АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Пікуль А.А., Соколової В.В.,

при секретарі - Синявському Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Солом'янського районного суду міста Києва від 20 вересня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Державної служби інтелектуальної власності України, Компанії «СОЛДЕКС ЛІМІТЕД» (SOLDEX LIMITED (VG), Компанії «ДІАНАТУС МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД» (DIANATUS MANAGEMENT LIMITED), ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2016 року позивач звернулась до суду із зазначеним позовом про поділ майна подружжя. (а.с.2-6)

Разом із новою редакцією позовної заяви, 20 вересня 2016 року представником ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подано до суду також заяву про забезпечення позову, в якій позивачка просила накласти арешт та заборонити відчуження майнових прав інтелектуальної власності (передачу права власності повністю або частково у будь-який спосіб будь-яким особам) на знаки для товарів і послуг - «ІНФОРМАЦІЯ_1» (Свідоцтво на знак для товарів і послуг НОМЕР_1) та «ІНФОРМАЦІЯ_2» (Свідоцтво на знак для товарів і послуг НОМЕР_2), а також заборонити Державній службі інтелектуальної власності України публікувати в офіційному бюлетені та вносити до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг відомості про відчуження майнових прав інтелектуальної власності (передачі права власності повністю або частково у будь-який спосіб будь-яким особам) на знаки для товарів і послуг - «ІНФОРМАЦІЯ_1» (Свідоцтво на знак для товарів і послуг НОМЕР_1) та «ІНФОРМАЦІЯ_2» (Свідоцтво на знак для товарів і послуг НОМЕР_2). (а.с.16-63)

Ухвалою судді Солом'янського районного суду міста Києва від 20 вересня 2016 року заяву позивача про забезпечення позову задоволено, накладено арешт та заборонено відчуження майнових прав інтелектуальної власності (передачу права власності повністю або частково у будь-який спосіб будь-яким особам) на знаки для товарів і послуг - «ІНФОРМАЦІЯ_1» (Свідоцтво на знак для товарів і послуг НОМЕР_1) та «ІНФОРМАЦІЯ_2» (Свідоцтво на знак для товарів і послуг НОМЕР_2), заборонено Державній службі інтелектуальної власності України публікувати в офіційному бюлетені та вносити до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг відомості про відчуження майнових прав інтелектуальної власності (передачі права власності повністю або частково у будь-який спосіб будь-яким особам) на знаки для товарів і послуг - «ІНФОРМАЦІЯ_1» (Свідоцтво на знак для товарів і послуг НОМЕР_1) та «ІНФОРМАЦІЯ_2» (Свідоцтво на знак для товарів і послуг НОМЕР_2). (а.с.12-13)

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали судді Солом'янського районного суду міста Києва від 20 вересня 2016 року про вжиття заходів забезпечення позову, просив її скасувати. На обґрунтування скарги зазначив, що судом не встановлено реальні права позивачки на знаки для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» та «ІНФОРМАЦІЯ_2», оскаржувана ухвала не містить посилань на докази, якими суд обґрунтовував наявність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, крім того судом не враховано інтереси третіх осіб, а також роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову». (а.с.83-87)

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 підтримав скаргу і просив її задовольнити, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 заперечував проти скарги і просив її відхилити.

Інші особи, які беруть участь у справі до суду не прибули, були сповіщені належним чином про що у справі є докази. (а.с.123-125, 132, 151-158, 163-175, 196-199)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 76, ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

При цьому, забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими вимогами.

За роз'ясненнями, що містяться в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом встановлено, що предметом позовних вимог ОСОБА_2 є поділ майна подружжя, а саме визнання спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права інтелектуальної власності на знаки для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» (Свідоцтво на знак для товарів і послуг НОМЕР_1) та «ІНФОРМАЦІЯ_2» (Свідоцтво на знак для товарів і послуг НОМЕР_2) набутих у період перебування сторін у шлюбі з 07 липня 2006 року. Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 20 вересня 2013 року шлюб розірваний. (а.с.31-34)

Згідно виписки з Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг відносно свідоцтва НОМЕР_1 станом на 05 липня 2016 року та виписки з Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг відносно свідоцтва НОМЕР_2 станом на 05 липня 2016 року майнові права інтелектуальної власності на знаки для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» та «ІНФОРМАЦІЯ_2» з 25 лютого 2008 по 27 квітня 2015 року неодноразово передавалися між компаніями. (а.с.35-38)

Доводи апелянта, що судом не встановлено реальні права позивачки, а також не враховано інтереси третіх осіб щодо майнових прав інтелектуальної власності на знаки для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» та «ІНФОРМАЦІЯ_2» колегія суддів відхилила, оскільки вказані обставини мають бути оцінені судом першої інстанції під час розгляду справи по суті.

Скасування вжитих заходів забезпечення позову може призвести до відчуження прав на знаки для товарів і послуг, які є предметом спору, а відтак, до невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у випадку задоволення позову.

Враховуючи характер правовідносин, які виникли між сторонами, заявлені вимоги та вжиті заходи забезпечення позову, які є співмірними, колегія суддів погодилась з висновком суду першої інстанції про задоволення заяви про забезпечення позову.

Ухвала колегії суддів апеляційного суду не перешкоджає подальшому провадженню у справі і відповідно до ч. 1 ст. 324 ЦПК України у касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 312, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу судді Солом'янського районного суду міста Києва від 20 вересня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

А.А.Пікуль

В.В.Соколова

Справа № 22-ц/796/13921/2016

Унікальний номер 760/15851/16-ц

Головуючий у першій інстанції - Кізюн Л.І.

Доповідач Левенець Б.Б.