Справа № 146/1536/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"13" грудня 2016 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Скаковської І.В.,

за участю секретаря Слободянюк Т.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у смт Томашпіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Томашпільського району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 08 травня 2016 року в смт. Томашпіль Томашпільського району Вінницької області померла її мати ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок, розташований по вул. Черняхівського, № 43 в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, однак коли вона звернулася з заявою до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, то нотаріусом їй було відмовлено у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно, а тому з даним позовом вона вимушена звернутися до суду, який просить ухвалити рішення про визнання за нею права власності на вищевказане спадкове майно.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, однак, надіслала на адресу суду заяву в якій просить розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 селищної ради Томашпільського району Вінницької області в судове засідання не зявився, однак голова селищної ради ОСОБА_4 надіслав до суду заяву, згідно якої, просить справу розглянути за відсутності їх представника, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки сторони не зявилися в судове засідання.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, що 08 травня 2016 року в смт. Томашпіль Томашпільського району Вінницької області померла ОСОБА_3 (а.с. 6).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на спадкове майно. Згідно довідки № 745 від 11 листопада 2016 року, виданої виконавчим комітетом ОСОБА_2 селищної ради Томашпільського району до складу спадкового майна входить житловий будинок з надвірними побудовами, розташований по вул. Черняхівського, 43 в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області (а.с. 9).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом серії АЕК № 430053 на спадкове майно, а саме житловий будинок з господарчими будівлями, який знаходиться в смт. Вапнярка по вул. Черняхівського, № 43 спадкоємницею є ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_5, який помер 18 листопада 2001 року (а.с.7).

Згідно довідки про показники обєкта нерухомого майна № 139 від 21 жовтня 2016 року, виданої КП «Могилів-Подільське МБТІ», станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок з господарчими будівлями, розташований по вул. Черняхівського, № 43 в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області зареєстровано за ОСОБА_3 (а.с. 8).

Згідно копії свідоцтва про народження серії І УР № 674179, виданого 06 липня 1960 року ОСОБА_2 селищною радою Томашпільського району Вінницької області є донькою покійної ОСОБА_3 (а.с. 17).

Згідно копії свідоцтва про одруження серії І ТN № 0154238, виданого 07 вересня 2011 року, позивач уклала шлюб 14 вересня 1985 року з ОСОБА_6, прийнявши прізвище чоловіка ОСОБА_6 (а.с. 16).

Згідно довідки, виданої Томашпільською районною державною нотаріальною конторою № 486/0116 від 22 листопада 2016 року у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3, ОСОБА_1 відмовлено, у звязку відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа (а.с. 15).

Згідно повідомлення Томашпільської державної нотаріальної контори спадкова справа після померлої ОСОБА_3 заведена за № 372/2016 року, однак свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с. 21-23).

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкождавця.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

За змістом книги шостої Цивільного кодексу України, прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі обєкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За таких обставин суд приходить до висновку, про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1216-1218, ч. 1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1221, ч. 1 ст. 1222, 1261, ч. 1-3, 5 ст. 1268 ЦК України, статтями 15, 57-62, 64, 174, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарчими будівлями, розташований по вул. Черняхівського, № 43 в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області, що належав матері позивача ОСОБА_3, яка померла 08 травня 2016 року в смт. Томашпіль Томашпільського району Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд Вінницької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І.В. Скаковська