Справа № 473/3267/16-ц
РІШЕННЯ

іменем України

"30" листопада 2016 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючої - судді Старжинської О.Є., при секретарі судового засідання Ніколаєнко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права користування житловим будинком шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування будинком

ВСТАНОВИВ:

21.11.2016 року представник позивача ОСОБА_1, який з 23.08.2016 року є власником житлового будинку №169 по вул. Зарічній в м. Вознесенську Миколаївської області, ОСОБА_5 - звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач 1), ОСОБА_3 (далі - відповідач 2), ОСОБА_4С.(далі - відповідач 3) про усунення перешкод у здійсненні права користування житловим будинком шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування ним.

В обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначав, що позивач на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 23.08.2016 року став власником вказаного житлового будинку, придбавши його у ОСОБА_6, відповідачі були зареєстровані у вказаному житловому будинку зі згоди колишнього власника, але не проживають у ньому, теперішнє місце проживання відповідачів йому невідоме, вони не є членами його сімї.

Посилаючись на те, що відповідачі втратили право користування житловим будинком у звязку з втратою права користування цим будинком колишнім власником ОСОБА_6, представник позивача просив позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги вказуючи, що наявність реєстрації відповідачів у будинку є перешкодою для здійснення його права користуватися власністю житловим будинком.

Відповідачі в судове засідання не зявились, судом належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи через засоби масової інформації.

Третя особа без самостійних вимог ОСОБА_6 заперечень проти позову не має, зазначаючи, що реєстрація відповідачів в належному їй будинку була здійснена на їх прохання для працевлаштування, але вони в будинку не проживають, місце їх знаходження їй невідоме.

Вислухавши пояснення представника позивача, третьої особи без самостійних вимог, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником житлового будинку №169 по вул. Зарічній в м.Вознесенську Миколаївської області згідно з договором купівлі-продажу від 23.08.2016 року посвідченого приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу і на час придбання житлового будинку за цією адресою було зареєстровано місце проживання всіх відповідачів: 15.03.2005 року - відповідача 1, 10.11.2011 року - відповідача 2, 12.12.2012 року - відповідача 3.

В даному випадку позивач бажає вирішити наслідки дій відповідачів по реєстрації їх місця проживання, що мали місце до набуття ним права власності на житловий будинок.

Згідно ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як з підстав і в порядку, передбачених законодавством.

Підставою позовних вимог стосовно відповідачів позивач вказав загальні положення цивільного законодавства про те, що припинення права власності на житловий будинок колишнього власника має наслідком припинення права користування ним і осіб, яким таке право було надано цією особою шляхом реєстрації їх місце проживання. В зазначеному спорі належний позивачу житловий будинок слід оцінювати як обєкт права власності, захист якого провадиться у відповідності з Главою 29 ЦК України.

Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

При ухваленні рішення суд оцінює докази з урахуванням вимог статей 58-59 ЦПК України про їх належність і допустимість. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, згідно зі статтею 60 ЦПК України, обовязок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них, як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність позову є підставою для відмови в його задоволенні.

Позивач належними та допустимими доказами: показаннями третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_6, довідкою квартального комітету №18 довів порушення свого права власності в частині наявності перешкод користування житловим будинком через дії відповідачів, які не проживають у належному йому будинку, відмовляються добровільно знятися з реєстрації.

Розглядаючи позов в межах заявлених вимог за наявності доказів на підтвердження обставин, які є підставою позовних вимог, суд вважає позов обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 208, 209, 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити .

Усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 житловим будинком №169 по вул. Зарічній в м. Вознесенську Миколаївської області шляхом визнання ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 такими, що втратили право користування цим будинком.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з часу його проголошення.

Суддя: О.Є. Старжинська