Справа №639/8627/16-ц
Провадження №6/639/238/16
УХВАЛА

Іменем України

7 грудня 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді Іванової І.В.

за участю секретаря Тущенко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові подання старшого державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла боржника, - встановив:

До суду звернувся старший державний виконавець Жовтневого відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській областіОСОБА_1 з поданням про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2.

В обґрунтування подання державний виконавець посилається на те, що на примусовому виконанні Жовтневого ВДВС ХМУЮ перебуває виконавче провадження № 46287131 з примусового виконання виконавчого листа виданого Жовтневим районним судом м. Харкова по справі № 2012/5642/2012 від 29.10.2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошової компенсації у розмірі 79 843,00 гривень та витрат у розмірі 50% вартості експертизи у розмірі 1 842,50 гривень, а всього 81 685,50 гривень. 29.01.2015 року державним виконавцем на підставі ст. ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за номером Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень № 46287131. Боржник належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження, він 29.01.2015 року особисто отримав постанову про відкриття виконавчого провадження, про що свідчить відповідна відмітка на постанові про відкриття виконавчого провадження № 46287131. Однак, рішення боржником ОСОБА_2 в самостійному порядку не виконано. Згідно відповіді Державної податкової служби України, у боржника відсутні рахунки в банківських установах, відомості про джерела отримання доходів боржників фізичних осіб відсутні. Згідно відповіді Пенсійного Фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи, відомості відсутні. Згідно довідки БД «АМТ» транспортні засоби за боржником ОСОБА_2 не зареєстровано. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, боржнику ОСОБА_2 на праві приватної власності належить ? частина житлового будинку з надвірними будівлями загальною площею 123,8 кв.м., житловою площею 65,8 кв.м. за адресою: м. Харків, вул. Колонна, буд. 99, підставою виникнення права власності є свідоцтво про право на спадщину, р. №4-750, 26.10.2011 року. 09.02.2015 року державним виконавцем на підставі ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 12.01.2016 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою місця проживання та місцезнаходження майна боржника ОСОБА_2, а саме: м. Харків, вул. Колонна, будинок 99, в ході якого двері державному виконавцю ніхто не відчинив, тому провести виконавчі дії з опису майна боржника ОСОБА_2 не виявилося можливим, про що складено акт державного виконавця від 12.01.2016 року. 18.02.2016 року державним виконавцем здійснено повторний вихід за адресою місця проживання та місцезнаходження майна боржника ОСОБА_2, а саме: м. Харків, вул. Колонна, будинок 99, в ході якого двері державному виконавцю ніхто не відчинив, тому провести виконавчі дії з опису майна боржника ОСОБА_2 не виявилося можливим, про що складено акт державного виконавця від 18.02.2016 року. 28.03.2016 року державним виконавцем здійснено третій вихід у присутності стягувача ОСОБА_3 за адресою місця проживання та місцезнаходження майна боржника ОСОБА_2, а саме: м. Харків, вул. Колонна, будинок 99. Боржник ОСОБА_2 був присутній за вказаною адресою, стояв біля паркану домоволодіння, однак відмовився надати доступ державному виконавцю для проведення виконавчих дій з опису майна, про що складено акт державного виконавця від 28.03.2016 року. Враховуючи, що у боржника ОСОБА_2 відсутні рахунки у банківських установах, не має зареєстрованих транспортних засобів, однак на праві приватної власності належить ? частина житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: м. Харків, вул. Колонна, буд. 99, доступ до якого боржник ОСОБА_2 відмовляється надати державному виконавцю для його опису, існує необхідність у примусовому проникненні до житла боржника-фізичної особи, з метою проведення огляду, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» можливо звернути стягнення.

У судове засідання старший державний виконавець Ізотов П.П. не зявився, надав заяву, згідно якої просив розглядати подання без його участі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні подання про надання дозволу на примусове проникнення до житла слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про розшук боржника-фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання.

Частиною першою статті 376 ЦПК України визначено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Зі змісту вказаних правових норм вбачається, що державний виконавець може звернутися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи у разі, якщо боржник чинить перешкоди його вільному доступу до цього житла чи іншого володіння.

При цьому необхідно враховувати, що недоторканість житла гарантується статтею 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Таким чином, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу державного виконавця до цього житла чи іншого володіння.

Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (ч.1 ст. 64 Конституції України). Кожному гарантується недоторканість житла, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду (ч.1,2 ст. 30 Конституції України).

Конституційна гарантія недоторканості житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканість житла, яке визначене в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Так, в матеріалах справи маються відомості щодо прийняття старшим державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_1 заходів по виконанню вищевказаного рішення суду, що передбачено ЗУ «Про виконавче провадження».

З довідки реєстру прав власності на нерухоме майно боржнику ОСОБА_2 на праві приватної власності належить 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: м. Харків, вул. Колонна, буд. 99, підставою виникнення права власності є свідоцтво про право на спадщину, р. №4-750, 26.10.2011 року, 5 ХДНК (а.с.15).

Разом з тим, державним виконавцем не конкретизовано в які саме приміщення необхідно примусово проникнути , де може знаходитися майно боржника ОСОБА_2.

Які саме приміщення у вищевказаному домоволодінню займає боржник ОСОБА_2 , може бути підтверджено рішенням судом /про визначення порядку користування чи поділу домоволодіння у натурі/ або оформлення порядку користування у нотаріальній конторі.

Також можливо зясувати у заявника , чи склався фактичний порядок користування вищевказаним домоволодінням між боржником та іншим співвласником ? частини будинку.

На підставі викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення подання про примусове проникнення до житла.

Відмова у задоволені клопотання, не перешкоджає заявнику звернутися до суду з аналогічним поданням.

Керуючись ст. 376 ЦПК України, п. 9 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

УХВАЛИВ:

У задоволені подання старшого державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2, а саме: м. Харків, вул. Колонна, будинок 99 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу постановлену без участі особи, яка її оскаржує, може бути подана протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.В. Іванова