Справа № 305/1522/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01 грудня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого судді: Собослой Г.Г.,

суддів: Бондаренка Ю.О., Куцин М.М.

при секретарі Сочка І.І. з участю представника

ПАТ КБ «Приват Банк» - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ПАТ КБ «Приват Банк» на рішення Рахівського районного суду від 16 грудня 2015 року по справі за позовом ПАТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2014 року ПАТ КБ «Приват Банк» звернувся в суд із даним позовом, мотивуючи тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 09.07.2013 року ОСОБА_3 отримав кредит в сумі 11.000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підписавши договір погодився щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту встановленого банком та підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», складають між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

ПАТ КБ «Приват Банк» свої зобовязання за договором виконав надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач неналежно виконував умови договору по погашенню заборгованості за кредитним договором, у звязку з чим, станом на 30.06.2014 року має заборгованість в сумі 28.751.62 грн., яка складається із 20.014.03 грн. заборгованості по кредиту, 6.098.79 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 793.48 грн. заборгованість по пені та комісії, 500.00 грн. штраф (фіксована частина), 1.345.22 грн. штраф (процентна складова).

Посилаючись на вказані обставини ПАТ КБ «Приват Банк» просив задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Рахівського районного суду від 16 грудня 2015 року в позові ПАТ КБ «Приват Банк» відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для відмови у позові відсутні.

Заслухавши пояснення представника ПАТ КБ «Приват Банк» - ОСОБА_1, яка підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

ОСОБА_3 в судове засідання суду апеляційної інстанції не зявився, про час, місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить розписка про вручення йому поштового відправлення і враховуючи те, що розгляд справи відкладався по його заяві у звязку із хворобою, поважність причин неявки суду не повідомив і дана обставина не перешкоджає розгляду справи у відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції з посиланням на вимоги ст. ст. 1046, 1054 ЦК України, констатував, що позивачем не доведено факту одержання ОСОБА_4 платіжної (кредитної) картки, а відтак укладення між ним і Банком кредитного договору та вчинення між ним кредитних правовідносин.

З даним висновком суду першої інстанції, судова колегія не може погодитися із наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязаний надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Встановлено, що 09 липня 2013 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_3 було укладено договір про надання банківських послуг, шляхом підписання заяви позичальника, в якій вказано, що вона разом із Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами є таким договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Згідно із ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних) у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Таким чином, зміст кредитного договору зафіксовано в заяві позичальника та Умовах і Правилах надання банківських послуг та позивачем надано докази, які підтверджують факт користування грошовими коштами.

ОСОБА_3 є стороною договору про надання банківських послуг, у ньому від імені позичальника вчинено підпис.

Оскільки, недійсність правочину у звязку з тим, що підпис в ньому вчинено за сторону іншою особою, законом прямо не встановлено, що такий правочин є оспорюваним, він може бути визнаний недійсним при заявлені відповідного позову (ч. 3 ст. 215 ЦК України), але ОСОБА_3 такі вимоги заявлені не були.

На підтвердження заявних позовних вимог, позивачем надано докази про перерахування коштів 23.08.2013 року по транзакції № 044830, послуги оплати частинами по кредитній карті 214849, якою користувався ОСОБА_3 і згідно розрахунку заборгованості така складає за кредитним договором № б/н від 09.07.2013 року у сумі 28.751.62 грн., що становить із заборгованості: за кредитом 20.014.03 грн., по процентах за користування кредитом 6.098.79 грн., по комісії за користування кредитом 793.48 грн., штрафи: 500.00 грн. (фіксована частина), та 1.345.32 грн. (процентна складова), станом на 30.06.2014 року.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 договір від 09.07.2013 року про отримання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік не оспорював, не повідомив позивача своєчасно про втрату або крадіжку платіжної картки, або інформації щодо незаконного використання картки, якщо така мала місце, а тому виходячи із вимог ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення у відповідності до п.п. 1,2,3,4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, яким позовні вимоги ПАТ КБ «Приват Банк» слід задовольнити із вищезазначених підстав.

Судові витрати у відповідності до ст. ст. 79, 88 ЦПК України, становлять 287 грн. 52 коп. сплачених позивачем за подання позовної заяви та 316 грн. 28 коп. сплачених ним за подання апеляційної скарги, а всього 603 грн. 80 коп. підлягають стягненню із ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приват Банк».

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 307, 309, 316 ЦПК України ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, судова колегія,

РІШИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приват Банк» задовольнити.

Рішення Рахівського районного суду від 16 грудня 2015 року скасувати .

Позов ПАТ КБ «Приват Банк» задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_3 в користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованість у розмірі 28.751.62 грн., за кредитним договором б/н від 09 липня 2013 року, яка складається із заборгованості по кредиту 20.014.03 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 6.098.79 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом 793.48 грн., штрафи: 500.00 грн. (фіксована частина), 1.345.32 грн. (процентна складова).

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» 603 грн. 80

коп. сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий (підпис)

Судді (підпис)

З оригіналом вірно

Суддя: Г.Г. Собослой