Справа № 212/6120/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2016 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Зіміна М.В., секретаря судового засідання Борух Ю.К., за участі: представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Кривому Розі Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до приватного акціонерного товариства «Євраз ОСОБА_4» про стягнення моральної шкоди заподіяної ушкодженням здоровя,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом в якому зазначає, що в період з 15.05.1995 по 08.05.1997 та з 15.12.1997 по 06.01.2005 року перебував у трудових відносинах з відповідачем, та працював підземним гірничоробітником 2 розряду, підземним прохідником 4 розряду, 06.01.2005 року звільнений з підприємства відповідача за власним бажанням. 09.10.2014 року Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини йому були встановлені професійні захворювання: радикулопатія попереково-крижова з помірно вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим і мязово-тонічним синдромами, з нейродистрофічними проявами у вигляді: остеоартрозу в поєднанні з пері артрозом колінних суглобів (ПФС першого ст.); вібраційна хвороба першого-другого ст. від дії локальної вібрації з синдромом периферичної ангіодистонії,акроангіоспазми верхніх кінцівок, з двобічним плечолопатковим періартрозом ( ПФ першого-другого ст.), деф. Артрозом дрібних суглобів кистей та трофічними розладами на кистях; хронічне обструктивне захворювання легень першої ст. (пиловий бронхіт першої ст., емфізема легень першої ст.) 17.04.2015 року на підприємстві ПАТ « Кривбасзалізрудком» проведено розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання ОСОБА_3 та складено Акт розслідування хронічного професійного захворювання. За довідкою МСЕК від 16.05.2016 року ОСОБА_3 у звязку з професійним захворюванням була встановлена стійка втрата професійної працездатності - 40%, без встановлення групи інвалідності з 01.06.2016 року з переоглядом 01.05.2018 року. У звязку із ушкодженням здоровя через професійне захворювання йому заподіяна моральна шкода, яка полягає у фізичному болі та стражданнях яких він зазнав та продовжує зазнавати, в звязку з професійними захворюваннями змінилися його образ та якість життя, розмір моральної шкоди він оцінює в розмірі 275600,00 грн., які просить стягнути з відповідача.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила в позові відмовити, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість вимог позивача, оскільки під час влаштування на роботу відповідач достовірно знав про умови праці в яких йому буде необхідно працювати також зазначила, що позивач окрім підприємства відповідача працював також на іншому підприємстві зі шкідливими умовами праці.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 з 15.05.1995 по 08.05.1997 та з 15.12.1997 по 06.01.2005 року перебував у трудових відносинах з ВАТ «Суха Балка» та ПАТ «Суха Балка» відповідно, правонаступником яких є ПрАТ «Євраз ОСОБА_4», що не заперечувалось представником відповідача під час розгляду справи. Позивач працював на зазначених підприємствах підземним гірничоробітником 2 розряду та підземним прохідником 4 розряду, зазначені обставини підтверджуються копією трудової книжки. (а.с.7-9).

17 квітня 2015 року на підприємстві ПАТ «Кривбасзалізрудком» було проведено розслідування причин виникнення хронічних професійних захворювань у ОСОБА_3: радикулопатія попереково-крижова L5, S1 з помірно вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим і мязово-тонічним синдромами, з нейродистрофічними проявами у вигляді: остеоартрозу в поєднанні з періартрозом колінних суглобів (ПФС першого ст.); вібраційна хвороба першої-другої ст. від дії локальної вібрації з синдромом периферичної ангіодистонії, акроангіоспазмами верхніх кінцівок, з двобічним плечолопатковим періартрозом (ПФ першого-другого ст.), остеоартрозом в поєднанні з пері артрозом ліктьових суглобів (ПФ першого ст.), деф. артрозом дрібних суглобів кистей та трофічними розладами на кистях; хронічне обструктивне захворювання легень першої ст. (пиловий бронхіт першої ст., емфізема легень першої ст.), група «А». ЛН першого ст., встановлених Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини, про що складено Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4, затвердженого Головним державним санітарним лікарем міста ОСОБА_5, Криворізького та Широківського районів. (а.с.32-35).

Відповідно до п.16 зазначеного Акту, підставою для встановлення професійного характеру захворювання також послужив профмаршрут: 05.1995-05.1997- ВАТ «Суха Балка», Шахтобудівельне управління, підземний гірничий робітник, підземний прохідник; 12.1997-01.2005 ПАТ «Євраз ОСОБА_4», шахто будівельне управління, підземний прохідник.

Відповідно до п.19 Акту, враховуючи роботу ОСОБА_3 впродовж 19 років 2 місяців в умовах впливу шкідливих виробничих факторів, конкретних посадових осіб, які відповідальні за виникнення професійних захворювань, встановити неможливо.

Згідно копії Довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12ААА №004949 від 16.06.2015 року ОСОБА_3 при первинному огляді встановлена стійка втрата працездатності в розмірі 40% без визначення групи інвалідності з 25.05.2015 року до 01.06.2016 року, з переоглядом 01.05.2016 року, у звязку з професійними захворюваннями, з яких 10% радикулопатія, 20% вібраційна хвороба, 10% хронічне обструктивне захворювання легень. Визначено потреби у медичній та соціальній допомозі: забезпечення лікарськими засобами, ВМП. (а.с.10).

Згідно копії Довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12ААА №016805 від 16.05.2016 року ОСОБА_3 при повторному огляді встановлена стійка втрата працездатності в розмірі 40% без визначення групи інвалідності з 01.06.2016 року до 01.06.2018 року, з переоглядом 01.05.2018 року, у звязку з професійними захворюваннями, з яких 10% радикулопатія, 20% вібраційна хвороба, 10% хронічне обструктивне захворювання легень. Визначено потреби у медичній та соціальній допомозі: забезпечення лікарськими засобами, ВМП. (а.с.11).

ОСОБА_3 неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні у звязку з професійними захворюванням, що підтверджується виписками - епікризами. (а.с.12-13,14,15).

Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

У відповідності зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Згідно до ст. ст. 23, 1167 ЦК України, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, які він поніс у звязку з ушкодженням здоровя.

Як зазначено у Рішенні Конституційного ОСОБА_4 №20-рп/2008 від 08.10.2008 року, положеннями пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзацу третього пункту 10, пункту 11 розділу I Закону № 717-V скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону № 1105-XIV. Проте Конституційний Суд України вважає, що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 ЦК України та статтею 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавцем розподіл обов'язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України.

За таких обставин, відповідальність за шкоду, завдану позивачу, покладено саме на роботодавців.

За п.3 постанови Пленуму Верховного ОСОБА_4 України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із відповідними змінами), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Наведені вище докази свідчать про те, що ушкодження здоровя, заподіяне позивачеві під час виконання ним трудових обовязків, заподіює йому моральні й фізичні страждання, які обмежують його можливість вести звичний спосіб життя, тягнуть за собою не відновлення здоровя, відчуття болю.

Зазначені обставини наступили у ОСОБА_3 у зв'язку із професійними захворюваннями, які призвели до встановлення стійкої втрати професійної працездатності, що було встановлено судом, тому суд приходить до висновку про те, що позивачеві заподіяна моральна шкода.

З урахуванням відомостей, що викладені у п.п.16,19 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 17.04.2015 року, суд приходить до висновку, що ПрАТ «Євраз ОСОБА_4» є винним підприємством у виникненні професійних захворювань позивача та повинно нести відповідальність за спричинену моральну шкоду.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд враховує наявність у ОСОБА_3 40 % втрати працездатності без встановлення групи інвалідності, стаж його роботи на підприємстві відповідача в умовах впливу шкідливих факторів, глибину фізичних та моральних страждань позивача, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з ПрАТ «Євраз ОСОБА_4», у вигляді одноразового відшкодування в сумі 18000,00 грн. без утримання податку з доходів фізичних осіб.

На підставі ст. 88 ЦПК України з ПрАТ «Євраз ОСОБА_4» підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 551,20 грн.

На підставі ст. ст. 23, 1167 ЦК України, ст. 237-1 КЗпП України, керуючись ст. ст. 10,11,60, 212-218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до приватного акціонерного товариства «Євраз ОСОБА_4» про стягнення моральної шкоди заподіяної ушкодженням здоровя- задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Євраз ОСОБА_4» на користь ОСОБА_3 18000 (вісімнадцять тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, без утримання податку з доходів фізичних осіб.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Євраз ОСОБА_4» на користь держави судовий збір в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Повний текст рішення складено та підписано 15 грудня 2016 року.

Суддя: М. В. Зімін