1Справа № 335/99/16-ц 2/335/615/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2016 року м.Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Рибалко Н.І., за участі секретаря Барсукової В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк „Омега Банк", приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Вартанової Олесі Степанівни, Публічного акціонерного товариства „Альфа-Банк" про визнання недійсним іпотечного договору, зобов'язання нотаріуса вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк „Омега Банк", приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Вартанової О.С., про визнання недійсним іпотечного договору, зобов'язання нотаріуса вчинити певні дії, зазначивши в позові наступне. 19.07.2006 року між ним та ПАТ „Омега Банк" був укладений іпотечний договір № 040/0706/75-039-Z-1, який був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вартановою О.С., за реєстровим номером 1428. За умовами іпотечного договору предметом іпотеки є нежитлове приміщення першого та другого поверхів літери А-2-5, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Станом на дату підписання іпотечного договору, а саме 19.07.2006 року, іпотекодавець не мав права власності на предмет іпотеки, яке було б належним чином зареєстровано у Державному реєстрі, що унеможливлювало підписання іпотечного договору. Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 11941257 від 25.09.2006 року, який видано ОП ЗМБТІ на його ім."я, як власника нежитлового приміщення ХХ1 першого та другого поверхів літ. А-2-5 у будинку АДРЕСА_1, датою прийняття рішення про реєстрацію прав власності є 25 вересня 2007 року. На думку позивача, він набув цивільної дієздатності на вчинення правочинів щодо передачі в іпотеку нерухомого майна, а саме нежитлового приміщення ХХ1 першого та другого поверхів літ. А-2-5 у будинку АДРЕСА_1, лише 26 вересня 2006 року. У зв"язку з чим позивач просить визнати недійсним іпотечний договір № 040/0706/75-039-Z-1 від 19.07.2006 року укладений між АКБ-ТАС Комерцбанк та ОСОБА_1, зобов"язати приватного нотаріуса Вартанову О.С. виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна та з Державного реєстру іпотек відповідні записи щодо обтяження майна, яке є предметом іпотеки, а саме нежитлового приміщення ХХ1 першого та другого поверхів літ. А-2-5 у будинку АДРЕСА_1

Ухвалою суду від 18.08.2016 р. до участі у справі у якості співвідповідача залучено ПАТ „Альфа-Банк".

У судове засідання позивач та його представник за дорученням ОСОБА_4 не з"явилися, про час та місце представник позивача ОСОБА_4 був повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчить розписка про отримання судової повістки, поважність причин неявки суду не підтвердили, суд керуючись ч.2 ст.169 ЦПК України розглянув справу з урахуванням обставин справи та за наявності доказів, які маються у матеріалах справи.

Представник відповідача Публічного акціонерного товариства комерційний банк „Омега Банк" у судове засідання не з"явився, про час та місце судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку.

Представник відповідача ПАТ „Альфа-Банк" у судове засідання не з"явився, надав суду письмові заперечення проти позову та заяву про слухання справи у його відсутність.

Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Вартанова О.С. у судове засідання не з"явилася, надала суду письмові заперечення проти позову та заяву про слухання справи у її відсутність.

Розгляд справи здійснювався cудом у порядку, передбаченому ст.197 ч.2 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини і визначені до них правовідносини.

19.07.2006 року АКБ «ТАС-Комерцбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк»), та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №040/0706/75-039 з подальшим внесенням змін та доповнень (надалі за текстом - Кредитний договір).

З метою забезпечення належного виконання зобов'язань за Кредитним договором, 19.07.2006 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_1 укладений Іпотечний договір № 040/0706/75-039-Z-1 з подальшим внесенням змін та доповнень, відповідно до якого в забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором ОСОБА_5 передано в іпотеку наступне нерухоме майно: нежитлове приміщення, XXI першого та другого поверху літ А-2-5, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, посвідченого Вартановою О.С., приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, 19.07.2006 року за р. №1424, та зареєстрованого в реєстрі правочинів 19.07.2006 року, номер правочину № 1445917, що підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів, виданим приватним нотаріусом Вартановою О.С. за №2649944.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про іпотеку», у разі якщо іпотекою забезпечується повернення позики, кредиту для придбання нерухомого майна, яке передається в іпотеку, договір купівлі-продажу цього нерухомого майна та іпотечний договір можуть укладатися одночасно.

Згідно ч.З та ч.4 ст.334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності в набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Відповідно до Договору купівлі-продажу, посвідченого 19.07.2006 року за №1424 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вартановою О.С. ОСОБА_5 придбав у власність нежиле приміщення XXI першого та другого поверху літ А-2-5, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В силу ст.334 ЦК України, право власності на майно виникає з моменту проведення державної реєстрації договору, про що зазначено в п.10 Договору купівлі- продажу. Договір купівлі-продажу зареєстровано приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вартановою О.С. 19.07.2006 року за №1445917, що підтверджується Витягом з Державного реєстру правочинів за №2649944, який є невід'ємною частиною Договору.

Таким чином, право власності на зазначений об'єкт перейшло до покупця ОСОБА_5 19 липня 2006 року.

Також судом встановлено, що 23.05.2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_1 був укладений Додатковий договір до Іпотечного договору № 040/0706/75-039-Z-1, згідно з яким П.2 Договору був викладений у слідуючій редакції: „ на забезпечення виконання Основного зобов"язання Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотеко держателю належне йому на праві власнсоті майно: нежитлове приміщення, XXI першого та другого поверху літ А-2-5, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, посвідченого Вартановою О.С. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, 19.07.2006 року за р. №1424, зареєстрованого в реєстрі правочинів 19.07.2006 року, номер правочину - 1445917, що підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів, виданим приватним нотаріусом Вартановою О.С. за №2649944, та зареєстрованого в Орендному підприємстві Запорізьке міжміське бюро технічної інвентарізанії та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 25 вересня 2006 року в реєстровій книзі №4 за реєстровим № 14898043.

Ст.18 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі, якщо іпотекою забезпечується повернення кредиту для придбання нерухомого майна, яке передається в іпотеку, договір купівлі-продажу цього нерухомого майна та іпотечний договір укладаються одночасно. Тобто покупець і продавець укладають договір купівлі- продажу, який згідно зі ст.657 Цивільного кодексу України нотаріально посвідчується і проходить державну реєстрацію шляхом внесення нотаріусом інформації до Державного реєстру правочинів. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності може набуватися на підставі договору. Момент придбання права власності за договором встановлений ст.334 Цивільного кодексу України, відповідно до якої, якщо договір про (відчуження майна підлягає державній реєстрації, то право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Ст.657 ЦК України передбачає обов'язкове нотаріальне посвідчення і державну реєстрацію договорів купівлі-продажу нерухомого майна. Таким чином, після проведення викладеної процедури право власності на нерухоме майно переходить до покупця.

Крім того, ст.5 Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати» передбачено, що іпотечний договір, предметом якого є нерухомість, та яка стане власністю іпотекодавця після укладення такого договору, посвідчується нотаріусом до моменту оформлення права власності іпотекодавця на нерухомість.

Придбання Позивачем нерухомого майна здійснювалось за рахунок кредитних коштів, одержаних ним в Акціонерному комерційному банку «ТАС-Комерцбанк» (правонаступник - Публічне акціонерне товариство «ОМЕГА БАНК») на підставі Кредитного договору № 040/0706/75-039 від 19.07.2006 року. В забезпечення виконання зобов'язання з повернення грошових коштів банківській установі, одночасно з посвідченням договору купівлі-продажу нерухомого майна був посвідчений іпотечний договір.

Тобто, на момент укладення іпотечного договору нерухомість юридично вже придбана іпотекодавцем, що підтверджується Договором купівлі-продажу та його державною реєстрацією.

Таким чином, при укладенні договору купівлі-продажу та іпотечного договору, не було порушено порядку укладання останнього (іпотечного договору), навпаки, реєстрація (оформлення) позивачем права власності на нерухоме майно після його передачі в іпотеку передбачено законодавством.

Ст. 58 ЦПК України, встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень .

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільно-процесуальним кодексом України, звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною вимог, які встановлені ч.ч.1-3,5ст.203 цього Кодексу.

Із матеріалів справи не вбачається, і судом не встановлено наявність протиріч умов спірного договору актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, перевищення особою, що вчиняє правочин, обсягу цивільної дієздатності, не направлення правочину на реальне настання правових наслідків, а отже відсутні й підстави для визнання спірного іпотечного договору недійсним та для зобов"язань нотаріуса виключити з єдиного реєстру заборон та іпотек записи щодо обтяження майна.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст.10,11,60, 209,212,214-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк „Омега Банк", приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Вартанової Олесі Степанівни, Публічного акціонерного товариства „Альфа-Банк" про визнання недійсним іпотечного договору, зобов'язання нотаріуса вчинити певні дії, - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Рибалко Н.І.