Справа № 589/3521/16-ц
Провадження № 2/589/1066/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2016 р.

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого - судді Сінгур В.О.;

при секретарі Заєць Л.Д.;

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шосткинської міськради трети особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення частки в праві спільної власності та визнання права власності на частку квартири за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 12.06.1996 року померла бабуся по лінії матері позивача ОСОБА_4, яка при своєму житті мала разом позивачем та її дітьми ОСОБА_5, ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності квартиру АДРЕСА_1. На час смерті бабусі позивача вона була зареєстрованою та мешкала сама. Мати позивача (донька ОСОБА_4Ю.) - ОСОБА_6, котра була єдиною спадкоємицею першої черги за законом, після смерті своєї матері спадщину не приймала і померла 31 жовтня 2012 року. Таким чином, спадкова частка спірної квартири після смерті ОСОБА_4 ніким прийнята у спадок не була. На сьогодні, позивач хоч і є онукою ОСОБА_4, однак на час відкриття спадщини в 1996 році діяли норми Цивільного кодексу Української РСР, який не передбачав права на спадкування онуків, при наявності спадкоємців першої черги. У звязку із цим позивач позбавлена можливості на тепер звернутись з заявою про встановлення факту прийняття нею спадщини, що відкрилась по смерті її бабусі ОСОБА_4

Однак, позивач з моменту приватизації спірної квартири в 1994 році і по січень місяць включно 2013 року була зареєстрованою в ІНФОРМАЦІЯ_1, а з січня 2013 року хоча і не зареєстрована, однак постійно в ній мешкала, та несе витрати на її утримання. У звязку із цим, позивач на протязі 20-ти років користується і спірною часткою квартири, яка належала за життя її бабусі ОСОБА_4

Позивач та треті особи до судового засідання не зявилися, але надали суду заяви про розгляд справи без їх участі та наполягали на задоволенні позову.

Представник відповідача до судового засідання не зявився, про час та місце якого повідомлявся належним чином, проте надав суду заяву в якій просить розглядати справу без його участі, покладаються на розсуд суду.

Отже, дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В ході дослідження доказів по справі, судом було встановлено, що копією свідоцтва про смерть, підтверджується факт смерті спадкодавця і момент відкриття спадщини (а.с.11-12); копії свідоцтв про народження свідчать, що ОСОБА_6 дійсно мати позивача, а ОСОБА_4 бабуся (а.с.13-15). Згідно свідоцтва про право власності на житло (а.с.6) на спірну квартиру на праві сумісної власності мали ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_8;

Відповідно до частини 1 та 4 статті 344 ЦК України, особа, яка добросовісно" заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Відповідно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Так позивач на протязі більше аніж двадцять років постійно користувався та продовжує користуватись квартирою № 75 в будинку №2 по вулиці Миру в місті Шостка, здійснює її поточний та косметичний ремонт, оплату платежів за користування квартирою, в тому числі і за частину квартири що належала за життя бабусі позивача ОСОБА_4

Однак, на сьогодні є не визначеною частка ОСОБА_4 в спірній квартирі. Так відповідно до статті 370 ЦК України вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Тобто, померлій ОСОБА_4 разом позивачем та її дітьми ОСОБА_5 і ОСОБА_5 мала б у разі виділення за життя, по 1/4 частці квартири АДРЕСА_2.

Згідно переліку правовстановлюючих документів на підставі яких проводиться реєстрація права власності на обєкти нерухомості, визначеному статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», таким документом може бути рішення суду, а тому позивач і звертається до суду з даною позовною заявою.

Керуючись ст.ст. 16, 344, 370, 392, Цивільного кодексу України, п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України статей 3, 15, 118-120 Цивільного процесуального кодексу України, статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визначити частку ОСОБА_4, померлої 12.06.1996 року, мою частку та частку ОСОБА_5, ОСОБА_3 у праві спільної власності на майно у вигляді квартири АДРЕСА_2, в розмірі 1/4 частки даної квартири за кожним.

Ухвалити рішення яким визнати за мною, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/4 частку житлової квартири АДРЕСА_1, загальною площею 60,6 м.кв., що належала за життя ОСОБА_4, померлій 12.06.1996 року - за набувальною давністю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд шляхом подання протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційної скарги, а особам, які не були присутніми під час проголошення рішення суду, протягом цього строку з дня отримання копії рішення.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_9