Справа № 502/2129/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2016 року м. Кілія

Кілійський районий суд Одеської області у складі

головуючого судді Тюміна О.Г.,

за участю секретаря судового засідання Нанєвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кілія цивільну справу за позовом

Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»

до

ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат , -

ВСТАНОВИВ:

26.09.2016 року позивач звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_2 заборгованості за кре-дитним договором б/н від 28.10.2015 року в сумі 24.266,66 грн.

Представник позивача , який надав заяву про розгляд справи за його відсутністю , в по-зові зазначає , що відповідно з умовами Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 28.10.2015 року відповідач отримала кредит у розмірі 17613,88 грн. у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку за-боргованості за кредитом.

Банк виконав свої зобовязання за договором шляхом надання відповідачу кредиту у розмірі, встановленому Договором.

Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками , а також іншими витратами відповідно до умов договору, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором. В наслідок цього відповідач порушив умови кредитного договору , а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України.

В наслідок порушення зобовязань за кредитним договором станом на 04.09.2016 року відповідач має заборгованість 24.266,66 грн. , яка складається з :

- 15.473,68 грн. заборгованість за кредитом ;

- 1.932,91 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

- 3713,64 грн. заборгованість за пенею та комісією за користуванням кредитом;

Позивач також просить стягнути з відповідача передбачені п. 2.2 Генеральної угоди штраф в сумі 3.146,43.

Відповідач подала заяву про визнання возову та розгляд справи з її відсутності.

Дослідивши надані у справі докази та розглянувши справу в межах позовних вимог, суд вважає позов таким , що підлягає задоволенню.

28 жовтня 2015 року між банком та відповідачем укладено кредитний договір , відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Банк виконав свої зобовязання за договором шляхом надання відповідачу кредиту у розмірі, встановленому Договором.

Згідно Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується пога-шати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного лімі-ту , а також оплачувати комісії на умовах , передбачених Договором.

Згідно розрахунку , відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом , відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору , в наслідок чого станом на станом на 04.09.2016 року відповідач має заборгованість 24.266,66 грн. , яка складається з :

- 15.473,68 грн. заборгованість за кредитом ;

- 1.932,91 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

- 3713,64 грн. заборгованість за пенею та комісією за користуванням кредитом;

- 3.146,43 грн. - штраф , передбачений п. 2.2 Генеральної угоди штраф.

Таким чином судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, що виті-кають з договору позики.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відпо-відно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутні-стю таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні грошові кошти або інші речі, в позичальник зобовязується повернути пози-кодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики).

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку , що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1049 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позича-льника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та оплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, боржник, який не повернув своєчасно кредитні кош-ти, зобовязаний сплатити кредитору неустойку.

Таким чином , судом встановлена наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн. від-повідно до ст. 88 ч.1 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України , суд ,-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНПП НОМЕР_1, на користь Пу-блічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» , , забо-ргованість за кредитним договором б/н від 28.10.2015 року в сумі 24.266,66 грн. , а також 1378,00 грн. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_3