Справа № 442/163/16 Головуючий у 1 інстанції: Коваль Р.Г.
Провадження № 22-ц/783/5164/16 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої: Крайник Н.П.

суддів: Мельничук О. Я., Савуляка Р. В.

при секретарі: Куцику І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третьої особи - ОСОБА_5 про спонукання до вчинення дій, -

в с т а н о в и л а:

12.01.2015 року ОСОБА_2. звернувся з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третьої особи - ОСОБА_5, в якому просив спонукати відповідачів повернути йому 6000 грн., стягнути з відповідача 0,20 грн. інфляційних нарахувань за час безпідставного користування коштами, три проценти річних в сумі 0,20 грн., 0,20 грн. процентів за безпідставне користування грошовими коштами, а також судові витрати у справі.

В обгрунтування позовних вимог покликався на те, що відповідачі з 21.11.2012 року по 20.04.2013 року заволоділи його готівковими грошовими коштами на загальну суму 6000 грн.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третьої особи - ОСОБА_5 про спонукання до вчинення дій відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2.

Вважає його незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішенням Апеляційного суду Львівської області від 28.12.2015 року було встановлено, що майном позивача заволоділи саме відповідачі: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а тому вважає висновок суду про необхідність надання ним доказів на підтвердження того, що він передав грошові кошти відповідачам необґрунтованим. Вказує на те, що судом першої інстанції помилково не застосовано положення ст. 61 ЦПК України, згідно якої обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставинах, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Відповідно до ст. ст. 10, 11,60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судом встановлено, що 20.11.2012 року між відповідачем ОСОБА_5 та позивачем - фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 було укладено договір оренди нежитлового приміщення загальною площею 18 кв.м., яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1, строком на 3 місяці з моменту його передачі, що додатково стверджується рішенням Апеляційного суду Львівської області від 28.12.2015 року, яким встановлено, що 20.11.2012 року між ОСОБА_5 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 укладено договір оренди нежитлового приміщення загальною площею 18 кв.м., яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1. Відповідно до акту передачі від 20.11.2012 року орендодавець ОСОБА_5 передав фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 зазначене приміщення. Плата за користування орендованим приміщенням сторонами була визначена у розмірі 1200 грн.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22.12.2014 року позов задоволено частково, розірвано договір оренди нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, площею 18 кв.м., укладений 20.11.2012 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2, зобов'язано повернути ОСОБА_5 орендоване нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 20400 (двадцять тисяч чотириста) грн. 00 коп. заборгованості по сплаті орендних платежів, 3468 грн. 00 коп. пені за прострочення по сплаті орендних платежів та 243.60 грн. судового збору, у решті позовних вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 17.03.2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22.12.2014 року в частині задоволення вимог про стягнення заборгованості та пені по орендній платі, розірвання договору оренди, повернення об'єкту оренди скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог, в решті рішення суду залишено без змін.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23.07.2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості позов задоволено частково Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 в користь ОСОБА_5 30000 гривень заборгованості по орендній платі, 15670,8 грн. інфляційних нарахувань за час прострочення розрахунку, 964,50 грн. - 3% річних від простроченої суми боргу, 9875,47 грн. - пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, 4074, 73 грн. - процентів за безпідставне користування грошовими коштами, а всього - 60585,50 грн. та 605,85 грн. судових витрат. Зобов'язано фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 повернути позивачу ОСОБА_5 нежитлове приміщення загальною площею 18 м.кв. за адресою: АДРЕСА_1, у задоволенні решти позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 28.12.2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 липня 2015 року в частині позову про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 4074,73 грн. процентів за безпідставне користування грошовими коштами скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні цих вимог ОСОБА_5 Рішення суду в частині судового збору змінено, зменшено його розмір до 565,11 грн. В решті рішення залишено без змін.

Вказаним рішенням Апеляційного суду Львівської області від 28.12.2015 року встановлено, що «… доводи апелянта ОСОБА_2 про внесення орендної плати позивачу через його батьків: ОСОБА_4,ОСОБА_3 спростовуються їх показаннями, допитаних судом першої інстанції у якості свідків, котрі визнали отримання такої плати лише станом до 20.04.2013 року».

Враховуючи, що сторонами не заперечується, що 20.11.2012 року між ОСОБА_5 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 було укладено договір оренди нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_1, який на даний час є не розірваним, внесення орендної плати позивачем орендодавцю ОСОБА_5 через його батьків: ОСОБА_4,ОСОБА_3 за період до 20.04.2013 року, на думку колегії суддів, не свідчить про безпідставне заволодіння відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 коштами ОСОБА_2 на суму 6000 грн., що становить суму орендної плати за період з 20.11.2012 року по 20.04.2013 року, тобто за 5 місяців з розрахунку орендної плати, що становить 1200 грн. на місяць, що відповідає розрахунку позивача, наведеному у позовній заяві.

Доводи апеляційної карги правильних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 303, 307, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Мельничук О. Я.

Савуляк Р. В.