09.12.2016 Справа № 363/1824/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2016 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Баличевої М.Б..,

при секретарі Кашоїди М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди та збитків, завданих внаслідок неналежного виконання договору підряду,-

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди та збитків, завданих внаслідок неналежного виконання договору підряду. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що у жовтні 2009 року між ним та відповідачем був укладений усний договір будівельного підряду щодо будівництва прибудови до будинку позивача ОСОБА_1 Сторони узгодили між собою, що предметом даного договору є будівництво прибудови до будинку позивача № 76 у с. Хотянівка Вишгородського району Київської області, садівницьке товариство Долина по вулиці 4 лінія відповідно до проекту будівництва добудови. Повна вартість договору була визначена сторонами в розмірі 400 000 гривень. При цьому позивач зазначає, що сторони узгодили між собою, що відповідач виступає генеральним підрядником і самостійно на власний розсуд залучає до будівництва субпідрядників. На виконання даного договору позивач зазначає, що в жовтні - грудні 2009 року двома сумами по 100 000 гривень особисто передав відповідачу грошові кошти в сумі 200 000 гривень, а також передав проект прибудови і забезпечений безперешкодний доступ до місця виконання робіт. Також зазначив, що до усно укладеного договору сторонами були оформлені письмові документи: розписка про отримання грошей відповідачем для виконання підрядних робіт з будівництва з зазначенням строку будівництва, розписка про передачу проекту будівництва відповідачу, договір на виконання будівництва відповідачем. Позивач вказує, що в теперішній час вимушений обґрунтовувати свої позовні вимоги укладанням саме усного договору будівельного підряду, оскільки всі письмові документи щодо цього договору були знищені пожежею , яка сталась внаслідок робіт, що виконував відповідач. Відповідач приступив до виконання договору підряду на прикенці жовтня 2009 року. На виконання договору відповідач, особисто, за рахунок отриманих від позивача коштів організував будівництво на обєкті ( направив бригаду робітників, визначив виконробів, визначив порядок робіт, забезпечив будівництво необхідною технікою та інструментами, забезпечував будівництво необхідними будівельними матеріалами, організувавши їх доставку транспортними засобами, проводив всі розрахунки з працівниками, проводив закупівлю та оплачував будівельні матеріали і їх доставку, самостійно залучав до виконання робіт інших субпідрядників, в тому числі ПП «будівельна компанія «ОСОБА_3 ОСОБА_4» директором та власником якого був відповідач. Будівництво тривало з жовтня 2009 року до 15 січня 2010 року. Крім того, позивач вважає, що відповідач допустив знищення майна позивача у вигляді будинку, в результаті чого сімя позивача залишились без житла та всіх речей які були в будинку.

В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, зазначених у ньому та просив його задовольнити. Додатково пояснив, що 15 січня 2010 року в період часу з 13 год. 40 хв. до 13 год. 54 хв. направлений на обєкт відповідачем працівник ОСОБА_4 знаходячись на перекритті другого поверху прибудови до будинку грубо порушуючи встановлені законодавством України вимоги пожежної безпеки під час перевірки робочого стану газової горілки, за допомогою відкритого полумя вогню допустив з необережності загорання даху будинку, внаслідок чого в будинку виникла пожежа. В результаті пожежі вогнем повністю було знищено будинок та наявне в будинку майно, чим позивачу було завдано майнову шкоду в сумі 3 867 816, 72 гривень. Це вимусило його суттєво змінити свій образ життя, вживати неабияких зусиль для його організації. Позивач зазначив, що відповідач жодним чином не допоміг йому після пожежі. Позивач вказав, що має багатодітну родину, знищення житла повністю зруйнувало нормальний уклад життя на тривалий період часу.

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити, пояснив, що вказані обставини та розмір матеріальної шкоди встановлені вироком Вишгородського районного суду Київської області від 17.02.2014 року, який набрав законної сили 07.05.2014 року. Зазначеним вироком визнано винним ОСОБА_4 у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 270 КК України та призначено йому покарання у вигляді позбавленні волі строком на 4 роки із звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з випробуванням протягом трьох років. Під час вказаних подій засуджений ОСОБА_4 перебував у трудових відносинах з юридичною особою ПП «Будівельна компанія «ОСОБА_3 ОСОБА_4», яка фактично виконувала субпідрядні роботи на будинку позивача за дорученням відповідача, який виступав в якості генерального підрядника.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та просив суд відмовити в його задоволенні. Пояснив, що вимоги позову базуються на факті нібито укладеною між позивачем та ним усного договору підряду, дане твердження позивача є неправдивим та спростовується в тому числі наданими ним доказами, а саме вироком у справі щодо ОСОБА_4 Він заперечує факт укладання договору підряду з позивачем. Зазначив, що в своїх діях консультуючи позивача щодо будівництва та знайомлячи його з особами, що мають досвід виконання будівельних робіт, відповідач керувався не бажанням отримати прибуток від надання послуг позивачу, а бажанням допомогти своєму знайомому, яким був на той час позивач.

Представник відповідача ОСОБА_6 проти задоволення позову заперечував, пояснив, що належних документів для початку та подальшого проведення будівельних робіт у позивача оформлено не було. Дана обставина категорично перешкоджала проведенню будівництва і позивачу було це відомо. У звязку з відсутністю належного обґрунтування позову просив відмовити у задоволенні позову та застосувати строк позовної давності.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що вона є дружиною ОСОБА_1 і була свідком того, як її чоловік укладав договір з директором ПП «Будівельна компанія «ОСОБА_3 ОСОБА_4» ОСОБА_2 на проведення будівельних робіт. На будівництво прибудови вони з чоловіком передавали двічі по 100 000 гривень ОСОБА_2 Коли йшло будівництво вона перебувала в їх київській квартирі і про пожежу, що сталася 15 січня 2010 року у їх заміському будинку їй стало відомо від ОСОБА_2 Приїхавши на місце події вона була свідком того, як пожежники намагалися загасити пожежу.

Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, свідка ОСОБА_7, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст. 875 ЦК України, за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Договір будівельного підряду визначається як окремий вид договору підряду, який регулює договірний тип відносин у сфері створення та передання результатів будівництва чи інших будівельних робіт на умовах підряду. Положення цього параграфа є спеціальними до загальних правил підряду.

В ч. 1 статті 875 ЦК України міститься визначення договору будівельного підряду та певні загальні положення стосовно сторін договору та їхніх зобов'язань.

Сторонами договору виступають замовник та підрядник. Замовником можуть бути юридичні особи будь-якої форми власності, фізичні особи з необхідним за законом обсягом дієздатності, держава, АР Крим, територіальні громади. Підрядник - це юридична особа будь-якої форми власності або фізична особа, яка має необхідний за законом обсяг дієздатності. Для виконання окремих видів робіт з будівництва чи інших будівельних робіт у встановлених законом випадках підрядником може бути особа, яка має спеціальний дозвіл - ліцензію. Види господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, встановлені статтею 9 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» від 01.06.2000 року N 1775. Зокрема, п. 30, 59 та 69 вищевказаної статті Закону підрядники по договору будівельного підряду повинні мати ліцензії на проведення такого роду робіт, як будівельна діяльність (вишукувальні та проектні роботи для будівництва, зведення несучих та огороджуючих конструкцій, будівництво та монтаж інженерних і транспортних мереж); проектування, будівництво нових і реконструкція існуючих меліоративних систем; розроблення проектів та проведення робіт з консервації, реставрації, реабілітації, музеєфікації, ремонту, пристосування пам'яток. Крім того, наряду з ліцензією при виконанні певного виду робіт підряднику у відповідності до законодавства України необхідно пройти сертифікацію чи атестацію. (Закон України "Про архітектурну діяльність" від 20.05.99 року N 687, Закон України "Про трубопровідний транспорт" від 15.05.96 року N 192/96-ВР,постанова Кабінету Міністрів України "Про перелік окремих видів проектних та будівельно-монтажних робіт, інженерних вишукувань для будівництва, надання інжинірингових та інших послуг, які потребують відповідної атестації виконавця" від 06.04.98 року N 451тощо). В зв'язку з цим, як правило, більшість підрядників є юридичними особами будь-якої форми власності та фізичні особи - підприємці.

Договір будівельного підряду двосторонній, консенсуальний, оплатний. Стосовно форми даного виду договору, то ні спеціальні норми § 3 «Будівельний підряд» Глава 61 ЦК України, ні загальні норми § 1 «Загальні положення про підряд» Глави 61 ЦК України не містять вказівки на форму договору будівельного підряду. Тобто, можна зробити висновок, що форма договору будівельного підряду повинна відповідати загальним правилам про форми угод. Даний договір може бути укладений як в усній, так і письмовій формі (ст. 205 ЦК України). У переважній більшості випадків форма даного договору є письмовою, яка як відомо має дві різновидності - проста та нотаріально посвідчена письмові форми. Проста письмова може застосовуватися у випадках передбачених ст. 208 ЦК України, нотаріально посвідчена може бути обов'язковою тільки якщо така форма прямо передбачена домовленістю сторін (ч. 1 ст. 209 ЦК України).

Відповідно до ст. 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків., письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Статтею 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у жовтні 2009 року розпочав будівництво прибудови до власного будинку № 76 у с. Хотянівка Вишгородського району Київської області, садівницьке товариство Долина по вулиці 4 лінія.

Будівництво тривало з жовтня 2009 року до 15 січня 2010 року. 15 січня 2010 року в період часу з 13 год. 40 хв. до 13 год. 54 хв. направлений на обєкт працівник ОСОБА_4 знаходячись на перекритті другого поверху прибудови до будинку грубо порушуючи встановлені законодавством України вимоги пожежної безпеки під час перевірки робочого стану газової горілки, за допомогою відкритого полумя вогню допустив з необережності загорання даху будинку, внаслідок чого в будинку виникла пожежа. В результаті пожежі вогнем повністю було знищено будинок та наявне в будинку майно.

По даному факту була заведена кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_4, у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 270 КК України.

Під час розгляду справи позивачем було заявлено клопотання про дослідження зазначеної кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_4, у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 270 КК України.

Вироком Вишгородського районного суду Київської області 17.02.2014 року, який набрав законної сили 07.05.2014 року ОСОБА_4 було визнано винним у скоєні зазначеного злочину передбаченого ч. 2 ст. 270 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки та на підставі ст. 75 КК України останній був звільнений від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком на 3 роки.

Цивільний позов, який був заявлений ОСОБА_1 в рамках кримінальної справи був залишений без розгляду.

Крім того, судом було вжито всі заходи для допиту свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_8, які були заявлені позивачем під час судового засідання, однак судові доручення суду були повернуті без виконання.

Під час дослідження вказаної кримінальної справи, судом було оголошено покази ОСОБА_4 та ОСОБА_8 відповідно до яких, ОСОБА_4 пояснив суду, що 5 січня 2010 року він разом з бригадою робітників був задіяний на будівництві прибудови до будинку № 76 у с. Хотянівка Вишгородського району Київської області, садівницьке товариство Долина по вулиці 4 лінія, який належить ОСОБА_1 Після обіду до нього зателефонував виконроб ОСОБА_8 і сказав щоб він перевірив роботу обладнання, яке розмішує бетон. Він піднявся на другий поверх прибудови, підійшов до її краю і підпалив газову горілку, якою розтоплювали сніг. Горілка загорілася, а потім він загасив її і поклав на край прибудови, а сам спустився до низу перевірити фіксатор і побачив, що почав горіти дах будинку.

ОСОБА_8 під час досудового слідства пояснив, що з 2003 року по грудень чи січень 2010 року він працював на ПП «Будівельна компанія «ОСОБА_3 ОСОБА_4», остання посада начальник дільниці. Приблизно в кінці жовтня чи на початку листопада 2009 року, до нього звернувся директор вказаного підприємства ОСОБА_2, з пропозицією підробити на будівництві прибудови до будинку, який належить його знайомому ОСОБА_1 На дану пропозицію він погодився та в подальшому задіяв на будівництво вказаної прибудови дві будівельні бригади. Старшим однієї з бригад був ОСОБА_4 Будівництво прибудови розпочалось приблизно з 8-12 листопада 2009 року. Робота на будівництві велась вахтовим методом по два тижні. Інструктаж з дотримання техніки безпеки з працівниками будівельних бригад не проводився, оскільки будівництво проводилось не офіційно. Станом на 15 січня 2010 року на будівництві прибудови працювала будівельна бригада ОСОБА_4, до якої входили ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 Зранку на будівництво він не навідувався. Бригаді була поставлена задача закінчити армування на прибудові та залити перекриття бетоном. О 13 год. 40 хв. він зателефонував бригадиру ОСОБА_4 і попросив його, щоб він перевірив на прибудові армування і якщо перекриття засипано снігом, то щоб він перевірив, як розтоплюється сніг газовою горілкою, швидко чи ні. Близько 13 год. 50 хв., йому зателефонував ОСОБА_4, який повідомив, що в будинку пожежа.

Таким чином, дослідження зазначених документальних доказів спростовують твердження позивача щодо укладення між ним та ОСОБА_2 договору добудови його вищевказаного будинку.

Відповідно до положень ст. 61 ЦПК України: обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню; обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Звертаючись до суду з даним позовом ОСОБА_1 не було доведено факту досягнення домовленості сторонами договору підряду щодо істотних умов договору, зокрема, обсягу робіт, строків виконання робіт, оплати робіт.

Також не підтвердили факту досягнення згоди між сторонами з усіх істотних умов договору, зокрема, загальної вартості робіт та строків їх виконання свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_8

За змістом ч. 1 статті 875 ЦК України, предметом будівельного підряду є одержаний в процесі виконання договору будівельного підряду результат робіт у вигляді завершеного будівництвом об'єкту або закінчених будівельних робіт, які виконані підрядником відповідно до проектно-кошторисної документації на замовлення замовника та прийняті і оплачені останнім.

Враховуючи відсутність доведених істотних умов усного договору будівельного підряду щодо строків виконання робіт, обсягу та оплати робіт суд позбавлений можливості оцінити порядок, строки виконання даного договору сторонами.

В ході розгляду справи не було досліджено жодного доказу, що підтверджував факт укладання усного чи письмового договору будівельного підряду на який посилається позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги, натомість досліджені докази під час судових засідань спростували цей факт.

Разом з тим, з тексту позовної заяви та наданих позивачем в судовому засіданні пояснень є незрозумілим в наслідок чого позивачу заподіяно шкоду, в наслідок неналежного виконання ОСОБА_14 усного договору підряду, чи внаслідок вчинення відповідачем злочину. І позов і пояснення позивача містять посилання на обидві підстави.

Таким чином, якщо позовні вимоги позивача випливають з факту заподіяння шкоди неналежним виконанням усного договору підряду, укладеного на думку позивача у листопаді 2009 року, то позивачем пропущено встановлений законом строк для подачі такого позову до суду.

Суду не надано жодних даних, що відповідач є підрядником, не підтвердив укладення договору, ні усного, ні письмового.

Крім того, під час судового засідання відповідачем ОСОБА_2 було заявлено клопотання про застосування строків позовної давності.

Відповідно до ст. 267 ЦК України, зокрема, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Тобто, позивач не довів тих обставин на які він посилався, як на підставу позовних вимог, не надав докази в обґрунтування позовних вимог, що є його обовязком відповідно до засад змагальності процесу за ст. 10 ЦПК України. При цьому, суд створив всі умови для змагального процесу.

Суд, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 10, ст. ст. 57, 59 ЦПК України, з метою сприяння всебічному і повному з'ясуванню обставин справи роз'яснив особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попередив про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій.

Таким чином, суд, приймаючи до уваги недоведеність обставин на які посилався ОСОБА_1 в своєму позові, при цьому пропустив строки позовної давності без поважних причин, приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 5-11, 57-58, 60, 61,209. 212-215, 218 ЦПК України, ст. 875 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди та збитків, завданих внаслідок неналежного виконання договору підряду відмовити у повному обсязі.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня його отримання копії цього рішення в апеляційний суд Київської області через Вишгородський районний суд Київської області.

Головуючий: М.Б.Баличева