Провадження № 2/522/7204/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 листопада 2016 року Приморський районний суд м. Одеси
у складі: головуючого судді - Бойчука А. Ю.
при секретарі - Скибінській Є. С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
Позивач звернулася до суду з позовом, відповідно до якого просила розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 14 жовтня 1983 року відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №801. При цьому посилалась на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, родинних відносин з останнім не підтримує.
У судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, тому суд вважає за можливе, у відповідності до ст.224 ЦПК України, розглянути позов за його відсутністю та ухвалити заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони 14 жовтня 1983 року уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1, актовий запис №801.
Проте, вони не підтримують родинних відносин.
В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.
Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.
Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, які мають істотне значення.
Враховуючи те, що однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, суд вважає, що у зв'язку з відсутністю вільної згоди позивача на продовження шлюбу, подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам, а також принципу добровільності шлюбу, у зв'язку з чим, є неможливим.
Таким чином, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, ґрунтується на законі та є такою, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 81, 88, ч. 3 ст. 209, ст.ст. 213-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: місто Одеса) та ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, місце народження: с. Трояново Житомирського району Житомирської області) зареєстрований 14 жовтня 1983 року, актовий запис №801, свідоцтво про укладення шлюбу НОМЕР_1.
Рішення суду може бути переглянуте за заявою відповідача, якій не приймав участі при розгляді справи, поданої протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, яки брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А. Ю. Бойчук