Справа № 461/3581/16 Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В.
Провадження № 22-ц/783/5518/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючий суддя Шумська Н.Л.

судді: Цяцяк Р.П., Шеремета Н.О.

секретар Бадівська О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Галицького районного суду м. Львова від 8 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про зобов»язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 8 липня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб виплати відшкодування коштів ОСОБА_2 по виплаті процентів за вкладом АТ «Банк «Фінанси та Кредит» за договором про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» №9089/6-13 від 04.09.2013 року в сумі 28 238 грн. 95 коп.

Рішення оскаржив відповідач - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб. Уважає його незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки якого не відповідають норам права, які регулюють дані правовідносини. Скаргу мотивує тим, що судом грубо порушено принцип розподілу справ за предметною підсудністю. Проігноровано п. 25 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року №8 та розяснення Вищого адміністративного суду України від 25.07.2014 року №992/11/14-14. Безпідставно відмовлено Фонду гарантування в задоволенні клопотання про закриття провадження по даній справі чим порушено п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України. Дану ухвалу Фонду направлено не було, внаслідок чого було позбавлено можливості її оскаржити в апеляційному порядку. Проігноровано приписи ст. 20 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та стягнуто з Фонду кошти, які можуть використовуватись лише для реалізації спеціальних функцій у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможності банків з ризику. Не взято до уваги приписи ч.8 Перехідних Положень Закону, де зазначено, що для правовідносин, що виникають під час тимчасової адміністрації банку або ліквідації банку, яку здійснює уповноважена особа Фонду пріоритетним є норми ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Просить рішення суду скасувати та провадження у справі закрити, стягнути з позивача на користь Фонду витрати по сплаті судового збору.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, доводи скарги, колегія суддів на знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Ст.60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами які беруть участь у справі.

Ст. 213 ЦПК України передбачає, що рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам відповідає.

Судом встановлено, що 04.09.2013 року між позивачем ОСОБА_2 та ПАТ «Фінанси та Кредит» укладено договір-заява № 9089/6-13 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» строком на шість місяців в національній валюті із виплатою 17.5% річних.

Згідно квитанції №4 від 04.09.2013 року, позивач вніс на депозитний рахунок банку 106 700,00 грн. згідно вищевказаного договору /а.с.4/.

Пунтком 6 Договору передбачено, що після закінчення строку, визначеного сторонами, вклад повертається вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених п.5.2 Основних умов залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у ПАТ «Фінанси та Кредит», в яких зазначено, що у разі неподання вкладником письмової вимоги про повернення вкладу чи припинення договору, строк розміщення строкового вкладу вважається продовженим з наступного дня, після закінчення строку, визначеного договором-заявою, на строк, що дорівнює початковому строку розміщення строкового вкладу, банк нараховує і виплачує проценти за ставкою, що встановлена ОСОБА_2 для Банківських строкових вкладів (депозитів) відповідного виду Вкладу та діє на перший день початку строку, на який продовжено розміщення Вкладу.

Приймаючи до уваги, той факт, що позивачем після закінчення строку дії даного договору не було подано до банку ПАТ «Фінанси та Кредит» письмової вимоги про повернення вкладу, відповідний договір продовжувався (пролонгувався) на кожні шість місяців, за які ОСОБА_2 здійснювалось нарахування процентів за внесеним вкладом за ставкою визначеною п.2 даного Договору, тобто 17,50% річних.

З матеріалів справи вбачається, що 30.03.2016 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб через банк-агент ПАТ «Альфа-Банк», виплатив позивачу ОСОБА_2 як вкладнику ПАТ «Фінанси та Кредит» заборгованість в сумі 114335,90 грн., що включає в себе нараховані проценти в сумі 7635,90 грн. /а.с.5/.

Крім того, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, на підставі постанови Правління НБУ від 17.09.2015 року №612 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних», прийнято рішення від 17.09.2015 року № 171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», згідно з яким у ПАТ «Фінанси та Кредит» запроваджено тимчасову адміністрацію на ліквідацію товариства терміном на три місяці, починаючи з 18.09.2015 року по 17.12.2015 року.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Прот систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що регулює відповідні правовідносини. Відповідно до ч.1, 2 ст.26 цього Закону, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами. Враховуючи наведені обставини, проценти за вкладом позивача повинні були нараховуватись до моменту введення в ОСОБА_2 тимчасової адміністрації, тобто до 17.09.2015 року.

Відтак, з врахуванням умов укладеного 04.09.2013 року між позивачем та ПАТ «Фінанси та Кредит» договору, зокрема процентної ставки за таким, яка становить 17,50% річних, позивачу за період з 05.03.2014 року по 17.09.2015 року, підлягає виплата в сумі 28238,95 грн. (17,5%х106700 грн.х552дн./365дн.).

З цих підстав суд прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову, оскільки позивач довів обставини на які посилається, представниками відповідача ці доводи не спростовано.

Відповідно до ст.308 ЦПК апеляційний суд залишає рішення суду першої інстанції без змін а апеляційну скаргу без задоволення, визнавши дотримання судом вимог законності та обґрунтованості рішення.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст. 308, ст.313, п.1 ч.1 ст. 314, ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відхилити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 8 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя

Судді