Суддя Бабенко Ю. П.
Провадження № 2/644/27/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 року Орджонікідзевський районний суд м.Харкова в складі: головуючого - судді Бабенко Ю.П., за участю секретаря Онюшкіної О.В., позивачки ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, представника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1 до ОСОБА_6, треті особи Харківська міська рада, Орджонікідзевський районний відділ у м.Харкові ГУ ДМС України в Харківській області про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням, та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1, треті особи Харківська міська рада, Орджонікідзевський районний відділ у м.Харкові ГУ ДМС України в Харківській області, про визначення порядку користування квартирою, про вселення у кімнату, про зобовязання не перешкоджати в користуванні житловим приміщенням, -

УСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1, представник ОСОБА_2 просять суд визнати ОСОБА_6 таким, що втратив право користування квартирою № 5 в будинку № 304 по пр.Московському в м. Харкові. При цьому посилаються на те, що відповідач ОСОБА_6 з жовтня 2013 року у вказаній квартирі не проживає без поважних причин, своїх речей в квартирі не має, комунальні послуги за квартиру не сплачує. Вказали, що в жовтні 2013 року відповідач почав проживати однією сімєю без шлюбу з якоюсь жінкою у м.Києві, забравши свої речі із спірної квартири. Також вказали, що відповідач з 2013 року не несе обовязки щодо утримання житла. Приймаючи до уваги обставини того, що відповідач без поважних причин не проживає в спірній квартирі з жовтня 2013 року, вважають відповідача таким, що втратив право користування вказаною квартирою. З цих підстав заперечують проти зустрічного позову. Додатково зазначили, що договір найму спірного житлового приміщення фактично змінено не було. Позивачі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_3 проти основного позову заперечують і просять суд визначити порядок користування квартирою № 5 в будинку № 304 по пр.Московському в м. Харкові наступним чином: виділити в користування ОСОБА_6 житлову кімнату площею 14.6 кв.м., а ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1 виділити у користування житлові кімнати площею 13.2 кв.м. та площею 15.8 кв.м., залишивши у спільному користуванні коридор, кухню, вбиральню, ванну, та інші службові приміщення. Також просять суд вселити ОСОБА_6 в житлову кімнату площею 14.6 кв.м. зазначеної квартири. Крім того, просять суд зобовязати ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1, та спільно проживаючих з ними осіб не перешкоджати ОСОБА_6 в користуванні вказаним вище житловим приміщенням та надати ключі від квартири. При цьому посилаються на те, що з квітня 2004 року до квітня 2015 року ОСОБА_6 мав вільний доступ до спірної квартири, сварок та конфліктів з цього приводу з відповідачами не було. В жовтні 2015 року відповідачі змінили замки на вхідних дверях в спірну квартиру та не впустили ОСОБА_6 до помешкання, коли він повернувся з м.Києва після чергового відвідування своєї хворої матері та звільнення з роботи. Також посилаються на те, що ОСОБА_6 не забезпечений іншим житлом, а вказана квартира необхідна йому для проживання. Вважають, що ОСОБА_6 не втратив право користування спірним житлом, а тому заперечують проти основного позову. ОСОБА_6 в судове засідання жодного разу не зявився, подав заяву про розляд справи у його відсутності.

Представник третьої особи - Орджонікідзевського районного відділу у м.Харкові ГУ ДМС України в Харківській області в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у їх відсутності.

Представник третьої особи - Харківської міської ради в судове засідання також не зявися, направив до суду письмові заперечення проти позову, де зазначив, що на час подання позовної заяви суду не надано докази не проживання відповідача в спірній квартирі.

Судом встановлено, що спірною є квартира АДРЕСА_1, яка була надана сторонам по справі на сімю з 4-х осіб на підставі ордеру, виданого 18.09.1986 року Фрунзенським райвиконкомом м.Харкова (а.с.9). Вказана квартира не приватизована і знаходиться в комунальній власності м.Харкова. ОСОБА_6 і ОСОБА_4 розірвали шлюб між собою 14.05.2003 року (а.с.10). Позивачі за основним позовом ОСОБА_5 і ОСОБА_1 є дітьми ОСОБА_4 і ОСОБА_6

В зазначеній квартирі зареєстровані сторони по справі (а.с.27,109).

Судом також встановлено, що відповідач ОСОБА_6 хоча і зареєстрований в спірній квартирі, але з жовтня 2013 року в ній не проживає, його речей і майна в квартирі не має, оплату за утримання квартири не здійснює. З жовтня 2013 року і до 24.10.2015 року ОСОБА_6 не звертався до правоохоронних і житлових органів з заявами про перешкоди в користуванні квартирою. 17 жовтня 2015 року відповідач ОСОБА_6 намагався повернутися до спірної квартири, але ОСОБА_4, ОСОБА_5, та ОСОБА_1, не визнаючи за ним право на проживання в спірній квартирі, не надали можливість ОСОБА_6 вселитися до спірної квартири, змінили замки на вхідній двері квартири.

Викладені обставини підтверджуються показаннями допитаних в суді свідків.

Так, свідок ОСОБА_7 зазначила, що дійсно ОСОБА_6 тривалий час проживав з якоюсь жінкою під Києвом, а зараз його не впускають до спірної квартири.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що ОСОБА_6 в 2013 році поїхав до м.Києва, де влаштувався на роботу.

Свідок ОСОБА_9 також зазначив, що ОСОБА_6 поїхав на Київщину доглядати за батьками, там став проживати з жінкою, а коли повернувся до Харкова, то його діти і колишня дружина не впустили до квартири. 17.10.2015 року вони не дозволили ОСОБА_6 спати в квартирі, а лише дозволили занести свої речі.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що дійсно ОСОБА_6 виїхав на Київщину, а коли повернувся, до його не впустили до квартири.

Свідок ОСОБА_11 пояснив , що ОСОБА_6 не проживає в спірній квартирі близько трьох років. Особисто ОСОБА_6 йому казав, що проживає в Києві з жінкою і не має наміру повертатися до Харкова.

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що ОСОБА_6 в вересні-жовтні 2013 року поїхав до Києва до іншої жінки, його особистих речей і майна в квартирі не має, повернувся до Харкова восени 2015 року.

Свідок ОСОБА_13 пояснила, що часто буває в спірній квартирі і що в квартирі не має особистих речей ОСОБА_6, що з жовтня 2013 року вона не бачила в спірній квартирі ОСОБА_6

Допитані як свідки ОСОБА_4 і ОСОБА_1 підтвердили свої пояснення про те, що ОСОБА_6 не проживає в спірній квартирі з жовтня 2013 року, виїхав до м. Києва, там він проживав на Троєщині з жінкою ОСОБА_11, батьків у Київській області він не доглядав, після його повернення до Харкова вони не визнавали за ним право користування спірною квартирою, його майна і речей в спірній квартирі не має.

Допитана як свідок ОСОБА_3 зазначила, що зі слів ОСОБА_6 вона знає, що він в з літа на осінь 2013 року виїжджав на Київщину до батьків, офіційно працював в Києві в супермаркеті, в жовтні 2015 року повернувся до Харкова, але його не впустили до спірної квартири.

Той факт, що відповідач ОСОБА_6 не виконував обовязків щодо утримання спірної квартири підтверджується також договорами щодо ремонтних робіт в спірній квартирі, які були укладені зі ОСОБА_4, як замовником (а.с.13-16 ), а також квитанціями про оплату за комунальні послуги від імені ОСОБА_4 (а.с.18-23). ОСОБА_14 в свою чергу не надав суду доказів щодо утримання спірного житла. Його посилання на те, що він передавав кошти ОСОБА_4 для оплати за квартиру, не підтверджені належними і допустимими доказами.

Обставини того, що в спірній квартирі відсутні речі і майно ОСОБА_6, що останній в спірній квартирі не проживає з жовтня 2013 року, крім показань зазначених свідків підтверджується актом від 22.10.2015 року (а.с.24).

Той факт, що в період часу з 01.10.2013 року по 22.10.2015 року відповідач ОСОБА_6 не звертався до Орджонікідзевського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області з заявами та скаргами щодо протиправних дій ОСОБА_4, ОСОБА_5 з питань перешкод у користуванні спірною квартирою, підтверджується листом начальника вказаного органу (а.с.34). Крім того, відповідач ОСОБА_6 та його представник не надали суду докази, які б спростовували вказану інформацію.

Обставини того, що ОСОБА_4, ОСОБА_5, та ОСОБА_1 не визнають за відповідачем ОСОБА_6 право на проживання в спірній квартирі, підтверджується і висновком міліції (а.с.87) про те, що 17.10.2015 року ОСОБА_6 не зміг потрапити до спірної квартири, так як його дочка не впускає його до квартири. Обставини того, що позивачі не впускають ОСОБА_6 до квартири, не заперечуються сторонами по справі та їх представниками і свідчать про те, що позивачі не визнають за ОСОБА_6 право на користування спірною квартирою після його тривалої відсутності за місцем проживання. Посилання представника ОСОБА_3 на те, що відповідачу ОСОБА_6 дозволили занести сумки до квартири і зайти до квартири після його повернення, не свідчать про визнання за ним права користування квартирою, так як така присутність ОСОБА_6 в квартирі була тимчасовою.

Із копії трудової книжки ОСОБА_6 (а.с.89-90) і анкети-заяви про прийняття на роботу (а.с.121) видно, що в період з 12.11.2014 року по 01.04.2015 року ОСОБА_6 постійно працював вантажником в ТОВ «ФОЗЗІ-ФУД» в м.Києві. Вказані обставини не заперечуються і представником відповідача ОСОБА_3 яка зазначила, що за час роботи в м.Києві ОСОБА_6 кожного разу повертався до місця проживання свого батька в Згурівський район Київської області. Вказані обставини постійної роботи в м.Києві на протязі майже 5 місяців безспірно підтверджують факт не проживання відповідача в спірній квартирі в цей період часу. Пояснення представника ОСОБА_3 про те, що в період роботи відповідач ОСОБА_6 проживав разом із батьком, не підтверджуються наданими суду доказами щодо можливості їздити на роботу від місця проживання батька до місця роботи кожного дня. Посилання представника ОСОБА_3 на письмові пояснення ОСОБА_15, ОСОБА_16 (а.с.175,176) щодо того, що ОСОБА_6 доглядав за батьками, суд не бере до уваги, так як суду не заявлялися клопотання про допит вказаних осіб як свідків, а їх письмові пояснення не є належними і допустимими доказами.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 21.04.2004 року було змінено договір найму спірної квартири і зобовязано Орджонікідзевський райвиконком м.Харкова укласти окремий договір найму житлового приміщення і відкрити окремий особовий рахунок на імя ОСОБА_6 на житлову кімнату площею14.6 кв.м., а ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_5 на кімнати площею 13.2 кв.м., 15.8 кв.м. у вказаній квартирі, залишивши кухню, коридор, ванну кімнату, туалет в спільному користуванні сторін. Вказане рішення суду набрало чинності але не було звернуто до виконання, внаслідок чого окремий договір найму зі ОСОБА_6 на житлову кімнату площею14.6 кв.м. укладений не був і особовий рахунок відкритий не був. При цьому суд враховує, що згідно зібраних по справі доказів, відповідач ОСОБА_6 в установленому законом порядку не звертався з питанням що виконання рішення суду як до Орджонікідзевського райвиконкому м.Харкова так і до виконавчої служби (а.с.223). В звязку з цим суд вважає, що вказане рішення суду не породжує для відповідача ОСОБА_6 прав та обовязків за окремим договором найму, так як такий укладений не був.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідач ОСОБА_6 не проживає в спірній квартирі з жовтня 2013 року, тобто більше 6 місяців без поважних причин, так як вказана квартира не була потрібна йому для проживання. При цьому суд враховує тривалий час не проживання ОСОБА_6 в зазначеній квартирі, що під час не проживання в спірній квартирі він офіційно працевлаштувався і постійно працював в м.Київ, за час не проживання в спірній квартирі не звертався в житлові органи з заявами про збереження за ним права користування житлом, що після повернення до м.Харкова позивачі за основним позовом не впускають ОСОБА_6 до квартири, так як вважають його таким, що втратив право користування житлом. ОСОБА_6 та його представник не надали суду докази, які б свідчили про поважність причин тривалого не проживання ОСОБА_6 в спірній квартирі.

Відповідно до вимог ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців.

Приймаючи до уваги викладене, у відповідності до вимог ст.ст.71, 72 ЖК України суд позовні вимоги за основним позовом задовольняє і визнає ОСОБА_6 таким, що втратив право користування квартирою № 5 в будинку № 304 по пр.Московському в м. Харкові.

Приймаючи до уваги, що суд визнає ОСОБА_6 таким, що втратив право користування квартирою № 5 в будинку № 304 по пр.Московському в м. Харкові, не підлягають задоволенню позовні вимоги за зустрічним позовом про визначення порядку користування квартирою, про вселення у житлове приміщення, про зобовязання не перешкоджати в користуванні житловим приміщенням. При цьому суд враховує, що визначати порядок користування квартирою можна лише щодо осіб, які мають право на користування квартирою. Також не можна вселяти особу, яка втратила право користування житлом. Вимога про зобовязання ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1, та спільно проживаючих з ними осіб не перешкоджати ОСОБА_6 в користуванні вказаним вище житловим приміщенням та надати ключі від квартири також не підлягає задоволенню з тих підстав, що не можна на майбутнє зобовязувати осіб не перешкоджати користуватися житлом коли факт порушення в майбутньому прав ще не наступив. Відсутні докази того, що в майбутньому ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1 мали намір перешкоджати ОСОБА_6 користуватися житлом в разі якщо б суд вселив його до квартири.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 215 ЦПК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України, - суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_6 таким, що втратив право користування квартирою № 5 в будинку № 304 по пр.Московському в м. Харкові.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1, треті особи Харківська міська рада, Орджонікідзевський районний відділ у м.Харкові ГУ ДМС України в Харківській області, про визначення порядку користування квартирою, про вселення у житлове приміщення, про зобовязання не перешкоджати в користуванні житловим приміщенням,- ВІДМОВИТИ.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в апеляційний суд Харківської області через Орджонікідзевський районний суд м.Харкова протягом 10 днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: