АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6358/16 Справа № 202/3405/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Прозорова М.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2016 року

06 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Максюти Ж.І., Макарова М.О.,

при секретарі: Сахарову Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 липня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01.07.2016 року та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог (а.с.50-52).

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01.07.2016 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів на утримання дитини (а.с.38-40).

Як на підстави апеляційної скарги, ОСОБА_2 посилається на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права, а також неповно зясовані обставини, що мають значення для справи (а.с.50-52).

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07.04.2014 року ОСОБА_3 визнано батьком малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнуто аліменти на її утримання на користь матері ОСОБА_2 в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Цим же рішенням з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_2 в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною трьох років.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 04.12.2014 року рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07.04.2014 року змінено в частині стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років з 1/6 частини до 1/10 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача (а.с.4).

Також встановлено, що з ОСОБА_3 стягуються аліменти на підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19.01.2012 року на користь ОСОБА_5 на утримання малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) /а.с.33/.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Заявляючи вимоги про збільшення розміру аліментів на утримання дочки з 1/6 частини до 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, ОСОБА_2 не надала суду доказів зміни їх матеріального або сімейного стану тощо.

За таких обставин, в силу діючого законодавства, а саме: ст.ст. 180,181,182,192 СК України, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі щодо зміни матеріального становища відповідача у звязку із досягненням 16.07.2016 року дочкою трьох років та припинення ним сплати аліментів на утримання дружини, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки така зміна на час предявлення позивачем позову та вирішення справи судом не настала та може виникнути в майбутньому.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що розмір стягнутих аліментів на утримання дочки є недостатнім для її лікування, колегія суддів також не приймає до уваги, оскільки за змістом статті 185 СК України батьки зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо); додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Отже, виникнення особливих обставин, таких як розвиток здібностей дитини, її хвороба, каліцтво та інше, може бути підставою для стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину, а не збільшення розміру аліментів, що стягуються з нього на утримання дитини.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі зясував права та обовязки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами та поясненнями самих сторін.

Наведені в апеляційній скарзі інші доводи не спростовують висновків місцевого суду, зводяться до переоцінки доказів і незгоди із висновками суду щодо обставин справи.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень матеріального або процесуального закону, які могли б потягти за собою скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтовані, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,315,319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий

Судді: