Справа № 362/41/15-ц Головуючий у І інстанції Медведєв К. В.
Провадження № 22-ц/780/4859/16 Доповідач у 2 інстанції Журба С. О.
Категорія 38 01.12.2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Іванової І.В., Сержанюка А.С.,

за участю секретаря Топольського В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Гребінківської селищної ради Васильківського району Київської області про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2015 року ОСОБА_3звернулася до суду із зазначеним позовом, який мотивувала наступним:

21 вересня 2012 року померла її мати ОСОБА_4, після смерті якої залишилось спадкове майно, що складається із майнового паю в пайовому фонді спілки громадян-співвласників майна колективного сільськогосподарського підприємства «Гребінківське» смт.Гребінки Васильківського району Київської області у розмірі 7508 грн. та земельної ділянки (паю) площею 3,9301 гектарів, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої на території Гребінківської селищної ради Васильківського району Київської області.

Вказувала, що 08.07.2014 року вона отримала в Гребінківській державній нотаріальній конторі Васильківського району Київської області свідоцтво про право на спадщину законом на майновий пай в пайовому фонді спілки громадян-співвласників майна колективного сільськогосподарського підприємства «Гребінківське» та отримала постанову № 513/02-31, якою відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку (пай) площею 3,9301 гектарів, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої на території Гребінківської селищної ради Васильківського району Київської області, з тих підстав, що нею не надано оригіналу правовстановлюючого документу на землю - державного акту на право приватної власності на землю. Надати вищевказаний державний акт вона не може у зв'язку з його втратою спадкодавцем. При цьому існування такого державного акту та належність земельної ділянки ОСОБА_4 підтверджено завіреною управлінням Держземагенства у Васильківському району Київської області копією державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 22 серпня 2001 року. Отримати дублікат акту на ім'я спадкодавця неможливо, оскільки цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Зважаючи на наведене, позивач просила суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на вищевказану земельну ділянку (пай), належну ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 22 серпня 2001 року.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 лютого 2015 року позовні вимоги задоволено.

Вказане рішення суду оскаржила особа, яка не приймала участі у справі, а саме ОСОБА_2. У своїй апеляційній скарзі він, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповноту та неправильність встановлення обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. Обґрунтував скаргу тим, що судом першої інстанції необґрунтовано визнано за ОСОБА_3 право власності у порядку спадкування за законом на земельну ділянку (пай) без правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення, яке значно порушує його права, так як рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 06 червня 2008 рокузвернено стягнення на належну ОСОБА_4земельну ділянку (пай) та визнано за ним право власності на вказану земельну ділянку (пай). Вважає висновки суду такими, що не ґрунтуються на положеннях закону.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до наступних висновків:

У відповідності до положень ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно положень ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу.

Як вбачається з матеріалів справи, належність спірного майна спадкодавцю позивач підтверджувала копією державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданого 22 серпня 2001 року на ім'я ОСОБА_4

В ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів апеляційного суду були досліджені матеріали цивільної справи № 2-1321/08 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення боргу. За результатами розгляду наведеної справи Фастівським міськрайонним судом Київської області 06.06.2008 року було ухвалене рішення про визнання за ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку загальною площею 3,9301 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах Гребінківської селищної ради Васильківського району Київської області, що належала ОСОБА_4 на праві приватної власності на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 22 серпня 2001 року.

В матеріалах обох справ міститься копія одного й того ж правовстановлюючого документу - державного акту, виданого 22 серпня 2001 року Гребінківською селищною Радою народних депутатів на ім'я ОСОБА_4, що має серію Р1 та № НОМЕР_3, на якому перед номером рукописним способом дописано цифри НОМЕР_4. Відомості, що містяться в копіях вказаного акту в обох справах, збігаються. Незважаючи на те, що в подальшому земельній ділянці, визнаній судом за ОСОБА_2, та ділянці, визнаній за ОСОБА_3, були присвоєні відмінні кадастрові номери, враховуючи, що право на таку землю виникло з одного й того ж правовстановлюючого документу (державного акту серії Р1 № НОМЕР_3), й в обох випадках (рішеннях суду) мова йшла про всю ділянку, а не про її частину, колегія суддів приходить до висновку про те, що це є одна й та сама ділянка.

Позивач та її представник в ході апеляційного розгляду звертали увагу колегії суддів на ряд невідповідностей вимогам закону, що містять матеріали справи № 2-1321/08. При цьому вони пояснили, що в апеляційному порядку вказане рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області не оскаржували.

У відповідності до положень ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. За таких умов, незважаючи на те, що частина доводів представника позивача з точки зору колегії суддів заслуговує на увагу, в рамках розгляду даної справи апеляційний суд позбавлений можливості надавати оцінку іншій справі, яка не перебуває у нього на розгляді.

Хоча ОСОБА_3 й ознайомилася з матеріалами справи №2-1321/08 ще 19.10.2016 року, станом на 01.12.2016 року апеляційну скаргу на рішення суду по такій справі не подавала. За таких умов на даний час рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 06.06.2008 року не оскаржене, набрало чинності, має силу закону, відтак колегія суддів зобов'язана враховувати його висновки при вирішенні даної справи. Відсутні у колегії суддів апеляційного суду й передбачені законом підстави для зупинення провадження по даній справі.

Позивач свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вищевказана земельна ділянка належала на час смерті її матері, відтак входить до спадкової маси. Оскільки інші спадкоємці відсутні, право на таке майно в порядку спадкування переходить до позивача. Суд першої інстанції визнав такі вимоги обґрунтованими, задовольнивши позов. В той же час з такою позицією колегія суддів апеляційного суду погодитися не може.

У відповідності до положень ст. 1218 ЦК України, спадкуванню підлягає лише майно та права, які належали спадкодавцю на час відкриття спадщини. Зважаючи на те, що право власності на спірну ділянку як на час смерті ОСОБА_4, так і на час задоволення судом позову по даній справі, належало ОСОБА_2 (ще з 2008 року), правові підстави для спадкування вказаного майна у ОСОБА_3 відсутні. В той же час вказана обставина залишилася поза увагою суду першої інстанції.

З урахуванням викладеного колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, відтак його рішення підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 лютого 2015 року скасувати, ухвалити по справі нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді: І.В. Іванова

А.С. Сержанюк