Справа № 152/1725/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2016 року Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючої судді Соколовської Т.О.

при секретарі судового засідання Годованюк І.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Шаргороді в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

23.11.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 23 січня 2012 року, який рішенням Шаргородського районного суду від 17 квітня 2014 року розірвано. Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі по 600 гривень щомісячно, починаючи з часу звернення її до суду, - з 23.11.2016 року і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач з сім'єю не проживає, участі в утриманні та вихованні дитини не приймає, чим ставить сімю у скрутне матеріальне становище.

У судове засідання сторони не зявилися, але від них поступили заяви про розгляд справи у їх відсутності. Згідно поданих заяв позивач ОСОБА_1 позов підтримує, відповідач ОСОБА_2 позов визнає.

За таких обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 23 січня 2012 року, який рішенням Шаргородського районного суду від 17 квітня 2014 року розірвано (а.с.3-4). Від даного шлюбу мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5), який проживає біля позивача і знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою виконкому Голинчинецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області № 547 від 21.11.2016 року (а.с.7). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, чим ставить сім'ю в скрутне матеріальне становище. Домовленості про добровільну сплату аліментів у позасудовому порядку між сторонами не досягнуто.

Установленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст. 51 Конституції України, ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини, ст.5 Протоколу №7, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 180-184, 191 СК України.

Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток.

Відповідно до ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України №789 Х11 від 27.02.1991 року), батьки зобовязані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей … першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року і відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Згідно із ст.ст. 180-184, 191 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У разі ухилення батьків від виконання цього обовязку кошти на утримання дітей стягуються з матері, батька дитини в частці від їх доходу і (або) у твердій грошовій сумі за рішенням суду. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

За приписами ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище платника аліментів і приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідач ОСОБА_2 є здоровою, працездатною людиною, має можливість працювати, зобовязаний утримувати власну дитину та спроможний сплатити аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 23.11.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалюючи таке рішення суд виходить із захисту інтересів дитини та з вимог діючого законодавства.

Так, відповідно до статті 7 ЗУ "Про державний бюджет на 2016 рік" прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць, зокрема для дітей віком до 6 років з 01 грудня 2016 року становить 1355 грн. Позивач, як мати несе рівні з відповідачем витрати по утриманню дитини, але при цьому доглядає дитину на відміну від відповідача, що впливає на її можливість покращити заробіток, тому розмір аліментів в сумі 600 гривень забезпечить надійний захист інтересів дитини та отримання дитиною надійного стабільного матеріального утримання з боку батька.

За таких обставин суд приходить до висновку, що право малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 на матеріальне утримання з боку батька порушено і підлягає судовому захисту.

За правилами ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, ч.2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" підлягає стягненню з відповідача судовий збір в розмірі 551 грн.20 коп.

В силу п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,88,212-215, 367 ЦПК України, на підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини, ст.5 Протоколу №7, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 180-184, 191 СК України, ст. 7 ЗУ "Про державний бюджет на 2016 рік", суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, не працюючого на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі по 600 (шістсот) гривень щомісячно, починаючи з 23 листопада 2016 року і до досягнення сином повноліття, з наступною індексацією зазначеного розміру відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 року в редакції Закону від 06.02.2003 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Держбюджету Шаргородського району Вінницької області (рахунок отримувача 0687) судовий збір в сумі 551 (п ' ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Т.О. Соколовська