Справа №469/818/16-ц 29.11.2016 29.11.2016
Провадження №22-ц/784/2600/16
Справа №469/818/16-ц
Провадження № 22-ц/784/2600/16 Головуючий першої інстанції: Гапоненко Н.О.
Категорія: 27 Суддя-доповідач апеляційного суду: Базовкіна Т.М.
У Х В А Л А

Іменем України

29 листопада 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Базовкіної Т.М..,

суддів: Кушнірової Т.Б.,

Яворської Ж.М.,

із секретарем судового засідання: Андрієнко Л.Д.,

за участі представника позивача - Ремешевського Є.А., відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства

комерційного банку «ПРИВАТБАНК»

на рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 26 вересня 2016 року за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

У липні 2016 р. Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що відповідно до укладеного 18 квітня 2007 р. договору без номеру (далі - Договір) відповідач отримав кредит у розмірі 3 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за його користування в розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що відповідач виконує свої зобов'язання за Договором щодо повернення кредитних коштів неналежним чином, внаслідок чого заборгованість за договором станом на 10 липня 2016 р. складає 41 610 грн. 15 коп., з яких 2 822 грн. 45 коп. - заборгованість за кредитом, 32 830 грн. 07 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3 500 грн. заборгованість з пені та комісії, а також штрафи: 500 грн. - фіксована частина, 1 957 грн. 63 коп. - процентна складова, позивач просив суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати.

Рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 26 вересня 2016 р. в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» вказує на незаконність та необґрунтованість рішення суду, неповне з'ясування та неналежну оцінку обставин справи, невідповідність рішення нормам матеріального та процесуального права й просить його скасувати, ухваливши нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення відповідача, дослідивши матеріли справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що 18 квітня 2007 р. між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_4 укладено кредитний договір, за яким останній отримав кредит у розмірі 3 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за його користування в розмірі 36 % на рік.

На підтвердження укладання такого договору позивачем надано заяву ОСОБА_4 від 17 квітня 2007 р. (а.с. 8), відповідно до якої сторони, окрім встановлення розміру процентів за користування кредитом та розміру кредитного ліміту, домовились, що строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки, а погашення заборгованості має відбуватися наступним чином: щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості.

Згідно заяви ОСОБА_4, він також ознайомлений та згоден з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банка і згоден, що дана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банка складають договір про надання банківських послуг.

Як вбачається з заяви позичальника від 17 квітня 2007 р., довідки, виданої позивачем (а.с. 40), пояснень відповідача в суді апеляційної інстанції, він 23 травня 2007 р. отримав кредитну картку № НОМЕР_1 з терміном дії - травень 2011 р., а до закінчення строку дії цієї картки ОСОБА_4 на підставі його заяви-анкети від 10 березня 2011 р. видано нову кредитну картку № НОМЕР_2 з терміном дії - грудень 2014 р.

Згідно даних, які містяться у виписці з особового рахунку ОСОБА_4, а також в уточненому розрахунку та поясненнях представника ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», підтверджених відповідачем в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_4 користувався кредитними коштами з травня 2007 р. (за допомогою кредитної картки № НОМЕР_1) і станом на 15 червня 2009 р. погасив всю існуючу перед позивачем на той час заборгованість. Використання кредитних коштів було відновлено ОСОБА_4 28 липня 2011 р. (за допомогою кредитної картки № НОМЕР_2). Відповідачем використовувались як кошти банку, так й власні кошти. В останнє відповідач зняв кредитні кошти за допомогою банківської картки в сумі 1 199 грн. 08 коп. 21 жовтня 2011 р., після чого припинив будь-які операції за допомогою банківської картки до 25 квітня 2013 р., коли вніс на погашення заборгованості 1 200 грн.

Як вбачається з наданого представником позивача уточненого розрахунку за період з 22 жовтня 2011 р., у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором утворилась заборгованість, яка станом на 10 липня 2016 р. складає 1 757 грн. 74 коп. (660 грн. 81 коп. - заборгованість за кредитом, 775 грн. 13 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом, та штрафи - 321 грн. 80 коп.).

Умовами та правилами надання банківських послуг (далі - Умови), які надані позивачем (а.с. 9-14) та діяли на час виникнення спірних правовідносин і з якими відповідно до поданої заяви ознайомлений та був згоден ОСОБА_4, визначено, що порядок здійснення платіжних операцій з використанням картки, а також порядок отримання кредиту регулюється чинним законодавством України, нормами міжнародних платіжних систем Visa International, MasterCard International, даним договором, Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами Банку (п. 3.5).

Згідно п. 2.1.2.1 Умов для надання послуг Банк видає клієнту картку, її вид визначений у пам'ятці клієнта і заяві, підписанням якої клієнт і Банк укладають Договір про надання банківських послуг. Датою укладання договору є дата одержання картки, зазначена у заяві.

Пунктом 3.1.1 розділу ІІ Умов передбачено, що строк дії картки зазначений на лицевій стороні карти (місяць і рік). Карта дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця.

Також в п. 5.4 розділу ІІ Умов визначено, що строк погашення процентів по кредиту - щомісячно за попередній місяць, строк погашення кредиту в повному обсязі - не пізніше останнього дня місяця, зазначеного на платіжній карті (в полі MONTH).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (ст.ст. 530, 631 ЦК України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст. 1048 ЦК України), що підлягає сплаті.

Заперечуючи проти позову, відповідач посилався на виконання зобов'язань за кредитним договором.

Підстави припинення зобов'язання визначені главою 50 ЦК України.

Насамперед, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 600 ЦК України).

Серед інших підстав припинення зобов'язання передбачено прощення боргу.

Зобов'язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов'язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора (ст. 605 ЦК України).

За своєю правовою природою прощення боргу - це односторонній правочин, який вчиняє кредитор і який не потребує дій на його виконання.

На підтвердження своїх заперечень проти позову ОСОБА_4 надав суду довідку за підписом головного бухгалтера ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Коротіна Л.І. від 29 квітня 2013 р. № 573091 (а.с. 55) про відсутність у відповідача заборгованості перед ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» станом на 29 квітня 2013 р., яка, як пояснив відповідач, була видана працівниками відділення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» після внесення 1 200 грн. на погашення заборгованості, оскільки самостійно він не зміг визначитися, чи залишилися заборгованість за кредитом.

Зміст даної довідки, який свідчить фактично про звільнення кредитором боржника ОСОБА_4 від будь-яких боргових зобов'язань перед ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», дає підстави вважати, що відбулося припинення зобов'язань відповідача за кредитним договором, який є предметом судового розгляду, внаслідок прощення боргу, а тому відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_4 будь-якої заборгованості за кредитним договором, укладеним 18 квітня 2007 р.

Посилання в апеляційній скарзі та у запереченнях представника позивача в суді апеляційної інстанції на існування заборгованості як на час видачі довідки, так і на час звернення з даним позовом до суду не можуть бути взяті до уваги, оскільки не мають правового значення через те, що текст довідки, видача та підпис її уповноваженою особою банку засвідчували для відповідача як розумної, розсудливої та законослухняної особи факт припинення будь-яких зобов'язань за кредитним договором.

Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ч. 3 ст. 509 ЦК України).

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України).

З огляду на наведене твердження представника позивача про те, що надана відповідачем довідка викликає сумніви щодо її справжності не заслуговують на увагу, тому що у встановленому порядку на час вирішення справи судом цей документ спростований або визнаний недійсним не був і під час вирішення спору в суді першої інстанції позивачем не оспорювався та не заперечувався, доказів того, що ця довідка не є справжньою суду не надавалось.

Незважаючи на те, що суд першої інстанції під час вирішення спору неповно встановив характер спірних правовідносин, але основний висновок суду про відсутність підстав для стягнення з відповідача заборгованості є правильним, колегія суддів, виходячи з положень ч. 2 ст. 308 ЦПК України не вбачає підстав для скасування правильного по суті рішення суду.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» відхилити, рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 26 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Т.М. Базовкіна

Судді Т.Б. Кушнірова

Ж.М. Яворська