Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"08" грудня 2016 р. 145/1815/16-ц

2/145/924/2016

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Мазурчака А. Г. ,

при секретарі Мигдальській Н.М.,

за участі позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Тиврів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маловулизької сільської ради, Тиврівської РДА про встановлення факту належності заповіту, встановлення факту належності сертифікату та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її тітка ОСОБА_3, яка до дня смерті була зареєстрована та проживала по АДРЕСА_1.

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) розміром 5,65 в умовних кадастрових гектарах у землях, які перебували в колективній власності КСП «Рогізнянське», с. Рогізна Тиврівського району Вінницької області.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт від 15 липня 1997 року, яким усе майно заповіла їй.

Спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку у спадщині після ОСОБА_3 немає.

Вона прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 в силу положень ст. 549 ЦК України 1963 року, шляхом фактичного вступу до шести місяців з часу відкриття спадщини у володіння та управління спадковим майном, а саме на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем, заволоділа належними спадкодавцю речами, предметами домашнього вжитку та правовстановлюючими документами на майно що належало спадкодавцеві, провела поточний ремонт будинку, обробляла присадибну земельну діялнку.

З метою оформлення прийнятої спадщини вона звернувся до Тиврівської держнотконтори, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) розміром 5,65 в умовних кадастрових гектарах на території Маловулизької сільської ради їй було відмовлено в зв'язку з відсутністю оригінала сертифіката на право на земельну частку (пай) виданого на ім'я спадкодавця.

Згідно витягу відділу Держгеокадастру України у Тиврівському районі Вінницької області, нормативно - грошова оцінка права на земельну частку (пай) становить 161 079,90 грн.

Заборони на вказану земельну частку (пай) немає.

Крім того, перешкодою для оформлення спадщини в нотаріальній конторі є також і та обставина, що в заповіті від 15 липня 1997 року, посвідченому секретарем виконкому Маловулизької сільської ради народних депутатів Богуцькою Н.В. та зареєстрованому в журналі за № 6, прізвище заповідача вказано як ОСОБА_3, в сертифікаті від 22.01.1997 року прізвище власника земельної частки (паю) теж вказано як ОСОБА_3, тоді як згідно свідоцтва про смерть прізвище спадкодавця зазначено як ОСОБА_3.

Згідно свідоцтва про народження спадкодавця дівочим її прізвищем було ОСОБА_3.

01 липня 1943 року вона уклала шлюб з ОСОБА_4, актовий запис № 32-В-35. Після реєстрації одруження їй було присвоєно прізвище ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про одруження.

В 1944 році ОСОБА_4 був мобілізований до лав Червоної Армії і зник безвісти під час проведення Вісло - Одерської стратегічної наступальної операція військ 1-го Білоруського і 1-го Українського фронтів проти німецько -фашистських загарбників (група армій «А») в Польщі (12 січня 1945 р.- 3 лютого 1945 р.).

Вдруге одружена спадкодавець не була і відповідно до положень Кодексу законів про сім'ю, опіку, шлюб і акти громадянського стану УРСР від 31 травня 1926р в документах зазначала своє дівоче прізвище - ОСОБА_3, зокрема під час роботи в колгоспі, що стверджується в тому числі і довідкою КСП «Рогізнянське».

Тому і в заповіті, і в сертифікаті, і в державному акті на право колективної власності на землю її прізвище зазначалося як ОСОБА_3.

Разом з тим, у зав'язку з прийняттям Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551 -XII, у спадкодавця виникло право на одержання пенсії як вдови учасника Великої Вітчизняної Війни, що зумовило написання подвійного прізвища - ОСОБА_3.

Оскільки отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом у Тиврівській державній нотаріальній конторі немає можливості, вона вимушена звернутись до суду з даним позовом.

Просить встановити факт, що заповіт від 15 липня 1997 року, посвідчений секретарем виконкому Маловулизької сільської ради народних депутатів Богуцькою Н.В. та зареєстрований в журналі за № 6 від імені ОСОБА_3 належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Рогізна Тиврівського району Вінницької області ОСОБА_3.

Встановити факт, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданий Тиврівською районною державною адміністрацією Вінницької області 22.01.1997року на ім'я ОСОБА_3 належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Рогізна Тиврівського району Вінницької області ОСОБА_3.

Визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 5,65 в умовних кадастрових гектарах на території Маловулизької сільської ради Тиврівського району Вінницької області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Рогізна Тиврівського району Вінницької області.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, просять їх задоволити з підстав, наведених в позовній заяві, пояснили, що не було оригіналів сертифікату, спадкодавець здаласвій сертифікат в КСП "Рогізнянське" для укладення договору і вони його втратили, дублікат на нього не видається.

Позивач пояснила, що її тітка 01.07.1943 року уклала шлюб з ОСОБА_4, в 1944 році він був призваний на фронт, де загинув. Вдруге вона не одружувалась, в документах по колгоспу і сільській раді вона рахувалась з прізвищем "Закрутна". Коли вона змінювала паспорт з радянського на український їй записали прізвище "ОСОБА_3", вона отримувала допомогу як вдова зниклої безвісти особи на прізвище "ОСОБА_3"

Представник Маловулизької сільської ради в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглянути у відсутності її представника, позовні вимоги визнає повністю.

Представник Тиврівської РДА в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглянути у відсутності її представника, не заперечує проти задоволення позову.

Суд, вислухавши позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3, що стверджується її свідоцтвом про смерть (а.с. 5), яка до дня смерті була зареєстрована та проживала по АДРЕСА_2 разом з племінницею ОСОБА_1, що стверджується довідкою виконкому Маловулизької сільської ради № 235 від 02.11.2016 р. (а.с. 11).

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) розміром 5,65 в умовних кадастрових гектарах у землях, які перебували в колективній власності КСП «Рогізнянське», с. Рогізна Тиврівського району Вінницької області.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт від 15 липня 1997 року, посвідчений секретарем виконкому Маловулизької сільської ради Богуцькою Н.В. та зареєстрований в реєстрі за № 6, яким усе майно заповіла позивачці. На час відкриття спадщини заповіт не змінено і не відмінено (а.с. 6).

Спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку у спадщині після ОСОБА_3 немає.

Позивач прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 в силу положень ст. 549 ЦК України 1963 року, шляхом фактичного вступу до шести місяців з часу відкриття спадщини у володіння та управління спадковим майном, а саме на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем, заволоділа належними спадкодавцю речами, предметами домашнього вжитку та правовстановлюючими документами на майно що належало спадкодавцеві, провела поточний ремонт будинку, обробляла присадибну земельну діялянку, що стверджується довідками виконкому Маловулизької сільської ради Тиврівського району Вінницької області № 236 від 02.11.2016 року та 235 від 02.11.2016 року (а.с. 10, 11).

З метою оформлення прийнятої спадщини вона звернувся до Тиврівської держнотконтори, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) їй було відмовлено в зв'язку з відсутністю оригінала сертифіката на право на земельну частку (пай) виданого на ім'я спадкодавця, що стверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1751/02-31 від 01.11.2016 р. (а.с. 19).

Згідно з Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам, і організаціям» від 8.08.1995 р № 720/95 право на земельну частку (пай) мали усі члени КСП, внесені до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 р. №7 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19.03.2010р.№ 2), член колективного сільськогосподарського підприємства (КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Відповідно до Додатку № 1 до державного акта на право колективної власності на землю серії НОМЕР_2, виданого КСП «Рогізнянське» с. Рогізна Тиврівського району, ОСОБА_3 була включена до списку громадян - членів КСП за № 99 (а.с. 13-15).

Тому з моменту видачі вказаного державного акту на право колективної власності на землю на КСП «Рогізнянське», а саме з 02 червня 1995 року ОСОБА_3 набула право на вищевказану земельну частку (пай).

При цьому право спадкодавця на земельну частку (пай) було оформлено сертифікатом серії НОМЕР_1, виданим Тиврівською РДА на її ім'я 22.01.1997 року (а.с. 12).

Заборони на вказану земельну частку (пай) немає, що стверджується довідкою виконкому Маловулизької сільської ради № 256 від 28.10.2016 року (а.с. 11).

Перешкодою для оформлення спадщини в нотаріальній конторі є також і та обставина, що в заповіті від 15 липня 1997 року, посвідченому секретарем виконкому Маловулизької сільської ради народних депутатів Богуцькою Н.В. та зареєстрованому в журналі за № 6, прізвище заповідача вказано як ОСОБА_3, в сертифікаті від 22.01.1997 року прізвище власника земельної частки (паю) теж вказано як ОСОБА_3, тоді як згідно свідоцтва про смерть прізвище спадкодавця зазначено як ОСОБА_3.

Той факт, що заповіт від 15 липня 1997 року, посвідчений секретарем виконкому Маловулизької сільської ради народних депутатів Богуцькою Н.В. та зареєстрований в журналі за № 6, від імені ОСОБА_3, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданий Тиврівською РДА 22.01.1997 року на ім'я ОСОБА_3 належали померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 стверджується самими заповітом (а.с. 6), сертифікатом (а.с. 12) та свідоцтвом про смерть (а.с. 5) в яких імена - по батькові та частина прізвища заповідача, власника сертифіката та померлої особи співпадають, свідоцтвом про народження (а.с. 7) та свідоцтвом про одруження (а.с. 9) спадкодавця, згідно яких дівочим прізвищем померлої особи було ОСОБА_3, а після одруження присвоєно прізвище ОСОБА_3, а також довідкою Маловулизької сільської ради Тиврівського району № 241 від 08.12.2016 року, з якої вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_3 -це є одна і та ж сама особа.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 174, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ч. 2 ст. 548 ЦК України 1963 р., ст.ст. 1218, 1261, 1268 ЦК України,

вирішив:

Позов задоволити.

Встановити факт, що заповіт від 15 липня 1997 року, посвідчений секретарем виконкому Маловулизької сільської ради народних депутатів Богуцькою Н.В. та зареєстрований в журналі за № 6 від імені ОСОБА_3 належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Рогізна Тиврівського району Вінницької області ОСОБА_3.

Встановити факт, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданий Тиврівською районною державною адміністрацією Вінницької області 22.01.1997року на ім'я ОСОБА_3 належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Рогізна Тиврівського району Вінницької області ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) розміром 5,65 в умовних кадастрових гектарах на території Маловулизької сільської ради Тиврівського району Вінницької області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Рогізна Тиврівського району Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Мазурчак А. Г.