Справа № 379/1526/15-ц Головуючий у І інстанції Бабоїд О. М.
Провадження № 22-ц/780/3513/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 46 29.06.2016
УХВАЛА

Іменем України

29 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді : Ігнатченко Н.В.,

суддів : Поліщука М.А., Сушко Л.П.,

за участю секретаря : Воробей В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Плосківське» на рішення Таращанського районного суду Київської області від 21 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 досільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Плосківське» про визнання договору оренди недійсним,

у с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що на підставі державних актів про право власності на земельні ділянки серії ЯИ № 429713 та 429714 від 23 листопада 2010 року він є власником двох земельних ділянок на території Плосківської сільської ради Таращанського району Київської області загальною площею 3,1741 га з цільовим призначенням для ведення сільськогосподарського виробництва. 21 грудня 2010 року він уклав з СТОВ «Плосківське» договір оренди земельних ділянок № 555 строком на пять років, починаючи з дати його реєстрації. В жовтні 2014 року працівники відповідача надали йому примірник договору, з якого стало відомо, що договір оренди пройшов державну реєстрацію лише 29 грудня 2012 року. Посилаючись на те, що з його сторони договір оренди земельних ділянок не підписувався, що свідчить про відсутність вільного волевиявлення на укладення правочину, а зі сторони відповідача він підписаний особою, що не мала відповідних повноважень, а саме не була директором сільськогосподарського товариства, просив суд визнати спірний договір недійсним.

Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 21 квітня 2016 року позов задоволено. Визнано недійсним договір оренди земельних ділянок від 29 грудня 2012 року № 555 загальною площею 3,1741 га, укладений між ОСОБА_2 та СТОВ «Плосківське». Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, з мотивів неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позову.

В апеляційній скарзі зазначено, що відсутність підпису позивача на договорі оренди земельних ділянок не є підставою для визнання правочину недійсним, оскільки орендар відкрито користувався спірними земельними ділянками, а позивач висловив свою волю на укладання такого договору шляхом підписання акту приймання-передачі, а також шляхом отримання орендної плати.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, що зявилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права рішення суду без змін. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що договір оренди не підписаний позивачем, що свідчить про відсутність волевиявлення останнього на укладення такого правочину.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на підставі державних актів про право власності на земельні ділянки серії ЯИ № 429713 та 429714 від 23 листопада 2010 року є власником двох земельних ділянок на території Плосківської сільської ради Таращанського району Київської області загальною площею 3,1741 га з цільовим призначенням для ведення сільськогосподарського виробництва.

21 грудня 2010 року між ОСОБА_2 та СТОВ «Плосківське» укладено договір оренди земельних ділянок № 555 строком на пять років, починаючи з дати його реєстрації.

Як пояснила представник сільськогосподарського товариства, спірний договір був укладений 21 грудня 2012 року, однак при його оформленні була допущена технічна помилка. Водночас державну реєстрацію договір пройшов 29 грудня 2012 року.

ОСОБА_3 приймання-передачі земельної ділянки без дати, позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування земельну ділянку площею 3,1741 га.

У відповідності до ст. 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Форма Типового договору оренди землі затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 3 березня 2004 року № 220.

При цьому підписи сторін є одним із обов'язкових реквізитів договору, які повинні засвідчувати вільне волевиявлення сторін на укладання договору на певних узгоджених між ними умовах.

Частиною 1 ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити зазначеному кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

ОСОБА_3 з висновком експерта № 22235/22236/15-32 від 16 березня 2016 року, який складений за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи, призначеної ухвалою суду від 6 листопада 2015 року, підпис від імені ОСОБА_2 у графі «Орендодавець» у договорі № 555 оренди земельної ділянки від 21 грудня 2010 року, який укладено між ОСОБА_2 та СТОВ «Плосківське», виконано рукописним способом без попередньої технічної підготовки та застосування технічних засобів і виконано не ОСОБА_2, а іншою особою з наслідуванням його підпису.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що спірний договір оренди земельних ділянок не відповідав волі позивача та вимогам матеріального закону. Відсутність підпису сторони у договорі свідчить про брак волі на його укладання та є підставою для визнання договору недійсним за ст. ст. 203, 215 ЦК України, як підписання договору особою, яка не мала на це повноважень.

Колегія суддів вважає необгрунтованими доводи апеляційної скарги щодо вчинення позивачем дій, які підтверджували волю на укладання договору оренди, а саме: підписання акту приймання-передачі земельної ділянки та отримання орендної плати, оскільки акт прийому-передачі земельної ділянки без дати (а.с.7), а докази на отримання позивачем орендної плати апелянтом не надані. Посилання в апеляційній скарзі на аркуші справи 37-41, не відповідає матеріалам справи, так як на вказаних аркушах справи містяться інші матеріали, а саме: а.с.37 - заява про призначення експертизи, ас.38 клопотання про призначення експертизи, а.с.39 зразки підпису, а.с.40-41 журнал судового засідання.

Відповідно до п. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 307-308, 313 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Плосківське» відхилити.

Рішення Таращанського районного суду Київської області від 21 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Н.В. Ігнатченко

Судді: М.А. Поліщук

ОСОБА_4