ЄУН № 337/4289/16-ц
Провадження № 2/337/1983/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2016 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Сидорової М.В.

при секретарі Коваленко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м.Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом в якому просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням вказуючи, що згідно договору купівлі-продажу, вона є власником двокімнатної квартири АДРЕСА_1. В квартирі зареєстровані 3 особи, а саме: відповідачка ОСОБА_2, син позивачки ОСОБА_3 та онука позивачки ОСОБА_3, але фактично мешкає в квартирі тільки ОСОБА_3. Відповідачка ОСОБА_2 з вересня місяця 2014 року, після розірвання шлюбу з ОСОБА_3, в зазначеній квартирі не проживає та не зявляється. Відповідачка постійно проживає за іншою адресою, її речей в квартирі немає, за комунальні послуги не сплачує, на численні прохання добровільно знятись з реєстрації відповідачка не реагує.

Представник позивача до початку судового засідання подав письмову заяву в якій просить розглянути справу у його відсутність та відсутність позивача, позов підтримують, просять задовольнити в повному обсязі.

Відповідачка у судове засідання не зявилась, подала письмову заяву в якій просить розглянути справу у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наданих доказів.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню через наступне.

Квартира АДРЕСА_2 належить на праві власності позивачці ОСОБА_1 відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 12.08.1998 р, зареєстрованого Товарною Біржою «Арсенал».

Право власності на вказану квартиру зареєстровано Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації 13.08.1998 року, в реєстраційній книзі №240 за реєстраційним номером 36524.

Відповідачка ОСОБА_2 в зазначеній квартирі зареєстрована, але з вересня місяця 2014 року не проживає та не зявляється, даний факт підтверджується довідкою сектору адресно-довідкової роботи управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області про місце реєстрації відповідачки, довідкою №04-19/06-8892 від 02.11.2016 року, виданою Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради та актом комісійного обстеження квартири представниками КП «Наше місто» від 03.11.2016 року .

Також судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є колишньою дружиною ОСОБА_3 сина власника квартири, шлюб розірвано відповідно до рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 03.09.2014 року.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи на підставі доказів, наданих сторонами. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана, довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачка ОСОБА_2 надала суду заяву про те, що заперечень проти вимог позову та викладених в ньому обставин немає, тому обставини, на які посилається позивачка за текстом позовної заяви суд вважає доведеними.

При викладених обставинах, суд доходить до висновку, що позовні вимоги позивачки про визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням є обґрунтованим і такими, що підлягають задоволенню, тому що порушені інтереси позивачки, вона не має змоги користуватися та розпоряджатися належним їй майном за своїм розсудом, а відповідачка тривалий строк понад два роки не користується спірним житловим приміщенням, інших домовленостей між сторонами немає.

На підставі викладеного позов слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 319, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 1,10,11,60,130,159,213-215, 224 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_3.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд міста Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя М.В.Сидорова