29.11.2016 227/3830/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2016 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Здоровиця О.В.

при секретарі Сисенко Ю.В.

за участю

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Добропільського міськрайонного суду Донецької області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білозерської міської ради про встановлення факту проживання однією сімєю,

В С Т А Н О В И В:

До суду з вищевказаним позовом звернувся ОСОБА_1 Свої вимоги обґрунтовував тим, що у період з 29.10.2008 року по лютий 2016 року він проживав у цивільному шлюбі з ОСОБА_3. Вони спільно проживали в квартирі за адресою вул..Фестивальна, 9/22 м.Білозерське, Донецької області. Вказану квартиру ОСОБА_3 отримала за ордером №29 від 12.07.2000р. від виконкому Білозерської міської ради. У вказаний період вони мешкали разом, однією сім»єю, вели спільне господарство, мали спільне майно, яке було придбане ними за роки цивільного шлюбу, мали спільний бюджет, але в офіційно зареєстрованому шлюбі не були. 14.02.2016 року ОСОБА_3 померла. Після її смерті позивач залишився проживати у вищевказаній квартирі. Встановлення факту проживання однією сімєю позивачу необхідно для переоформлення договору найму вказаної квартири на своє імя. Просить встановити факт спільного проживання однією сімєю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 29.10.2008 року по момент її смерті 14.02.2016 року за адресою вул..Фестивальна, 9/22 м.Білозерське, Донецької області.

В судовому засіданні позивач підтримав позов та пояснив, що він, з 2008 року, після смерті своєї дружини ОСОБА_4, знаходився у фактичних сімейних відносинах з ОСОБА_3, з якою він, до смерті останньої, проживав як чоловік та дружина. Вони сумісно вели домашнє господарство, робили спільні покупки, ремонт, мали спільний бюджет та один перед одним взаємні права та обов»язки, але офіційно їх відносини як подружжя оформлені не були. З 2008 року по день смерті ОСОБА_3 вони мешкали за адресою вул..Фестивальна, 9/22 м.Білозерське, Донецької області. За вказаною адресою він є зареєстрованим з жовтня 2008 року. Після смерті ОСОБА_3 він мав намір переоформили договір найму за вказаною адресою на своє ім.»я, але відповідач відмовив йому в цьому, зазначивши, що йому необхідно підтвердити, що він дійсно був членом сім»ї ОСОБА_3.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов і зазначив, що факт проживання позивача з ОСОБА_3 однією сім»єю, позивачу необхідно встановити для переоформлення договору найму за вказаною квартирою на своє ім.»я, у зв»язку зі смертю наймача ОСОБА_3. Зазначив, що квартира не приватизована. Позивач звертався до Білозерської міської ради для переоформлення договору найму на квартиру на своє ім.»я, але йому було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду.

Представник відповідача до суду не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що проти задоволення позову не заперечує.

Свідок ОСОБА_5, суду пояснила, що позивач проживав з її матірю, ОСОБА_3, в цивільному шлюбі однією сім»єю. Її мати та позивач мешкали як чоловік та дружина з 2008 року, вели спільно господарство, мали спільний бюджет, проживали в квартирі матері за адресою вул..Фестивальна, 9/22 м.Білозерське з кінця 2008 року. Свідок також пояснила, що її мати ОСОБА_3 та її батько розірвали шлюб в 1996 році, мати померла 14.02.2016 року і на момент смерті в зареєстрованому шлюбі не перебувала.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що позивач є її сусідом, вона знає його з 1977 року. Померлу, ОСОБА_3 вона також знала, так як остання також була її сусідкою. Свідок зазначила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 біля десяти років мешкали разом, однією сімєю за адресою: м.Білозерське, вул. Фестивальна, 9/22, вели спільне господарство.

Вислухавши пояснення позивача, його представника, свідків, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено наступне.

Відповідно до ст.1 ЖК УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

Частинами 1,2 ст. 61 ЖК УРСР передбачено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер.

З копії ордеру на житлове приміщення №29 від 12.07.2000 року (а.с.7) вбачається, що на підставі рішення виконкому Білозерської міської ради від 12.07.2000 року вказаний ордер виданий ОСОБА_3 на право займання житлового приміщення квартири за адресою м.Білозерське, вул..Фестивальна, 9/22. Вказаний ордер виданий на підставі рішення виконкому Білозерської міської ради № 425 від 17.09.2008 року. Зміст ордеру підтверджує, що до складу сімї ОСОБА_7, крім неї, більше осіб не входило.

Копією особового рахунку на квартиру АДРЕСА_1, виданого виконавчим комітетом Білозерської міської ради 23.09.2016 року(а.с.8) підтверджується, що вказана квартира відноситься до державного житлового фонду, який перебуває у віданні Білозерської міської ради. Основним квартиронаймачем вказаної квартири значиться ОСОБА_3. Договір найму з ОСОБА_3 був укладений на підставі ордеру № 29 від 12.07.2000 року. У вказаній квартирі остання значилась прописаною з 20.07.2000 року.

Відповідно до ст.65 ЖК України, наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Копією особового рахунку (а.с.8) також підтверджується, що до вказаного житлового приміщення з 29.10.2008 року був вселений позивач ОСОБА_1 , як співмешканець.

З копії паспорта позивача вбачається, що місцем реєстрації ОСОБА_1 з 29.10.2008 року є м.Білозерське вул.. Фестивальна, 9/22 (а.с.4).

14.02.2016 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.6).

За приписами ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім'ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

З пояснень позивача, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 з 2008 року проживав однією сім»єю разом з ОСОБА_3. Останні фактично були чоловіком та дружиною, сумісно вели домашнє господарство, робили спільні покупки, ремонт, мали спільний бюджет та один перед одним взаємні права та обов»язки, але в офіційному шлюбі не перебували.

Вказані пояснення позивача та свідків знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду і не оспорювались відповідачем.

З копії паспорту позивача та свідоцтва про смерть серія 1-НО № 273700, яке видано 27.03.2008 року виконкомом Білозерської міської ради міста Добропілля Донецької області (а.с.30-31) вбачається, що позивач був одружений з ОСОБА_4, яка 26.03.2008 року померла.

У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12.04.1985 року роз»яснено, що вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. При цьому, як роз»яснив Пленум Верховного суду України в п.15 постанови від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сімї наймача приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Згідно вимогст. 60 ЦПК Україникожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановленихстаттею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини,які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідач в судове засідання не з»явився, надавши заяву в якій просив розглядати цивільну справу без його участі, проти вимог позивача не заперечував. Таким чином вбачається, що відповідачем, встановлені в ході судового засіданні обставини не спростовані.

Згідно з ч. 1 ст. 106 ЖК УРСР повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім'ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку.

З повідомлення виконавчого комітету Білозерської міської ради №01/02-24 від 09.08.2016 року(а.с.28) щодо розгляду заяви ОСОБА_1 про переоформлення договору найму з ОСОБА_3 на останнього, у звязку з її смертю вбачається, що ОСОБА_1 для переоформлення договору найму необхідно встановити ступінь споріднення між ним та ОСОБА_3. Тобто з відповіді фактично вбачається, що позивачу було відмовлено в переоформлені договору найму житлового приміщення на його ім.»я, у зв»язку з тим, що наймодавець не визнає його членом сім»ї ОСОБА_3, яка померла 14.02.2016 року.

В судовому засіданні встановлено, що визнання факту спільного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та померлої 14.02.2016 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, однією сім»єю, необхідно позивачу для переоформлення договору найму житлового приміщення.

Суд, аналізуючи докази, надані позивачем для підтвердження своїх доводів, приходить до висновку, що позивач з 2008 року по день смерті ОСОБА_3, а саме по 14.02.2016 року дійсно проживав постійно з останньою в квартирі за адресою вул..Фестивальна, 9/22 м.Білозерське однією сім»єю та вів з нею спільне господарство, тобто був членом її сім»ї, оскільки це доведено належними та допустимими доказами, як-то поясненнями позивача, свідків. Факт проживання позивача з ОСОБА_3 однією сім»єю як чоловіка та жінки, які не реєстрували шлюб також підтверджується тією обставиною, що позивач в зазначений період не перебував у шлюбі з іншою жінкою, що підтверджується, як паспортом позивача, так і свідоцтвом про смерть його дружини в 2008 році. Свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.24) також підтверджується той факт, що ОСОБА_3 в період з 2008 року до дня своєї смерті, у шлюбі з іншим чоловіком не перебувала.

За вказаних обставин суд вважає, що позивач ОСОБА_1 дійсно з жовтня 2008 року по лютий 2016 року проживав однією сім»єю з ОСОБА_3 за адресою м.Білозерське, вул..Фестивальна, 9/22., тобто був членом сім»ї наймача - ОСОБА_3, а тому після її смерті набув право на користування спірної квартири як член сім»ї наймача згідно вимог ч. 2 ст. 64 ЖК УРСР.

Керуючись ст.ст. 212 - 215, 218 ЦПК України, ст.3 СК України, ст.ст.64, 106 ЖК УРСР, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Білозерської міської ради про встановлення факту проживання однією сімєю задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, однією сімєю з 29.10.2008 року до моменту її смерті - 14.02.2016 року за адресою: вул..Фестивальна, 9/22, м.Білозерське, Донецької області.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошенні 24 листопада 2016 року. З повним текстом рішення сторони можуть бути ознайомлені 29 листопада 2016 року.

Надруковано в нарадчій кімнаті у одному примірнику.

Суддя О.В.Здоровиця