АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач-Чобіток А.О.
У Х В А Л А

16 грудня 2016 року Суддя судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва Чобіток А.О., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 24 листопада 2016 року в справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» про захист прав споживачів, стягнення збитків та моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2016 року ОСОБА_3 пред»явила до суду позов, в якому просила стягнути з відповідача на її користь 355 635,00 грн. в рахунок відшкодування завданих збитків та 5 000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 24 листопада 2016 року в задоволенні вищевказаного позову відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду представник позивача подав апеляційну скаргу, апеляційне провадження за якою не може бути відкрито, оскільки вона не оплачена судовим збором.

Правові засади справляння судового збору, платників, об»єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору , визначає Закон України «Про судовий збір» , який складається з абсолютно визначених норм права ( норми з вичерпною конкретністю і повнотою встановлюють умови своєї дії, права і обов»язки суб»єктів та наслідки їх порушення) .

З 01.09.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», яким змінено ставки судового збору за подання до суду процесуальних документів і перелік суб»єктів, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях, тощо.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно з підпунктом 1, 2 пункту 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати , а немайнового характеру - 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду ( розмір мінімальної заробітної плати на 1 січня 2016 року становить 1378 грн. 00 коп., тобто 0,4 його розміру складає - 551 грн. 20 коп.).

Підпунктом 6 пункту 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання апеляційної скарги на рішення суду, судовий збір справляється у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви , іншої заяви і скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, то даний позов складається з однієї вимоги майнового характеру та однієї вимоги немайнового характеру, а тому при його поданні, враховуючи його ціну ( 355635,000 грн.) судовий збір за вимогу майнового характеру підлягав сплаті у розмірі 3 556,35 грн., немайнового - 551 грн. 20 коп., а разом 4 107,55 грн..

Таким чином, за подачу апеляційної скарги позивач повинна сплатити судовий збір з розрахунку 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, тобто 4 518 грн. 31 коп. (4 107,55х110 %) на р/р: 0010; Одержувач УДКС у Солом'янському районі; Банк одержувача ГУ ДКСУ у м. Києві; Код ; МФО банку: 820019.

Оригінал квитанції необхідно подати до суду апеляційної інстанції.

При цьому посилання позивача в апеляційній скарзі на ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» як на підставу звільнення від сплати судового збору, на увагу при вирішенні питання щодо наявності пільг при подачі апеляційної скарги, не заслуговують, з наступних підстав.

Дійсно відповідно до редакції Закону України «Про судовий збір» в редакції до 01.09.2015 року, стаття 5 вказаного Закону містила пункт 7, відповідно до якого пільги щодо сплати судового збору мали позивачі - споживачі, проте за змістом змін до ст. 5 даного Закону, які прийняті пізніше, ніж Закон України «Про захист прав споживачів», убачається, що з 01.09.2015 року споживачі - за позовами, що пов»язані з порушенням їхніх прав, не відносяться до суб»єктів, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях.

З наведеного вбачається , що положення ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» суперечить положенням ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів» , які прийняті пізніше та які є спеціальними щодо вирішення питання наявності пільг щодо сплати судового збору , внаслідок чого ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» застосована бути не може .

Крім того, диспозиція статті 5 Закону України «Про захист прав споживачів», яка має 16 пунктів, за способом викладення є описовою , тобто містить чіткий перелік суб»єктів, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях та будь-яких ознак бланкетного та/або відсильного характеру ( звертання до норм іншого нормативного акта іншої галузі права та/або інших норм цієї ж галузі права) не містить .

Виходячи з наведеного, провадження по апеляційній скарзі не може бути відкрито, позивачу необхідно надати строк для усунення недоліків, а апеляційну скаргу залишити без руху, попередивши, що в разі невиконання ухвали суду, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута відповідно до вимог ст.121 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 5 Закону України «Про судовий збір», ст. 121 ,297 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 24 листопада 2016 року залишити без руху строком не більше ніж на п'ять днів з дня отримання ухвали.

В разі невиконання ухвали суду апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута.

Ухвала підлягає оскарженню до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ в частині визначення судового збору протягом двадцяти днів .

Суддя :