства про працю ОСОБА_3 управлінням держпраці у Львівській області у липні 2016 року, колегія суддів вважає помилковим та не доведеним.

З наведених мотивів, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Керуючись ст. 303, 309, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Інституту біології клітини Національної академії наук України задовольнити.

Рішення Галицького районного суду міста Львова від 10 жовтня 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до Інституту біології клітини Національної академії наук України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 управління держпраці у Львівській області про стягнення грошової допомоги та зобов»язання до вчинення дій відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Мельничук О. Я.

ОСОБА_6