Єдиний унікальний номер 243/5425/16-ц Номер провадження 22-ц/775/2194/2016
головуючий в I інстанції Кузнецов Р.В.
суддя доповідач Никифоряк Л.П.
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

07 грудня 2016 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

Головуючого судді Никифоряка Л.П.

Суддів Новікової Г.В., Гапонова А.В.

за участі секретаря судового засідання Марченко Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до Приватного нотаріуса Слов'янського районного нотаріального округу Донецької області Зубкової Анни Олександрівни про визнання незаконною відмови у вчиненні нотаріальної дії та зобов'язання видати дублікат договору, в якій подано апеляційну скаргу Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 11 листопада 2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

В позові від 04 липня 2016 року до Приватного нотаріуса Слов'янського районного нотаріального округу Донецької області Зубкової Анни Олександрівни /надалі Нотаріус/ Приватне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» /надалі Банк/ просило визнати незаконною відмову нотаріуса у видачі дублікату договору купівлі-продажу нежилого приміщення, право на отримання якого позивач пов'язував із рішенням суду яким звернуто стягнення на вказане нежиле приміщення на користь іпотекодержателя Банку та в якому закріплено право іпотекодержателя на продаж предмету іпотеки. Також позивач виходячи із того, що були відсутні підстави для відмови у вчинення нотаріальної дії щодо видачі дублікату договору, просив зобов'язати Нотаріуса видати такий дублікат.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 11 листопада 2016 року в позові Товариству відмовлено.

В апеляційній скарзі Товариство просило скасувати рішення суду та ухвалите нове про задоволення позову, через неправильне застосування норм матеріального права та неповне з'ясування обставин що мають значення для справи, зокрема вказуючи що через дії нотаріуса щодо відмови у видачі дублікату договору неможливо виконати рішення суду і реалізувати повноваження іпотекадавця якими останній наділений спеціальним Законом України «Про іпотеку».

Заслухавши доповідача, за відсутності представника Банку повідомленого про час та місце судового розгляду належним чином про що свідчить наявна в матеріалах справи телефонограма, також за відсутності Нотаріуса, яка в письмовій заяві просила здійснити розгляд апеляційної скарги без її участі, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити за таких підстав.

В рішенні суду встановлено, що 25 травня 2016 року до Нотаріуса повторно надійшла заява від Банку про видачу дублікату договору купівлі-продажу нежитлового приміщення магазинів № 21 та № 172, які розташовані по вулиці Леніна, буд. 199а, смт.Билбасівка, Слов'янського району, Донецької області з тих підстав що Банк є іпотекодержателем цього майна, однак не може його реалізувати на підставі рішення суду, через відсутність правовстановлюючого документу.

Нотаріус листом від 26 травня 2016 року повідомив що Банком не надано всіх передбачених чинним законодавством документів необхідних для видачі дубліката договору стороною якого Банк не був та питання про видачу дублікату договору вже було вирішене і у видачі дублікату відмовлено, причому постанова про відмову була предметом розгляду у судах, якими підтверджено правомірність такої відмови.

З таких самих підстав виходив суд першої інстанції відмовляючи у позові, при цьому вважав, що Банк не навів жодних нових чи інших обставин щодо неправомірності дій Нотаріуса які не були включені до постанови про видачу дублікату, також не повідомив нових підстав для задоволення позову, які не були предметом перевірки в судах.

Такі висновки суду ґрунтуються на обставинах повно та всебічно встановлених в судовому засіданні та суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального закону.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 24 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 27 квітня 2016 року відмовлено в задоволенні позову Банку до Нотаріуса про визнання безпідставної відмови у видачі дублікату правовстановлюючого документу та зобов'язанні до вчинення дій.

Виходячи з аналізу процесуальних норм права, преюдиційність фактів, які відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню, ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб'єктивними /ті самі особи/ і об'єктивними /предмет спору, предмет доказування/ межами, за якими сторони чи інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники, не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судом в рішенні у такій справі факти і правовідносини.

Отже в рішенні суду яке набрало законної сили встановлені обставини щодо наявності постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15 вересня 2015 року № 351/02-31 якою Нотаріус відмовив Банку у вчиненні такої нотаріальної дії як видача дублікату договору купівлі-продажу нежитлового приміщення магазинів № 21 та № 172, які розташовані по вулиці Леніна, буд. 199а, смт. Билбасівка, Слов'янського району, Донецької області.

На час вчинення нотаріальної дії спірні правовідносини були врегульовані Законом України «Про нотаріат» в редакції від 01 січня 2016 року /надалі Закон/, який було введено в дію з 1 січня 1994 року пунктом 8 частини 1 статті 34 якого передбачено що саме нотаріуси видають дублікати нотаріальних документів, що зберігаються у справах нотаріуса.

Статтею 39 Закону передбачено, що порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України.

За змістом статей 8, 53 Закону у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом, за письмовою заявою фізичним та юридичним особам, за дорученням яких або щодо яких вчинялися нотаріальні дії, видається дублікат втраченого документа.

Разом з тим, статтею 49 Закону передбачено підстави за яких нотаріус, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії та передбачено, що нотаріусу забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії і на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус, зобов'язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

В постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15 вересня 2015 року № 351/02-31 Нотаріус відмовив у видачі дубліката договору, через те, що вчинення такої дії суперечить законодавству України, заявником не подані всі документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, також підставою відмови стало те, що Банком не повідомлені відомості необхідні для вчинення нотаріальної дії, оскільки договір купівлі-продажу нежитлового приміщення за вказаним Банком реєстровим номером нотаріусом не посвідчувався.

Отже в розумінні положень наведених норм права Лист Нотаріуса «Про надання інформації» від 26 травня 2016 року № 173/01-16 в якому йдеться про обґрунтованість попередньої відмови нотаріуса у видачі дублікату правовстановлюючого документу, оскільки правомірність такої відмови підтверджена в рішенні суду яке залишене без змін ухвалою апеляційного суду, по суті не являється постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії з викладеними в ній в письмовій формі причинами відмови.

Таким чином, вірні висновки суду першої інстанції про те, що вимоги викладені в апеляційній скарзі за своєю суттю є ідентичними тому що було викладено у позовній заяві, та вони були предметом перевірки судом першої інстанції, та є ідентичними тому, що було предметом перевірки в суді, при вирішенні спору про законність постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15 вересня 2015 року № 351/02-31.

Відповідно до обставин справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що в даному випадку відсутні достатні докази які би вказували на неправомірність дій нотаріуса щодо інформування заявника про попередню відмову у вчиненні нотаріальної дії, з огляду на що, є необґрунтованими доводи апеляційної скарги яка характеризується лише заявленими в ній самими правовими підставами та обґрунтуванням на яке робилось посилання в позовній заяві, та не містить будь-яких підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Посилання в апеляційній скарзі на допущені судом порушення норм процесуального права не можуть бути підставою для скасування рішення, оскільки вони містять лише перелік норм права без обґрунтування, яким чином їх порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Саме з такого розуміння вищезазначених обставин та норм матеріального права виходить суд апеляційної інстанції, та вважає що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову в позові, з огляду на що, колегія апеляційного суду на підставі статті 308 ЦПК України вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313-315 ЦПК України апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 11 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: