Справа № 265/6408/16-ц
Провадження № 2/265/2380/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

30 листопада 2016 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Ковтуненко О.В.,

за участю секретаря Сагайдак Є.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили право користування жилим приміщенням,

третя особа ОСОБА_4, -

В С Т А Н О В И В:

31 жовтня 2016 року позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з даним позовом, яким просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме, квартирою 92 в будинку 19/1 по вулиці Азовстальській в місті Маріуполі.

В обґрунтування вимог зазначає, що йому на праві спільної власності належить квартира АДРЕСА_1. Крім нього у вказаній квартирі зареєстровані ОСОБА_2, колишня дружина, та син, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, які більше двох років в помешканні не проживають, будь-які витрати з утримання житла не несуть, місце проживання їх на даний час позивачу невідоме. Наявність реєстрації відповідачів у квартирі створює низку додаткових витрат з оплати житлово-комунальних послуг та перешкоджає оформити субсидію. Через наведені обставини звертається до суду з даним позовом.

Позивач до зали суду не прибув, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, на їх задоволенні наполягає, проти ухвалення заочного ріщення не заперечує.

Третя особа, ОСОБА_4, також до зали суду не прибула, через канцелярію суду надала заяву, якою просить розглядати справу за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Відповідачі у судове засідання не прибули з невідомих причин.

Враховуючи наведене, суд, зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Як вбачається з свідоцтва про право власності на житло від 13 лютого 1997 року, квартира АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_1 та ОСОБА_4

Згідно особового рахунку № 206292 Житлово-комунального підприємства «Азовжитлокомплекс», станом на 31 жовтня 2016 року у квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_1 власник, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 син, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 донька, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 дружина.

Як вбачається з свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 06 серпня 2016 року Орджонікідзевстким районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано 06 серпня 2016 року.

З акту, складеного 19 жовтня 2016 року комісією КСН «Центральний», вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за місцем реєстрації, у квартирі АДРЕСА_3, з вересня 2014 року не проживають.

Відповідно до ст.ст. 317,321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні.

Згідно з вимогами ст. 150 ЖК України, ст. 383 ЦК України громадяни, що мають у приватній власності будинок (квартиру), користуються ним для особистого проживання та проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Пунктом 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» розяснено, що суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом.

Відповідно до ст. 405 Цивільного Кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Отже, враховуючи, що відповідачі понад встановлені законодавством строки відсутні за місцем реєстрації без поважних причин, суд вважає доведеними обставини втрати ними права користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_4 та дійшов висновку про визнання їх такими, тим самим задовольнивши предявлений позов.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 79, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили право користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що втратили право користування жилим приміщенням квартирою № 92 будинку № 19/1 по вулиці Азовстальській в місті Маріуполі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивачем рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя