У х в а л а

Іменем України

"09" грудня 2016 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Гаврилова О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про набуття права власності за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду м. Києва звернувся представник позивача ОСОБА_1 з позовом, в якому просить суд визнати за позивачем право власності за набувальною давністю на 1/5 частку квартири, що розташована за адресою:АДРЕСА_1, яка (частка) раніше належала нині покійній ОСОБА_5.

При подачі позовної заяви позивачем сплачений судовий збір в сумі 551,21грн., розмір якого не відповідає вимогам ст. 80 Цивільного процесуального кодексу України та Закону України „Про судовий збір", оскільки вирахований позивачем виходячи з інвентаризаційної вартості квартири.

Відповідно до ст. 4 Закону України „Про судовий збір" від 08.07.2011 року №3674-VI (зі змінами та доповненнями) судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, за подання позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно роз'яснень, які містяться в п. 16 Постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і Кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача.

Відповідно до ст. 80 Цивільного процесуального кодексу України, ціна позову визначається: - у позовах про визнання права власності на нерухоме майно - дійсною вартістю нерухомого майна.

Зазначення в позовній заяві, що ціна позову ставить 34954,80грн. є безпідставним, оскільки інвентаризаційна вартість квартири вказана в технічному паспорті не є дійсною вартістю нерухомого майна.

У відповідності до статті 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119, 120, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави для залишення заяви без руху.

З огляду на викладене, відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, заява підлягає залишенню без руху, позивачу необхідно в п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути зазначені в ній недоліки. Для усунення недоліків позовної заяви надати документ, що підтверджує дійсну вартість спірного нерухомого майна, зазначеного у позові на час звернення з позовом до суду (висновок оцінювача тощо) та надати документ, що підтверджує доплату судового збору в розмірі, виходячи з дійсної вартості цього майна.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про набуття права власності за набувальною давністю - залишити без руху та запропонувати позивачу в п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути вищезазначені недоліки.

У випадку неусунення недоліків, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: