Гусятинський районний суд Тернопільської області
Справа № 596/2150/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" листопада 2016 р.

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого судді Цвинтарної Т.М.

при секретарі Перцовій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Гусятин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Оришківської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду в із позовом до Оришківської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що в с. Оришківці по вулиці Шевченка, 47, Гусятинського району, розміщений житловий будинок, який належав і належить в рівних частках йому і його померлій мачусі - ОСОБА_2 по 1/2 частки кожному. Мачуха померла 28 травня 2013 року і на випадок своєї смерті залишила заповіт, яким заповідала йому все належне їй майно. Вказав, що він є єдиним спадкоємцем майна спадкодавця за заповітом, прийняв спадщину, так як постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2.

Проте, при звернені до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав на майно, яке належало спадкодавцю ОСОБА_2, йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірне майно, у звязку із відсутністю правовстановлюючого документа на імя спадкодавця. А тому, просить визнати за ним право власності на вказане спірне нерухоме майно, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2.

Позивач в судове засідання не зявився, однак, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, попередньо надіславши до суду письмову заяву про слухання справи у відсутності представника відповідача. Позовні вимоги визнають.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що житловий будинок, що знаходиться в с. Оришківці по вулиці Шевченка, 47 Гусятинського району Тернопільської області станом на 15.04.1991 року належав до типу «колгоспного» двору, членами якого на той час були: ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що підтверджується довідкою, виданою Оришківською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області за № 1017 від 16.09.2016 року.

Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена колгоспного двору визначається виходячи з рівності всіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Таким чином, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Оришківці по вулиці Шевченка, 47 Гусятинського району Тернопільської області належав на праві власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по 1/2 частки кожному.

Даний факт відображений в технічному паспорті на житловий будинок садибного типу, виданому Гусятинським РК БТІ від 27 вересня 2016 року.

25 жовтня 2010 року ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила заповідальне розпорядження, яким заповіла все своє майно ОСОБА_1, що стверджується копією заповіту, посвідченого секретарем виконкому Оришківської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області 25 жовтня 2010 року та зареєстрованого в реєстрі за № 81, який на день смерті не змінений і не скасований.

28 травня 2013 року померла ОСОБА_2, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ИД №165165, повторно видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гусятинського районного управління юстиції у Тернопільській області 27 листопада 2013 року.

Після її смерті відкрилася спадщина на належну частку житлового будинку, що знаходиться в с. Оришківці по вулиці Шевченка, 47 Гусятинського району Тернопільської області.

На день смерті ОСОБА_2 у вищезазначеному будинку разом із нею на день її смерті проживав та був зареєстрований ОСОБА_1, що стверджується довідкою Оришківської сільської ради Гусятинського району № 940 від 25.11.2013 року.

Як вбачається з довідки інформаційного характеру, виданої приватним нотаріусом Гусятинського районного нотаріального округу ОСОБА_3 19.10.2016 року за №102/02-14 на підставі заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини, заведена спадкова справа №66/2016 рік щодо майна ОСОБА_2, померлої 28.05.2013 року. Нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на спірну частку житлового будинку в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спірне нерухоме майно. Інших заяв про прийняття спадщини до нотаріуса не подавалося.

Відповідно до вимог ст.ст. 1216, 1217, 1268 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з вимогами ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Отже, позивач являється єдиним спадкоємцем за заповітом майна померлої ОСОБА_2, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, а тому набув права на спадкування майна покійної за заповітом.

Позивач прийняв спадщину, однак не може оформити свої спадкові права у нотаріальній конторі, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спірне нерухоме майно.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності .

Враховуючи вищевказані вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що за ОСОБА_1 слід визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в с. Оришківці по вулиці Шевченка, 47, Гусятинського району Тернопільської області, загальною площею 85,7 м2, житловою площею 57,3 м2, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 28 травня 2013 року.

На підставі наведеного, ст. ст. 392, 1223, 1261, 1268, 1269, 1270 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60,212, 213, 215, 218, 223, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на майно в порядку спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_2 28 травня 2013 року, а саме, на житловий будинок загальною площею 85,7 м2, житловою площею 57,3 м2, з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в с. Оришківці по вулиці Шевченка, 47, Гусятинського району Тернопільської області.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Тернопільської області через Гусятинський районний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя-підпис

З оригіналом вірно

Суддя Гусятинського районного суду Т.М.Цвинтарна