Справа № 565/1530/16-ц
Провадження № 2/565/577/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2016 року м. Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області-

під головуванням судді Ковтуновича М.І.,

при секретарі судового засідання Ломазі С.О.,

з участю:

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кузнецовського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на своє утримання як на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 01.11.2016р. до закінчення нею навчання або до досягнення двадцяти трьох років, залежно від того, яка з обставин настане раніше.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що ОСОБА_3 є дочкою відповідача. Після розірвання шлюбу між її батьками ОСОБА_2 та ОСОБА_4 з 2001р. позивач проживала з матірю і фактично виховувалася нею до повноліття. 01.11.2016р. позивач досягла повноліття, внаслідок чого її батько припинив сплачувати аліменти, що були стягнуті відповідно до рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 04.01.1999р. З 01.09.2016р. ОСОБА_3 навчається на першому курсі медичного факультету денної форми навчання ДВНЗ «Тернопільський державний медичний університет імені ОСОБА_5 МОЗ України». Навчання є єдиним і основним заняттям ОСОБА_3, тому можливості працевлаштуватись та самостійно себе матеріально забезпечувати вона не має, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги батьків. Позивач отримує стипендію приблизно 800 грн. щомісячно, однак цих коштів недостатньо для матеріального забезпечення її потреб, оскільки вона оплачує за проживання в гуртожитку 390 грн. щомісячно. ОСОБА_3 потребує коштів для придбання продуктів харчування, одягу, взуття, побутових засобів, навчального приладдя, підручників, ноутбука, спеціального медичного одягу та медичних засобів, оплати послуг Інтернету, оплати проїзду з м. Вараш до м. Тернопіль. Покликається позивач, що приймає активну участь у заходах університету, відвідує спортивні гуртки, і це теж тягне фінансові витрати. В загальному ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги в сумі, що складає приблизно 6550 грн. на місяць. Всі затрати переважно несе її матір. Відповідач відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, хоча має таку можливість, оскільки працює в ЦРБ ВП «Рівненська АЕС «НАЕК Енергоатом» та регулярно отримує заробітну плату в межах 8000 грн. Відповідач будь-якими захворюваннями не страждає, а мати позивача в даний час хворіє і має значні суми коштів витрачати на власне лікування.

В судове засідання позивач ОСОБА_3 не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

Представник позивача ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги. Дав пояснення, що за змістом аналогічні обґрунтуванням позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав частково, зазначивши, що згідний надавати утримання дочці ОСОБА_3 в розмірі 1/9 частки від свого доходу. ОСОБА_2 визнає, що дочка, у звязку із навчанням потребує його майнової допомоги, однак вона за цим до відповідача не зверталася. Суть заперечень ОСОБА_2 проти заявленого розміру стягнення аліментів зводиться до того, що він має сімю, на його утриманні перебуває малолітній син. Покликається відповідач, що він повинен підтримувати свою нинішню сімю, сина, який через малоліття не може себе утримувати. Його дружина має дочку від першого шлюбу, яка навчається на платній формі у ВУЗі й на це витрачаються кошти сімейного бюджету. ОСОБА_2 також акцентував на непідтвердженні та завищенні зазначених у позові витрат позивача. Вважає, що вона, як повнолітня, може підзаробляти кошти, а також повинна її підтримувати і мати ОСОБА_4 Відповідач в суді зазначав, що його заробіток складає приблизно 10000 грн. На його думку, в грошовій сумі було б достатнім утримання з нього аліментів позивачу в сумі приблизно 1700-1800 до 2000 грн.

Суд, заслухавши та проаналізувавши пояснення відповідача, дослідивши інші докази, які наявні в матеріалах справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають задоволенню частково.

Копією свідоцтва про народження 1-ГЮ №044319 підтверджується, що батьком ОСОБА_3, 01.11.1998р.н., є ОСОБА_2

Згідно із довідкою ДВНЗ «Тернопільський державний медичний університет імені ОСОБА_5 МОЗ України» від 08.09.2016р. №05-20/192, ОСОБА_3 дійсно навчається у цьому закладі на першому курсі денної форми навчання і навчання закінчує в червні 2022р.

У звязку з навчанням ОСОБА_3 потребує майнової допомоги батьків. Відповідач працює у ВП «Рівненська АЕС», отримує заробітну плату, тому спроможний надавати утримання повнолітній дочці.

Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

За нормою ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу.

Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Ця норма в силу ст.201 СК України підлягає застосуванню до спірних відносин.

Отже, є підстави для стягнення аліментів із відповідача на утримання дочки ОСОБА_3

При визначенні розміру стягнення аліментів суд приймає до уваги часткове визнання позову відповідачем, те, що він має постійний заробіток. Істотними обставинами, що впливають на розмір аліментів є наявність у відповідача своєї сімї, яку він має підтримувати, а також те, що ОСОБА_2 має сина, який через малоліття не спроможний самостійно себе утримувати. Суд також враховує, що позивач отримує допомогу від матері, має дохід у виді стипендії. За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню і стягнення аліментів слід проводити в розмірі 1/5 частки доходу відповідача.

Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Ця норма в силу ст.201 СК України підлягає застосуванню до спірних відносин.

Позовна заява подана до суду 02.11.2016р., а отже, за законом, є підстави для присудження аліментів саме із цієї дати, а не із 01.11.2016р. Крім того, 01.11.2021р. позивачу виповниться 23 роки, і як наслідок, вимоги про стягнення аліментів з ОСОБА_2 за період після 01.11.2021р. є безпідставними.

На підставі ст. 88 ч.3 ЦПК України із відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 551, 20 грн.

Керуючись ст.ст.8, 10, 11, 60, 88, 209, 212, 215, 367 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3, 01.11.1998р.н., аліменти на її утримання, як повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, в розмірі 1/5 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 02 листопада 2016 року і до 01 листопада 2021р. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

В решті вимог відмовити, через безпідставність.

Рішення суду в частині стягнення суми аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір до Державного бюджету України в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, через Кузнецовський міський суд Рівненської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

С у д д я: