АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8255/16 Справа № 188/433/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Бурда П. О. Доповідач - Лаченкова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2016 року до суду звернувся ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 про зменшення розміру стягуваних аліментів, в якій вказує на те, що за рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області з нього стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини від його заробітку, після винесення рішення суду у нього народилася донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, крім цього, він має на своєму утриманні ще неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Його матеріальне становище змінилося і сплата аліментів у розмірі 1/4 частини на користь відповідачки ставить його у скрутне матеріальне становище.

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 12.10.2016 року у задоволенні позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

Вислухавши доповідь суддів, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області у справі № 188/1785/13-ц від 03.10.2013 року шлюб між позивачем з відповідачем розірвано.

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області у справі № 188/1786/13-ц від 17.10.2013 року з позивача на користь відповідачки стягнуто щомісячно аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, до її повноліття.

ІНФОРМАЦІЯ_2 позивача та третьої особи народився син ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, виданим 18.11.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивача та третьої особи народилася донька ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, виданим 26.06.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області.

За рішенням суду загальний розмір аліментів, які присуджено до стягнення, складає 1/4 частина заробітку позивача.

Згідно з довідкою № 3508 ПАТ ДТЕК «Павлоградвугілля» від 20.05.2016 року з позивача утримано аліменти за 12 місяців з травня 2015 року по квітень 2016 року в сумі 22889,60 грн., але не зазначено на чию користь та у якій частці утримувались аліменти.

У позові позивач вказав, що проживає за адресою: АДРЕСА_2

Відповідно до довідки КП «Павлограджитлосервіс» Павлоградської міської ради від 07.04.2016 року позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3, разом з ним зареєстровані його сестра ОСОБА_7, брат ОСОБА_8 та батько ОСОБА_9

Третя особа, як зазначено в позові, проживає за іншою адресою: АДРЕСА_1

Позивач вважає, що розмір стягуваних з нього аліментів за вищезазначеним рішенням суду на користь відповідача повинен бути зменшеним до 1/6 частини в порядку ст.192 Сімейного кодексу України.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідача на утримання їх доньки, відповідає вимогам законодавства з врахуванням можливостей обох батьків щодо утримання дитини та потреб самої дитини, а передбачені законом підстави для його зменшення відсутні.

Згідно ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визнаний рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути потім зменшений за рішенням суду по позову платника або одержувача аліментів у випадку зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Суд першої інстанції встановив, що позивач не проживає ні з відповідачкою, ні з третьою особою, діти позивача з ним не проживають, з наданих доказів неможливо встановити де і з ким проживають його спільні з третьою особою діти. Доказів утримання спільних з третьою особою дітей позивач не надав. З наданих доказів вбачається, що позивач утримує лише дитину відповідачки, сплачуючи на неї аліменти за рішенням суду.

З огляду на наведені обставини, що застосування ст. 192 СК України в даному випадку суперечить нормам сімейного права та порушує права відповідача та її малолітній дитині, оскільки розмір аліментів може бути згодом збільшено або зменшено на вимогу платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них, однак ні в разі того, що позивач є інвалідом ІІ групи загального захворювання.

Приведені в апеляційній скарзі ОСОБА_2 доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

В.С.Городнича