Справа № 308/8124/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого-судді Леміш О.М

при секретарі Химинець О.Я

за участю представника позивача ОСОБА_1О

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні квартирою та позбавлення права користування житлом

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду з позовом до ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні квартирою та позбавлення права користування житлом, який мотивували тим, що їм належить на праві спільної часткової власності обєкт житлової нерухомості квартира АДРЕСА_1 № 31 в м. Ужгороді , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 63675840 від 18.07.2016 р. Згідно Довідки № 1 від 25.07.2016 р., виданою Обєднанням співвласників багатоквартирного будинку «Військове містечко 31», в Квартирі № 13 зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5, який з лютого 1998 року фактично не проживає там.

Відтак, оскільки співвласником Квартири № 14 ( була квартира №13) Відповідач вже не є, не має укладеного договору найму житла, то реєстрація ОСОБА_5 в житлі позивачів є наразі вже лише формальною.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав та мотивів викладених у позові. Надав пояснення аналогічні викладеним у позові. Позивачі ОСОБА_4 та ОСОБА_4 анна подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні имоги вони підтримують .

Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомляв, клопотань про відкладення розгляду справи, а також заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, відзив на позовну заяву не надіслав, тому суд згідно ч.4 ст.169 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи принципи рівності сторін, суд дійшов до наступного.

Згідно ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, належить на праві спільної часткової власності обєкт житлової нерухомості квартира АДРЕСА_1 № 31 в м. Ужгороді (надалі Квартира № 14), що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 63675840 від 18.07.2016 р.

Підставою виникнення права власності на Квартиру № 14 були такі документи:

Свідоцтво про право власності, видане 28.11.2007 р. Виконавчим комітетом Ужгородської міської ради; дане свідоцтво посвідчувало право спільної сумісної власності Позивачів та Відповідача на квартиру АДРЕСА_2 № 31 (надалі Квартира № 13);

Договір купівлі-продажу, посвідчений 05.06.2001 р. приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за № 335; даний договір посвідчував право власності на квартиру АДРЕСА_1 № 31;

Письмова згода всіх співвласників №№ 1519, 1520, 1521 від 13.07.2016 р.;

Заява ОСОБА_5 про відмову від права власності, посвідчена 17.09.2013 р. консулом Генерального консульства України в Нью-Йорку (США) за № 1379/13; згідно даної заяви Відповідач відмовився на користь своєї дружини ОСОБА_2 від усього набутого у шлюбі майна.

Таким чиномАДРЕСА_3 як обєкт права власності утворилася внаслідок обєднання квартир № 13 та № 14 в будинку № 5 по вул. Військове містечко № 31. Дана обставина також підтверджується Експлікацією Квартири № 14, що є частиною Технічного паспорту, розробленого ПП «Архбудсервіс-1».

Згідно ч. 2 ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Відповідно до ч. 1 ст. 332 ЦК України переробкою є використання однієї речі (матеріалу), в результаті чого створюється нова річ.

Отже, внаслідок переробки Квартири № 14, яка проведена у формі обєднання з Квартирою № 13 та збільшення площі за рахунок демонтажу перегородок і влаштування чи закриття дверних прорізів у внутрішніх стінах, створений новий обєкт нерухомого майна Квартира № 14.

Згідно Довідки № 1 від 25.07.2016 р., виданою Обєднанням співвласників багатоквартирного будинку «Військове містечко 31», в Квартирі № 13 зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5, який з лютого 1998 року фактично не проживає там.

Та обставина, що відповідач зареєстрований, однак не проживає в Квартирі № 13 з лютого 1998 р., підтверджується також Актом про відсутність (не проживання) особи за місцем реєстрації від 25.07.2016 р., складений та підписаний сусідами ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10, та посвідчений Головою ОСББ «Військове містечко 31» ОСОБА_11

Зі змісту даного Акту також вбачається, що громадянин ОСОБА_5 ніякої участі в утриманні житла не бере, особистих речей та (або) речей повсякденного використання, які б належали йому, в квартирі немає.

Крім того, шлюб між ОСОБА_5В та ОСОБА_2 був розірваний в 2014 р., що підтверджується Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 02.04.2014 р. по справі № 308/268/14-ц. Розглядаючи дану цивільну справу, суд встановив, зокрема, що близько 10 років ОСОБА_5В та ОСОБА_5В не підтримують шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Дані обставини згідно положень ч. 3 ст. 61 ЦПК України окремому доказуванню не підлягають.

Відтак, оскільки співвласником Квартири № 13 (зараз Квартира № 14) відповідач вже не є, не має укладеного договору найму житла, то реєстрація ОСОБА_5 в житлі . що належить позивачам є вже лише формальною.

Згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї та інших осіб.

Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про здійснення певних дій для запобігання такому порушенню.

Стаття 391 ЦК України гарантує власнику право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

У відповідності до статті 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Разом з тим, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статей 71, 72, 116, 156 ЖК; ст. 405 ЦК).

Така правова позиція була висловлена Верховним судом України, що випливає із Постанови від 16.01.2012 р. у справі про усунення перешкод у користуванні власністю.

З урахуванням всіх обставин справи, зважаючи на те, що відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись рівними правами, на засадах змагальності згідно вимог ст. 10 ЦПК України, виходячи із принципів розумності та справедливості, враховуючи те що позивачі є власниками квартири, а реєстрація ОСОБА_5В у Квартирі № 13 (зараз Квартира № 14) суперечить інтересам позивачів , обмежує їх у праві вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд та за власною волею, а також може створити негативні наслідки, повязані з несенням додаткових витрат на утримання квартири та оплати комунальних послуг, у яких відповідач жодної участі не бере, та може створити певні незручності, зокрема, під час процедури призначення житлових субсидій, суд приходить до висновку, що позовна вимога про усунення перешкод у користуванні квартирою та позбавлення права користування житлом відповідача. Який понад 18 років не користується такою є обґрунтованою і підлягає до задоволення, оскільки позивач належними і допустимими доказами довела ті обставини на які посилалася, як на підставу своїх вимог.

Керуючись ст.41 Конституції України, та ст.ст. 317, 319 , 321, 383, 391 ЦК України, ст. ст. 9, 150, 156, ч.2 ст. 405 ЖК України, ст.ст. 10,11, 60, 88, 169, 209, 212-215,224-226 ЦПК України , суд,-

в и р і ш и в :

Позовну заяву - задовольнити .

Усунути ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, перешкоди у розпорядженні квартирою № 14, яка була обєднана з квартирою № 13 в житловому будинку № 5 по вул. Військове містечко № 31 в місті Ужгороді, і належить їм на праві спільної часткової власності, та позбавити ОСОБА_5 права користування (визнати його таким, що втратив право користування) квартирою, яка знаходиться в АДРЕСА_4, яка була обєднана з квартирою № 14 з присвоєнням новоутвореній квартирі № 14.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.М Леміш