Ухвала

іменем україни

12 грудня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Маляренка А.В., Ситнік О.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, до ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа - служба у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, про встановлення порядку користування жилим приміщенням та за зустрічним позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 4 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 31 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_4, в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що він є наймачем двокімнатної квартири АДРЕСА_1. У квартирі зареєстровані та проживають він, його малолітній син ОСОБА_8, 2001 року народження, та ОСОБА_7, яка перебувала з ним у шлюбі, який за рішенням суду від 20 листопада 2013 року було розірвано. Також у квартирі без реєстрації проживає його повнолітній син ОСОБА_6, який повернувся з навчання у м. Ірпені, і викинувши ліжко з кімнати площею 12,2 кв. м в кімнату площею16,9 кв. м, став проживати в кімнаті площею 12,2 кв. м, без його, позивача, дозволу. У кімнаті площею 16,9 кв. м. вимушені проживати він, малолітній син та ОСОБА_7 (колишня дружина).

У зв'язку з цим позивач просив встановити порядок користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1, виділивши йому та малолітньому сину кімнату площею 16,9 кв. м, а відповідачам - кімнату площею 12,2 кв. м. Також просив зобов'язати відповідачів не чинити йому та малолітньому сину перешкоди у користуванні зазначеним приміщенням. У подальшому ОСОБА_4 уточнив свої позовні вимоги, і крім вищезазначеного, просив усунути перешкоди у користуванні квартирою шляхом вселення його у спірну квартиру та зобов'язати відповідачів передати йому ключі від вхідних дверей квартири.

У травні 2015 року ОСОБА_6, ОСОБА_7 звернулися до суду із зустрічним позовом про визнання ОСОБА_4 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 та зняти його з реєстрації за цією адресою, посилаючись на те, що ОСОБА_4 після розірвання шлюбу з ОСОБА_7 створив іншу родину, і з 2013 році вибув за місцем проживання дружини.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 4 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 31 травня 2016 року, позовну заяву ОСОБА_4,в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, задоволено частково. Усунуто ОСОБА_4 перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1, вселено його у цю квартиру. Зобов'язано ОСОБА_6, ОСОБА_7 не чинити перешкоди у користуванні ОСОБА_4 квартирою АДРЕСА_1 та зобов'язано їх передати позивачу ключі від вхідних дверей указаної квартири. Вирішено питання про судові витрати. У задоволенні решти вимог за первісним позовом відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6, ОСОБА_7 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і ухвалити нове рішення у справі про задоволення зустрічного позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржувані у справі судові рішення, суди першої та апеляційної інстанцій з дотриманням вимог статей 213, 214, 303, 315 ЦПК України правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та виходячи із встановлених у справі обставин і наявних доказів, яким суди відповідно до статей 60, 212, 303, 315 ЦПК України надали належну оцінку, дійшли обґрунтованого висновку про підставність і доведеність заявлених ОСОБА_4 позовних вимог в частині усунення йому перешкод у користуванні квартирою та зобов'язання відповідачів передати йому ключі від вхідних дверей квартири. Разом із цим є правильним висновок судів про відмову у задоволенні зустрічного позовуОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання ОСОБА_4 таким, що втратив право користуванняквартирою та зняття його з реєстрації, оскільки ними не було надано доказів того, що ОСОБА_4обрав собі інше місце проживання та вибув з квартири на постійне проживання до іншого населеного пункту чи в інше жиле приміщення. Натомість суду було надано докази, які свідчать про те, що ОСОБА_4 завжди вважав спірну квартиру своїм постійним місцем проживання і оплачував комунальні послуги за квартиру.

Такий висновок судів ґрунтується на правильно встановлених у справі обставинах та вимогах закону.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими і правильність вищезазначених висновків судів не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити, рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 4 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 31 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук А.В. Маляренко
О.М. Ситнік

Колегія суддів: