АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Юрченко А.С.

за участю: представників особи, яка не приймала участі у справі Яроша С.В., Огурецької Г.В.

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою Яроша Сергія Володимировича, який діє на підставі довіреності в інтересах особи, яка не приймала участі у справі - Товариства з обмеженою відповідальністю «Курорт «Сонячна Поляна» на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 19 серпня 2016 року про затвердження мирової угоди у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за договором позики, -

В С Т А Н О В И Л А:

Справа №754/6603/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-796/14870/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Лісовська О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
Позивач ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за договором позики, мотивуючи свої вимоги тим, що 25 березня 2016 року між сторонами був укладений Договір позики грошових коштів, нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В.

Відповідно до умов Договору позивач передав відповідачу у власність грошові кошти у розмірі 5000000 гривень, що були передані відповідачем в день його підписання та нотаріального посвідчення Договору. Умовами Договору було передбачено, що відповідач зобов'язується повернути позивачу грошові кошти у строк до 25 квітня 2016 року, проте на момент подачі позову до суду грошові кошти відповідач не повернув, а тому позивач просив стягнути з відповідача на його користь грошові кошти у розмірі 5000000 гривень та судові витрати по справі.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 19 серпня 2016 року задоволено клопотання представника позивача та відповідача про затвердження мирової угоди.

Затверджено мирову угоду, укладену між ОСОБА_5 в особі і йог представника ОСОБА_9, з однієї сторони, та ОСОБА_6, з другої сторони, по якій:

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 визнають, що 25.03.2016 року між ними був укладений нотаріально посвідчений договір позики грошових коштів на суму 5000000, 00 (п'ять мільйонів) грн., строк повернення позики 25 квітня 2016 року (включно).

ОСОБА_6, станом на день підписання цієї мирової угоди, визнає свій борг перед ОСОБА_5 у розмірі 5000000, 00 (п'ять мільйонів) грн. за договором позики грошових коштів від 25.03.2016 року.

Зважаючи на відсутність у ОСОБА_6 грошових коштів, достатніх для задоволення вимог ОСОБА_5 для повернення позики, вказаної у пункті 1 цієї мирової угоди, сторони домовились про те, що ОСОБА_6 в рахунок повернення зазначеної позики за цією мировою угодою передає у власність ОСОБА_5 нерухоме майно та земельну ділянку, а саме:

3.1 цілісний санаторний комплекс, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, що складається з:

санаторний корпус № 1, загальною площею 2142, 2укв.м., літера А, матеріал стін - цегла;

санаторний корпус № 2, загальною площею 1325, 9 кв.м., літера Р, матеріал стін - цегла;

котельня, літера Бб, матеріал стін - цегла;

котельня, літера С, матеріал стін - цегла;

підпірна стінка, літера І-ІІ, матеріал стін - бет.бл.,

що належить ОСОБА_6, Вікторовичу на підставі права приватної власності, що підтверджується нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 30.12.2015 року, внесеним в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності - номер запису про право власності: 128681151;

3.2 земельна ділянка, площею 0, 2 га, призначена для будівництва і обслуговування санаторно-оздоровчих закладів, кадастровий номер: НОМЕР_1, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_6 на підставі права приватної власності, що. підтверджується нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 30.12.2015 року, внесеним в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності - номер запису про право власності: 12868748.

За ОСОБА_5 визнається право власності на нерухоме майно, що вказано у пункті 3.1, та земельну ділянку, що вказана у пункті 3.2 цієї мирової угоди. У ОСОБА_6 припиняється право власності на нерухоме майно, що вказано у пункті 3.1, та земельну ділянку, що вказана у пункті 3.2 цієї мирової угоди.

Перехід права власності на нерухоме майно, що вказано у пункті 3.1, та земельну ділянку, що вказана у пункті 3.2 цієї мирової угоди, від ОСОБА_6 до ОСОБА_5 відбувається в момент затвердження судом цієї мирової угоди.

На підставі ухвали суду про затвердження: (визнання) мирової угоди ОСОБА_5

Михайлович набуває право здійснити у встановленому чинним законодавством порядку державну реєстрацію за собою права власності на нерухоме майно, що вказано у пункті 3.1, та земельну ділянку, що вказана у пункті 3.2 цієї мирової угоди.

Сторони дійшли згоди, що з моменту визнання за ОСОБА_5 права власності на нерухоме майно, вказане у п. 3 цієї мирової угоди, останній у повному обсязі відмовляється від права вимоги за договором позики грошових коштів від 25.03.2016 року.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6, підтверджують, що вони діють добровільно, без примусу, а також, що викладені вище умови відповідають їх волевиявленню та породжують настання бажаних наслідків, які відповідають їх дійсним інтересам.

Сторони свідчать, що на момент укладання мирової угоди вони мають належний обсяг цивільної правоздатності для укладання угоди, Сторони заявляють, що ні в процесі укладання мирової угоди ні в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, в тому числі й держави.

ОСОБА_6 стверджує, що нерухоме майно, що вказано у пункті мирової угоди, нікому іншому не продано, не подаровано, не відчужено іншим особам, не заставлено, в спорі і під забороною відчуження (арештом) не перебуває, права щодо нього у третіх осіб як в межах, так і за межами України немає.

Сторони домовились, що судові витрати, пов'язані з розглядом справи, несе ОСОБА_5.

Наслідки закриття провадження у справі, у зв'язку з укладенням мирової угоди, передбачені ст. 175, 205, 206 ЦПК України, сторонам роз'яснені і зрозумілі.

Умови мирової угоди набирають чинності з моменту набрання законної сили ухвали про визнання мирової угоди.

Провадження по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за договором позики - закрито.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представником особи, яка не приймала участі у справі Ярошем С.В., який діє на підставі довіреності в інтересах ТОВ «Курорт «Сонячна Поляна», подано апеляційну скаргу, в якій він просить ухвалу суду скасувати та передати справу на розгляд по суті до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представники ТОВ «Курорт «СонячнаПоляна» Ярош С.В. та Огурецька Г.В.. підтримали доводи апеляційної скарги.

Позивач ОСОБА_5 та відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу за їх відсутності у відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників ТОВ «Курорт «Сонячна Поляна» Ярош С.В. та Огурецької Г.В., вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

У ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

У ч. 1 ст. 182 ЦК України визначено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

За положеннями ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Згідно зі ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Таким чином, договір купівлі-продажу, предметом якого є нерухоме майно, має бути обов'язково нотаріально посвідченим.

Ураховуючи те, що перехід права власності на нерухоме майно та земельну ділянку, а саме: цілісний санаторний комплекс, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, що складається з: санаторного корпусу № 1, загальною площею 2142,2кв.м., літера А, матеріал стін - цегла; санаторного корпусу № 2, загальною площею 1325, 9 кв.м., літера Р, матеріал стін - цегла; котельня, літера Бб, матеріал стін - цегла; котельня, літера С, матеріал стін - цегла; підпірна стінка, літера І-ІІ, матеріал стін - бет.бл., та земельну ділянку, площею 0,2 га, призначена для будівництва і обслуговування санаторно-оздоровчих закладів, кадастровий номер: НОМЕР_1, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_5 не був нотаріально посвідчений, судове рішення суперечать вимогам ст. ст. 182, 640 ЦК України, оскільки за своєю суттю суд визнав дійсним договір купівлі-продажу. За змістом ухвали суду у ОСОБА_5 виникло право власності та право реєстрації на нерухоме майно.

Частиною 5 ст. 175 ЦПК України, якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

За змістом вказаної статті мирова угода - це складена сторонами з урахуванням інтересів усіх заінтересованих осіб, що беруть участь у справі, угода, яка визнається судом лише після встановлення законності й обґрунтованості її умов, а також з'ясування думки усіх заінтересованих осіб щодо можливості її визнання. Метою такої угоди є врегулювання спору між сторонами, а її умови можуть стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмету спору, тобто матеріально-правової вимоги позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення. Не може визнаватися судом мирова угода, умови якої не пов'язані зі спірними правовідносинами.

Таким чином, суд у порушення вимог ст. ст. 212 - 214 ЦПК України зазначених вимог закону не врахував та безпідставно застосував до даних правовідносин ст. 16 ЦК України для обрання такого способу захисту, як визнання мирової угоди та в обхід закону фактично визнав дійсним договір купівлі-продажу нерухомості.

Оскільки судом порушено норми матеріального та процесуального права, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись, ст.ст. 218, 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ЯрошаСергія Володимировича, який діє на підставі довіреності в інтересах особи, яка не приймала участі у справі - Товариства з обмеженою відповідальністю «Курорт «Сонячна Поляна» - задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 19 серпня 2016 року - скасувати, справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді: