Номер провадження №2/521/586/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2016 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді - Жуган Л.В.

при секретарі - Іськовій В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесіцивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси 20.07.2015 року звернулась позивач ОСОБА_2 із позовною заявою до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначила, що 19 жовтня 1950 року подружжям ОСОБА_5 та ОСОБА_6 була придбана ? частина домоволодіння АДРЕСА_1. Рішенням виконкому Малиновської райради народних депутатів № 659 від 07.06.1991 р. було затверджено перерахунок ідеальних часток у домоволодінні АДРЕСА_1, згідно якого частка ОСОБА_5 та ОСОБА_6 складає 51/100 частку домоволодіння. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді частки у праві власності на вказане домоволодіння та іншого майна, яку фактично прийняли дружина померлого ОСОБА_6 та їх син ОСОБА_7.

03 липня 1981 року ОСОБА_7 та позивач ОСОБА_2 одружилися, від шлюбу у них народився син - ОСОБА_3.

Як вказує позивач, вона та всі члени її родини проживали та були зареєстровані за вказаною адресою. ІНФОРМАЦІЯ_3 чоловік позивача ОСОБА_7 помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді частки у праві власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 та іншого майна. Вищезазначену спадщину фактично прийняли мати померлого ОСОБА_6, позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_6. У домоволодінні залишились проживати позивач та відповідач.

Позивач зазначила, що 27 березня 2015 року вона звернулась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Шевиріної А.О. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, після покійного чоловіка ОСОБА_7 та їй було відмовлено, оскільки прізвище спадкодавця не співпадає з прізвищами обох спадкоємців та не визначені частки кожного із співвласників домоволодіння.

Таким чином, позивач має перешкоди в прийнятті спадщини, у зв'язку з чим не може реалізувати своє право відповідно до законодавства України та змушена звернутися до суду.

Представник позивача ОСОБА_2 за довіреністю ОСОБА_9 - позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити, про що надала відповідну заяву.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав суду заяву відповідно до якої позов визнав, просив розглянути справу за його відсутністю.

Третя особа - ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причини своєї неявки суд не сповістила.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до положень п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 2004 p., до вказаних правовідносин належить застосувати норми ЦК України в редакції 1963 року, оскільки його норми регулювали спірні правовідносини на час їх виникнення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 8 відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР.

Відповідно до ч. ч. 1.2 ст. 524 ЦК України 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно положення п. 1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосовуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину.

В судовому засіданні встановлено, що 19 жовтня 1950 року згідно договору купівлі-продажу подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_6 придбали ? частину домоволодіння АДРЕСА_1.

З матеріалів інвентаризаційної справи по домоволодінню наданої КП «БТІ» ОМР вбачається, що Рішенням виконкому Малиновської Райради народних депутатів № 659 від 07.06.1991 р. було затверджено перерахунок ідеальних часток у домоволодінні АДРЕСА_1, згідно якого частка ОСОБА_5 та ОСОБА_6 складає 51/100 частку домоволодіння.

Також з інвентарної справи вбачається, що іншим співвласником домоволодіння із часткою 49/100, на підставі Договору купівлі-продажу від 28.11.1991 року є ОСОБА_4, яка залучена до участі у справі в якості третьої особи.

Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 12.02.2015 року, виданого КП «БТІ» Одеської міської ради житловий будинок по АДРЕСА_1 складається з: житлових будинків літери: А, Б, З, сарай літер В, И, К, шахта № 1, мостіння № 3-5, огорожа № 1-5, 7-9.

З свідоцтва про смерть, виданого Жовтневим відділом РАЦС м. Одеси вбачається, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис №2833.

Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 51/200 частки у праві власності на вказане домоволодіння.

Згідно ст. 549 ЦК УРСР (який був чинний на час відкриття спадщини), діями, що свідчать про прийняття спадщини визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

З матеріалів справи вбачається, що дружина померлого ОСОБА_6 та їх син ОСОБА_7, фактично прийняли спадщину, оскільки на день смерті ОСОБА_5 були зареєстровані та проживали у домоволодінні.

Відповідно до ч.2 ст. 548 ЦК УРСР в редакції від 1963 року, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 561 ЦК УРСР в редакції від 1963 року, строк для отримання спадкоємцями свідоцтва про право на спадщину в часі не обмежувався.

З дослідженого вбачається, що ОСОБА_6 була співвласницею 51/200 частки домоволодіння на підставі договору купівлі-продажу від 19.10.1950 року. Після смерті її чоловіка ОСОБА_5 відкрилася спадщина на його 51/200 частину домоволодіння, яка в рівних частках по 51/400 була фактично була прийнята нею та сином померлого - ОСОБА_7

Таким чином ОСОБА_6 стала належати 153/400 частки домоволодіння, а ОСОБА_7 51/400 частки домоволодіння.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_2 є дружиною ОСОБА_7, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, зареєстрованого Малиновським відділом РАЦС м. Одеси 03.07.1981 року, актовий запис № 553.

Від шлюбу у них народився син - ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 13.04.1982 року Малиновським відділом РАЦС м. Одеси, актовий запис № 499.

З свідоцтва про смерть, виданого Жовтневим відділом РАЦС м. Одеси вбачається, що ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3, актовий запис №7983.

Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 51/400 частки у праві власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Вищезазначену спадщину фактично прийняли у вигляді 51/1200 частки кожному, мати померлого ОСОБА_6, позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, які постійно проживали та були зареєстровані за місцем відкриття спадщини, та вступили в управління та володіння нерухомим майном спадкодавця.

Всі вищезазначені спадкоємці, як члени сім'ї померлого ОСОБА_7 мешкали та були зареєстровані за вищевказаною адресою, що підтверджується довідкою ОСОН «Ближні Млини» № 35 від 26.03.2015 року, згідно якої вбачається, що в домоволодінні зареєстровані та проживають: позивач ОСОБА_2, відповідач ОСОБА_3. Також у довідці зазначено, що там проживали та були зареєстровані: ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

З свідоцтва про смерть, виданого Відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Жовтневої райради народних депутатів в. м. Одесі вбачається, що ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_4, актовий запис №7547.

Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 510/1200 частки у праві власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

З підстав дослідженого вбачається, що згідно чинного законодавства на час відкриття спадщини, позивач є спадкоємицею та фактично прийняла спадщину лише після смерті свого чоловіка - ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 в у вигляді 51/1200 частки домоволодіння.

Згідно ч. 2 ст. 529 ЦК УРСР, спадкоємцями першої черги є онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

З наявної в матеріалах справи копії спадкової справи №11/2015 року, до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6, вбачається, що після її смерті за прийняттям спадщини звернувся ОСОБА_3, як спадкоємець першої черги.

За таких обставин, відповідач ОСОБА_3 є спадкоємцем першої черги після смерті своєї бабусі ОСОБА_6 на спадщину у вигляді 510/1200 частки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1.

Враховуючи досліджене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 61, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за законом -задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право приватної власності в порядку спадкування за законом на 51/1200 частину домоволодіння АДРЕСА_1, що складається з житлового будинку літера «Б»: коридор 5,3 кв.м., кухня 10,2 кв.м., житлова кімната 19,3 кв.м., коридор 5,4 кв.м., кухня 11,2 кв.м., житлова кімната 20,9 кв.м., загальною площею 72,3 кв.м., житловою площею 40,2 кв.м., та господарських споруд: сарай літера «К», № 1-шахта, № ІІІ-V - мостіння, № 1-5, 7-9 - огорожа, розташовані на земельній ділянці площею 0,0330 га.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Л.В. Жуган