Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2016 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Геря О.Г.,

за участю секретаря Савченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що їй на праві приватної власності належить квартира № 18, що розташована у будинку № 12 по вул. Воїнів-Інтернаціоналістів у смт. Новгородське м. Торецька (Дзержинськ) Донецької області. Раніше зазначена квартира належала ОСОБА_2, який і на теперішній час зареєстрований в квартирі, але фактично не проживає без поважних на це причин, особистих речей його в квартирі не має, комунальні послуги не сплачує. Також позивач зазначила, що на теперішній час відповідач перебуває у Російській Федерації і не має наміру повертатись до м. Торецька. З наведених підстав позивач ставить питання про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує, наполягає на їх задоволенні, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач до судового засідання не зявився з невідомих суду підстав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності зі статтею 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається свої майном на власний розсуд.

Згідно зі статтею 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.

З матеріалів справи вбачається, що квартира № 18 в житловому будинку № 12 по вул. Воїнів-Інтернаціоналістів в смт. Новгородське м. Торецька (Дзержинськ) Донецької області відповідно до договору купівлі-продажу від 03.08.2015 року на праві приватної власності належить ОСОБА_1 З зазначеного договору вбачається, що відповідач ОСОБА_2 продав, а позивач ОСОБА_1 купила зазначене нерухоме майно.

Відповідно довідки ТОВ «Новгородський комбінат комунального господарства» № 928 від 20.10.2016 року ОСОБА_2, як колишній власник квартири зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судом встановлено, що з серпня 2015 року відповідач не мешкає у вказаному житловому приміщенні і не проявляє будь-якого бажання у ньому мешкати, власних речей не зберігає, обовязки з утримання житла не виконує, що підтверджується актом вуличного комітету, посвідченого виконавчим органом Новгородської селищної ради м. Торецька.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 4 статті 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ст.ст. 156, 160 ЖК України члени сім»ї власника повинні приймати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і при домової території, проведенню ремонту, оплаті комунальних послуг.

Підстави позбавлення члена сім'ї права користування жилим приміщенням, яке належить громадянинові на праві власності, визначені ст. 405 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, з урахуванням вимог ст. 405 ЦК України, за якими члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням у обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Суд, оцінивши представлені в силу ст. 60 ЦПК України докази, законодавство, що регулює спірні правовідносини, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач не проживає у житловому приміщенні понад один рік.

На підставі ст.ст. 156 ЖК України, ст. 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування квартирою № 18 в житловому будинку № 12 по вул. Воїнів-Інтернаціоналістів в смт. Новгородське м. Торецька (Дзержинськ) Донецької області.

Заочне рішення може бути переглянуто Дзержинським міським судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції або Дзержинським міським судом за наслідками розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

Позивачем рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд на протязі десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: