АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/443/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 50 Сіренко Ю.В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоБородійчука В. Г.
суддівПодороги В. М. , Демченка В. А.
при секретаріАнкудінові О. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 11 червня 1997 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення аліментів на своє утримання.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_8, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_7 про стягнення аліментів на своє утримання.

В обгрунтування позовної заяви позивачка вказувала, що 22 травня 1976 року між нею і відповідачем зареєстровано шлюб.

06 червня 1996 року шлюб між сторонами розірвано.

За час спільного сімейного проживання позивачка тяжко захворіла, перенесла 8 складних операцій і стала інвалідом ІІ групи. Єдиним джерелом її доходу являється незначна пенсія в розмірі 37 грн.. На її утримання знаходиться син, який навчається і потребує матеріальної допомоги, якої вона сама надати не в змозі. Відповідач працює, отримує заробітну плату і в змозі надавати їй матеріальну допомогу на її утримання в розмірі 30 грн. щомісячно.

Рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 11 червня 1997 року позов ОСОБА_6 задоволено частково.

Ухвалено стягувати з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 на її утримання аліменти в розмірі 1/9 частини всіх видів заробітної плати щомісячно, розпочавши стягнення з 22 травня 1997 року до зміни матеріального стану сторін.

Стягнуто з ОСОБА_7 в дохід держави державне мито в розмірі 9 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 11 червня 1997 року як незаконне.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до відхилення з слідуючих підстав.

В судове засідання позивачка не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому статтею 76 ЦПК України порядку, причини неявки суду не повідомлено. До суду ОСОБА_6 поштовою кореспонденцією надіслала заяву, в якій просила змінити рішення суду та стягнути з відповідача аліменти щомісячно в розмірі 1/2 частини від його заробітку (доходу) на своє довічне утримання.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ст. 213 ЦПК України вказує, що рішення суду повинно бути законним та обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Судом було встановлено, що позивачка ОСОБА_6 під час перебування в шлюбі з ОСОБА_7 отримала інвалідність та стала інвалідом ІІ групи, про що відображено в рішенні районного суду (а.с. 36).

Відповідач частково визнав позовні вимоги та був згідний платити аліменти у визначеному судом розмірі.

Відповідно до ст. 32 КпШС України, який діяв на момент ухвалення рішення, один з розведеного подружжя, який потребує матеріальної допомоги, також має право на утримання, якщо він став непрацездатним протягом одного року після розірвання шлюбу. Якщо подружжя перебувало довгий час у шлюбних відносинах, суд вправі стягнути аліменти на користь одного з розведеного подружжя і в тому разі, коли він досяг пенсійного віку не пізніше п'яти років з моменту розірвання шлюбу.

Згідно вимог ст. 33 КпШС України розмір аліментів, що стягуються на користь одного з подружжя, який є непрацездатним і потребує матеріальної допомоги, визначається судом у частковому відношенні до заробітку (доходу), включаючи вартість натуральних видач, з урахуванням матеріального і сімейного становища обох сторін, а також можливості одержання утримання від дітей. При цьому можливість одержання утримання від дітей для одного з подружжя, який є непрацездатним і потребує матеріальної допомоги, не звільняє другого з подружжя від сплати аліментів.

Судом встановлено, що рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 11 червня 1997 року позов ОСОБА_6 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_7 на її користь 1/9 частини всіх видів заробітної плати щомісячно, розпочавши стягнення з 22 травня 1997 року до зміни матеріального стану сторін.

На час ухвалення рішення суду, воно відповідало вимогам чинного законодавства і є законним та обгрунтованим.

Крім того, колегії суддів було надано докази того, що розмір стягуваних аліментів на користь позивачки приведено у відповідність із зміною матеріального становища сторін на даний час.

Так, відповідачем ОСОБА_7 під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції було надано довідку управління пенсійного фонду України в Драбівському районі Черкаської області № 922/03 від 29 лютого 2016 року, в якій міститься інформація, що ОСОБА_6 було здійснено перерахунок суми боргу аліментів в розмірі 573,99 грн. та на підставі Розпорядження державного виконавця, винесеного на підставі виконавчого листа № 2-390/11 від 02 лютого 2016 року змінено розмір частки стягуваних з ОСОБА_7 аліментів та починаючи з 01 березня 2016 року і довічно призначено стягувати з ОСОБА_7 1/4 частини від його пенсії щомісячно на утримання ОСОБА_6.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 11 червня 1997 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення аліментів на своє утримання залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :