АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження:№ 22ц/790/4627/16 Головуючий 1 інст. Короткий І.П.
Категорія: договірні
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного

суду Харківської області в складі:

головуючого - Карімової Л.В.,

суддів колегії: ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Баранкової В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» в особі представника ОСОБА_3 на рішення Московського районного суду міста Харкова від 22 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «ОТП Факторинг Україна» про визнання недійсним договору іпотеки,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про визнання недійсним договору іпотеки від 14 квітня 2008 року, укладеним між ОСОБА_5 та ЗАТ «ОТП «Банк».

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначала, що з 25 листопада 2006 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем ОСОБА_5, на імя якого 16 квітня 2008 року за договором купівлі-продажу була придбана квартира №26, що розташована в будинку №21 по вул. Тимурівців в м. Харкові.

16 квітня 2008 року без її згоди між ОСОБА_5 та ЗАТ «ОТП «Банк» було укладено нотаріально посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_6 договір іпотеки №PML 700/1143/2008, за умовами якого ОСОБА_5 передав ЗАТ «ОТП «Банк» в іпотеку вказану квартиру на забезпечення кредитного договору, укладеного між ОСОБА_5 та ЗАТ «ОТП «Банк» 16 квітня 2008 року. У зв'язку з чим вважала, що цей договір повинен бути визнаний недійсним.

Рішенням Московського районного суду міста Харкова від 22 грудня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано недійсним договір іпотеки №PML 700/1143/2008 від 16 квітня 2008 року, укладений між ОСОБА_5 та ЗАТ «ОТП «Банк» та посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_6

Стягнуто з ОСОБА_5, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на користьСоколюк Р.Л. судові витрати по 243,60 грн. з кожного.

На це рішення суду ТОВ «ОТП «Факторинг Україна» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення районного суду та ухвалити нове, яким в задоволенні позову ОСОБА_7 відмовити в повному обсязі.

Вважає, що судом першої інстанції помилково не було залучено до участі у справі приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_8, яким було посвідчено спірний договір іпотеки, а також не була в повній мірі досліджена фотокопія договору іпотеки та взагалі не була досліджена заява ОСОБА_4 про надання згоди на укладення договору іпотеки.

Зазначає, що оскільки договір іпотеки було укладено на забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_9 за кредитним договором, який був укладений між ОСОБА_9 та ЗАТ «ОТП «Банк», а не ТОВ «ОТП Факторинг Україна», то останній є неналежним відповідачем по справі.

Рішенням Московського районного суду міста Харкова від 06 вересня 2016 року відновлено втрачене судове провадження в частині рішення Московського районного суду міста Харкова від 22 грудня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ТОВ«ОТП Факторинг Україна» про визнання недійсним договору іпотеки, яке за змістом відповідає копії рішення, наданого ТОВ«ОТП Факторинг Україна» до матеріалів справи.

Перевіривши відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України матеріали відновленого втраченого судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у засіданні. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; б) як розподілити між сторонами судові витрати.

Між тим оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає вказаним вимогам закону.

Матеріали відновленого втраченого судового провадження містять копію кредитного договору № ML700/1143/2008 від 16 квітня 2008 року, укладеного між ОСОБА_9 та ЗАТ «ОТП «Банк», відповідно до якого ОСОБА_9 отримав кредит в розмірі 60 700 швейцарських франків для придбання нерухомого майна та зобовязався повернути кредит на умовах, передбачених частиною 2 цього кредитного договору.

З копії договору іпотеки №PML 700/1143/2008 від 16 квітня 2008 року вбаається, що між ОСОБА_5 та ЗАТ «ОТП «Банк» було укладено договір іпотеки, предметом якого є квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

З рішення Московського районного суду міста Харкова від 06 вересня 2016 року про відновлення втраченого судового провадження в частині рішення Московського районного суду міста Харкова від 22 грудня 2015 року вбачається, що ОСОБА_10 перебуває у шлюбі з відповідачем ОСОБА_5 з 25 листопада 2006 року.

Звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним договору іпотеки №PML 700/1143/2008 від 16 квітня 2008 року, укладеного між ОСОБА_5 та ЗАТ «ОТП Банк» та посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_6, позивач посилалась на те, що ОСОБА_5 без її згоди передав в іпотеку належну їм на праві власності квартиру №26, яка розташована за адресою м. Харків, вул. Тимурівців, буд. 21.

Крім того зазначала, що за договором купівлі-продажу кредитного портфелю від 18 березня 2011 року та договором про право відступлення права вимоги від 18 березня 2011 року ПАТ «ОТП Банк» передало ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги за вказаним кредитним договором.

У звязку з чим на підставі вимог ч. 1 ст. 203, ст. 215 ЦК України суд першої інстанції прийшов до висновку, що вказана квартира була придбана позивачем та відповідачем ОСОБА_5 за час шлюбу і є їх спільною сумісною власністю. Тому передаватися в іпотеку квартира повинна була лише за нотаріально засвідченою згодою позивача, яку остання не надавала. За таких обставин суд першої інстанції визнав вищевказаний іпотечний договір недійсним.

Колегія суддів вважає, що такий висновок районного суду не відповідає обставинам справи та вимогам закону.

З матеріалів відновленого судового провадження вбачається, що до апеляційної скарги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» надало копію заяви ОСОБА_4 від 16 квітня 2008 року, що посвідчена приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_6 З тесту цієї заяви ОСОБА_4 вбачається, що остання надала згоду своєму чоловікові ОСОБА_5 на підписання кредитного договору № ML700/1143/2008 та додатків до нього, отримання кредиту, а також на передачу в іпотеку ЗАТ «ОТП Банк» за суму та на умовах за його розсудом квартири АДРЕСА_2, яка була придбана ними спільно в період шлюбу (з можливим відчуженням зазначеної квартири у майбутньому згідно умов кредитного договору та договору іпотеки).

Статтею 6 Закону України «Про іпотеку» передбачається надання усіма співвласниками згоди на передачу майна в іпотеку. Така передача відбувається шляхом укладення договору іпотеки. Тобто співвласники повинні надати згоду на укладення договору іпотеки.

Саме такий порядок надання згоди встановлено і в ч. 3 ст. 65 СК України.

У звязку з вищевикладеним доводи ОСОБА_4 про те, що вона не надавала згоду на передачу в іпотеку ЗАТ «ОТП Банк» квартири АДРЕСА_3, є безпідставними.

Таким чином, рішення Московського районного суду міста Харкова від 22 грудня 2015 року ухвалено з порушенням норм матеріального права та при неповному зясуванні обставин справи, тому відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_4

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, ст. ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Московського районного суду міста Харкова від 22 грудня 2015 року скасувати та відмовити в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про визнання договору іпотеки недійсним.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання цим рішенням законної сили.

Головуючий:

Судді: