РІШЕННЯ

іменем України

/заочне/

02 грудня 2016 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі:

головуючого - судді Реки А.С.,

при секретарі Гапич К.В.,

за участі позивача ОСОБА_1,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сватове, матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, в якому зазначила, що їй на праві приватної власності в смт. Нижня Дуванка по вул. Каштановій (колишня Леніна) належить будинок № 14, в якому вона проживає з родиною. У лютому 2014 року зареєструватися за їх адресою попросився родич чоловіка відповідач по справі ОСОБА_2, який приїхав з м. Стаханов, Луганської області в звязку з АТО. Вона не могла відмовити і 11 лютого 2014 року відповідач був зареєстрований на їхній житловій площі, де фактично не проживав, а лише інколи приїздив. З січня 2015 року ОСОБА_2 виїхав до м. Стаханова, а потім в Російську Федерацію. В оплаті комунальних послуг, в утриманні та ремонті житлового приміщення відповідач участі не приймає, речей в його будинку не залишилося ніяких. Відповідач по справі мав кредит, тому систематично на її адресу приходять вимоги про сплату боргу з погрозами та пропозиціями про їх сплату. Вона не має можливості у повній мірі розпоряджатися своїм майном, тому вимушена звертатися до суду з даним позовом. Просить суд визнати ОСОБА_2 втратившим право користування житловим приміщенням за адресою: вул. Каштанова, 14, смт. Нижня Дуванка, Сватівський район Луганської області.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснила, що будинок їй належить з 2003 року. Відповідач родич її чоловіка, зареєструвався у її будинку у лютому 2014 року, фактично в цьому будинку не мешкав жодного дня і його речей в цьому будинку немає. Просить суд задовольнити позов, оскільки вона не може в повній мірі розпоряджатися своїм майном. Проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи (а.с.19). Жодних заяв, клопотань чи заперечень проти позову від нього не надходило.

У відповідності із ч.1 ст.224 ЦПК України, судом ухвалено розгляд справи в заочному порядку.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що знає сімю ОСОБА_1 протягом 14 років. Вони проживають за адресою: вул. Каштанова (Леніна), 14, смт. Нижня Дуванка. В цьому будинку проживає позивач зі своєю родиною чоловіком, сином та матірю. Відповідача ОСОБА_2 знає, бачив у 2012 році. Зі слів позивача йому відомо, що відповідач зареєструвався у них в будинку за вказаною адресою, але ніколи він не бачив, щоб відповідач там проживав.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він проживає в смт. Нижня Дуванка та більше 10 років в дружніх стосунках з родиною ОСОБА_1. По вул. Кашатнова, 14 проживає позивач зі своєю родиною чоловіком, матірю та сином. ОСОБА_2 знає, бачив років шість назад. Зі слів позивача знає, що він зареєстрований у них в будинку, але ніколи не бачив, щоб він там проживав.

Суд, заслухавши пояснення позивача, свідків, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи та надані докази у їх сукупності, прийшов до наступного висновку.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

ОСОБА_5 встановлено, щопозивачу ОСОБА_1 належить на праві приватної власності будинок за адресою: вул. Каштанова (Леніна), 14, смт. Нижня Дуванка, Сватівського району, Луганської області, про що свідчить договір купівлі-продажу житлового будинку від 24.04.2003 р. та витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.6-7).

Як вбачається з рішення Нижньодуванської селищної ради Сватівського району від 12.11.2015 року № 2/1, вул. Леніна в смт. Нижня Дуванка була перейменована на вул. Каштанова без зміни поштових номерів житлових будинків (а.с. 27).

У будинку, належному ОСОБА_1 крім родини позивача зареєстрований і відповідач ОСОБА_2, про що суду надано копію домової книги (а.с.8-9, 26).

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до ЗУ від 17 липня 1997 року № 475/97 ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном.

Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Приписами ст. 383 Цивільного кодексу України та ст. 150 ЖК України передбачено право власника використовувати житло для власного проживання членів сім'ї, інших осіб, та розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Згідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною 1 ст. 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Відповідно до п. 34 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав» від 07.02.2014 р., усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

У відповідності до положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», п. 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. № 207, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів справи встановлено, що відповідач не є членом родини позивача, ніколи не був власником будинку за адресою: Луганська область, Сватівський район, смт. Нижня Дуванка, вул. Каштанова, 14. З пояснень позивача ОСОБА_1 та свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яким в силу близького знайомства з родиною позивача відомий даний факт, вбачається, що відповідач ОСОБА_2 в даному будинку не мешкає, речі його там відсутні, обов'язки щодо утримання квартири і сплати комунальних послуг він не несе, а отже, своєю реєстрацією в будинку чинить перешкоди власнику позивачу ОСОБА_1 у розпорядженні своїм майном. Таким чином, порушення права власності мають бути усунуті відповідно до положень ст. 321 ЦК України, оскільки право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений цього права, або обмежений у його здійсненні.

З урахуванням викладеного, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовної заяви.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57, 60, 209, 213-215, 224, 226, 296 ЦПК України, ст.150 ЖК України, ст.ст. 319, 321, 383, 391 ЦК України, суд,-

Вирішив:

ОСОБА_6 Іванівни до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 права користування житловим будинком, розташованим за адресою: вул. Каштанова, 14, смт. Нижня Дуванка, Сватівський район Луганської області.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на подання апеляційної скарги.

Відповідач має право оскаржити заочне рішення у десятиденний строк з дня отримання копії рішення суду, шляхом подання відповідної письмової заяви до Сватівського районного суду Луганської області.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області шляхом подання через Сватівський районний суду Луганської області у десятиденний строк з дня проголошення заочного рішення апеляційної скарги.

Повний текст рішення складено та підписано 06.12.2016 року.

ОСОБА_5 Река