Провадження № 2/734/682/16 Справа № 734/1888/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06 вересня 2016 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Анохіна А.М.

при секретарі Музиченко А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Козелець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

встановив:

08 червня 2016 року позивач звернувся у суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі 29.05.2005 відділом реєстрації актів цивільного стану Козелецького районного управління юстиції Чернігівської області був зареєстрований шлюб. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачем та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач в добровільному порядку грошових коштів на утримання доньки не надає.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, просив стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

По справі встановлено, що 29.05.2005 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Козелецького районного управління юстиції Чернігівської області /а.с. 3/.

В шлюбі у сторін народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (копія свідоцтва про народження серії 1-БК № 030622, видане 24.11.2005 відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві) /а.с. 4/.

Встановлено, що дитина проживає зі своєю матірю ОСОБА_1, відповідач проживає окремо, участі у вихованні дитини не бере, дитина повністю знаходиться на утриманні та вихованні позивача.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами 1, 2, 3 ст. 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, або у твердій грошовій сумі. Положення ст. 181 СК України відповідають вимогам, передбаченим статтями 183, 184 цього Кодексу. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у п. 17 встановлено, що за відсутності згаданої домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька ( ст. 183 СКУ) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СКУ) і виплачуються щомісячно.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В силу ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК.

Визначаючи розмір аліментів, що підлягають до стягнення, суд враховує, що відповідач працює, за станом здоровя здатний працювати та отримувати дохід, тому стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.06.2016 є обгрунтованим та підлягає задоволенню.

Частинами 3, 4 статті 60 ЦПК визначено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 59 ЦПК, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Суд вважає неналежним доказом довідку щодо праці ОСОБА_2 у ТОВ «Компанія Каскад-Плюс» з 2016.

Даний документ не може бути належним доказом, оскільки він не містить реквізитів уповноваженої особи, вихідного номеру та дати, а також вказаний документ не дає змоги визначити з якого саме місяцю 2016 відповідач працює у вказаному ТОВ «Компанія Каскад-Плюс».

Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином враховуючи, що від сплати судового збору позивач при подачі позову про стягнення аліментів був звільнений, тому ці витрати стягуються з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 181, 182, 183Сімейного кодексу України, ст. ст. 88, 215, 367 ЦПК України суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, (ІПН: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, (ІПН: НОМЕР_2) аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову 08.06.2016 та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, (ІПН: НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 коп. на користь держави.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за місяць з 08.06.2016 року по 08.07.2016 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Козелецький районний суд до апеляційного суду Чернігівської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Козелецького районного суду

Чернігівської області ОСОБА_4