Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/1041/16-ц
Провадження № 2/674/640/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2016 року Дунаєвецький районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Артемчук В. М.

при секретарі Мудрицькій Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дунаївці, в порядку ст. 197 ЦПК України, цивільну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія

«Європейська агенція з повернення боргів»» м.Київ

до

ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором

(ціна позову 13123,75 грн.)

В С Т А Н О В И В:

21 липня 2016 року позивач, ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитними договорами в розмірі 13123,75 грн., посилаючись на те, що 11.03.2013 р. між відповідачкою та ПАТ «Платинум Банк» був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 10856 грн..

Між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким право вимоги по цим договорам відступлено на користь останнього.

17.06.2015 р. між ТОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №1706/1, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» відступив позивачу право вимоги від відповідача коштів, включаючи проценти, комісії, штрафні санкції, право на одержання яких належить ТОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідачки.

Відповідно до додатку №1 до договору факторингу №1706/1 від 17.06.2015р., позивач набув право грошової вимоги до відповідачки в сумі 13123,75 грн., з яких: 7715,37 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 320,43 грн. заборгованість за процентами та комісією; 5087,95 грн. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості, які позивач просить стягнути з відповідачки та судові витрати по справі, оскільки відповідачка не виконала свого обовязку та перестала повертати наданий їй кредит в строки,передбачені кредитним договором.

Представник позивача по довіреності ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, однак у позовній заяві просить проводити розгляд у його відсутності, свій позов підтримав.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, однак до судового засідання подала заяву, в якій позов визнала частково та просила зменшити розмір нарахованої пені за кредитним договором, у звязку з її крутним матеріальним становищем, оскільки вона є пенсіонеркою, розмір пенсії становить 1350,11 грн. на місяць, соціальних витрат не отримує, здійснює догляд за хворим сином, на підтвердження чого надала довідки.

Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що 11.03.2013 року між відповідачкою та ПАТ «Платинум Банк» був укладений кредитний договір № 4053/1997CLAPS, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 10856 грн. під 12% річних зі строком повернення 02.03.2016 р..

22.05.2014р. між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким право вимоги по цим договорам відступлено на користь останнього.

17.06.2015р. між ТОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №1706/1, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» відступив позивачу право вимоги від відповідачки коштів, включаючи проценти, комісії, штрафні санкції, право на одержання яких належить ТОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідачки.

Відповідно до п. 1.1д кредитного договору, комісія на обслуговування кредиту складає 201 грн..

У відповідності до п. 4.3 кредитного договору, у разі прострочення сплати процентів за користування кредитом та/або частини суми кредиту, позичальник зобовязаний сплатити банку пеню в розмірі 0,3 % від простроченої суми нарахованих процентів та/або комісії за обслуговування кредиту та/або від несплаченої частини суми кредиту за кожний день прострочення.

Відповідно до додатку №1 до договору факторингу №1706/1 від 17.06.2015р., позивач набув право грошової вимоги до відповідача в сумі 13123,75грн., з яких: 7715,37 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 320,43 грн. заборгованість за процентами та комісією; 5087,95 грн. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості.

Згідно зі ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

На підставі ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов'язані здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою ст. 517 Цивільного кодексу України встановлено, що первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» є правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс», який у свою чергу є правонаступником ПАТ «Платинум Банк» у відносинах за спірними кредитними договорами і надало суду всі необхідні документи, що підтверджують перехід до нього права вимоги у спірних зобов'язаннях.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином згідно умовам договору та вимогам цього Кодексу.

Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Свої зобов'язання відповідно до умов кредитного договору відповідачка належним чином не виконувала: своєчасно не вносила платежі на погашення кредиту та відсотків за користування кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Частиною 1 і 3 статті 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно із роз'ясненнями, наданими у п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК України, які мають іншу правову природу.

Крім того, суд враховує висновки, викладені у рішенні Конституційного суду України № 7-рп/2013 від 11.07.2013 року, в розділі 3.2 якого зазначено, що вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 Кодексу, засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

На підставі наведеного, суд зауважує, що позивачем не надано суду доказів наявності негативних наслідків через прострочення виконання зобов'язання у заявленому розмірі.

Так, заявлений позивачем до стягнення розмір пені у сумі 5087,95грн.. на думку суду, є значно більшим ніж сума нарахованих відсотків за користування кредитом, тому оскільки співвідношення пред'явлених до стягнення санкцій, і наслідки порушення зобов'язань є неспівмірними, виходячи з принципів справедливості та розумності, закріплених у ст.3 ЦК України, суд дійшов висновку про можливість зменшення розміру неустойки.

Суд враховує, що розмір неустойки, нарахований за кредитним договором значно перевищує розмір збитків, відповідачка є пенсіонеркою, отримує мінімальну пенсію, соціальної допомоги не отримує, здійснює догляд за хворим сином, у зв'язку з чим вона перебуває у скрутному майновому становищі, інфляційні процеси в державі, знецінення гривні, а тому дійшов висновку зменшити розмір до 1000 грн.

За таких обставин, з відповідачки слід стягнути заборгованість за кредитним договором від 11.03.2013 року в сумі 9035,80 грн., з яких: 7715,37 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 320,43 грн. заборгованість за процентами та комісією; 1000 грн. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості.

Виходячи з вимог ст. 88 ЦПК та п. 39 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. №10, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у сумі 1378 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 525, 512, 514, 516, 526, 530, 549, 551, 599, 610, 611, 629, 634, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідент. номер НОМЕР_1) на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» м. Київ (, МФО №339500 на рах. №7001 в ПАТ « ТАСкомбанк») заборгованість по кредитному договору № 4053/1997CLAPS від 11.03.2013 року в розмірі 9035 (девять тисяч тридцять пять) грн. 80 коп., з яких: 7715,37 грн. - заборгованості за основною сумою боргу, 320,43 грн. - заборгованість по процентам та комісією, 1000 пеня за порушення графіку погашення заборгованості.

В решті заявлених вимог позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» судовий збір в розмірі 1378 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Дунаєвецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча:/підпис/

Вірно:

Суддя Дунаєвецького райсуду В. М. Артемчук