Справа №489/4804/16-ц 12.12.2016 12.12.2016 12.12.2016
Провадження №22-ц/784/2706/16
Справа №489/4804/16-ц Головуючий у І інстанції Кирильчук О.І.
Провадження №22-ц/784/2706/16 Доповідач в апеляційній інстанції Лисенко П.П.
У Х В А Л А

Іменем України

12 грудня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Лисенка П.П.,

суддів: Галущенка О.І. та Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання - Богуславською О.М.,

без участі сторін,

переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 листопада 2016 року про повернення позовної заяви, постановлену у справі за матеріалами позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором із ОСОБА_2, -

у с т а н о в и л а :

29 вересня 2016 року Публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі - ПАТ «Акцент-Банк») через свого представника за довіреністю Сафір Ф.О. подало до Ленінського районного суду м. Миколаєва позовну заяву, яка містила позовні вимоги до ОСОБА_2 про стягнення грошових сум, заборгованих ним за безномерним кредитним договором від 22.07.2011 року.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11 жовтня 2016 року цю позовну заяву було залишено без руху, підставою чого названо ненадання представником позивача оригіналу довіреності, що підтверджувала б його повноваження. У зв'язку з цим, Сафіру Ф.О. надано строк, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ним копії ухвали, для усунення зазначеного недоліку.

26 жовтня 2016 року Сафір Ф.О. надіслав на адресу Ленінського районного суду м. Миколаєва, як на його думку, належно виготовлену копію довіреності, якою Голова правління ПАТ «Акцент-Банк» уповноважив його на представлення інтересів ПАТ «Акцент-Банк» в загальних та спеціалізованих судах окремих судових юрисдикцій, в тому числі і з правом підпису, проте вона не задовольнила суддю і той своєю ухвалою від 04 листопада 2016 року повернув позовну заяву ПАТ «Акцент-Банк» разом з доданими до неї матеріалами особі, яка її подала.

Представник ПАТ «Акцент-Банк» подав на останню ухвалу апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати і передати позовну заяву до районного суду для повторного вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Апеляційну скаргу слід задовольнити у повному обсязі, оскільки суд постановив її з порушенням норм процесуального права.

Повертаючи позивачу позовну заяву ПАТ «Акцент-Банк», суддя районного суду вважав, що провадження по ній не може бути відкрито, оскільки у справі відсутня належно оформлена довіреність, що підтверджувала б повноваження представника на пред'явлення даного позову.

Колегія суддів з таким висновком суду 1 інстанції не погоджується, вважає його помилковим, необґрунтованим та незаконним, оскільки він ґрунтується на неправильному сприйнятті суддею положень цивільного процесуального законодавства, яким регламентовано питання представництва.

Так, цивільно-процесуальним законодавством не зовсім чітко виписано порядок участі у суді представника юридичної особи, у зв'язку з чим норми, які це питання регламентують, потребують правового тлумачення та системно-логічного аналізу, в ході якого визначальним та безспірним є право особи на судовий захист його інтересів.

Так, за статтями 55, 59, 124 Конституції України, статтею 27 ЦПК України та пунктом 1 статі 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожній особі, як фізичній так і юридичній, а також державі гарантовано судовий захист їх інтересів, який здійснюється в порядку конституційного, цивільного, кримінального, адміністративного та господарського судочинств.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до статей 1, 3 ЦК України, статей 1, 3-4, 10-11, 303 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення, в порядку позовного, наказного та окремого провадження, цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

Такий розгляд проводиться, виходячи із загальних засад цивільного законодавства про: неприпустимість свавільного втручання держави у сферу особистого життя людини, її цивільного права та інтересу; справедливість; добросовісність та розумність.

Кожна особа, а у встановлених законом випадках, органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.

Відмова від такого права є недійсною, а його обмеженням формальними підставами процесуального характеру - грубим порушенням права особи на судовий захист.

В силу частин 1, 2 статі 38 ЦПК України, сторона, третя особа, особа, яка відповідно до закону захищає права, свободи чи інтереси інших осіб, а також заявники та інші заінтересовані особи в справах окремого провадження (крім справ про усиновлення) можуть брати участь у цивільній справі особисто або через представника.

Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 42 ЦПК України, повноваження представників юридичної особи, яка є стороною або іншою особою, яка бере участь у справі, мають бути посвідчені довіреністю юридичної особи або документами, що посвідчують службове становище і повноваження її керівника.

За статтею 119 ЦПК України, позовна заява подається в письмовій формі і повинна містити дані, вказані у частині другій названої статті, вона підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання.

Якщо позовна заява подається представником позивача, то до неї додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження (частина 8 названої статті).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 42 ЦПК України, повноваження представників юридичної особи, яка є стороною або іншою особою, яка бере участь у справі, мають бути посвідчені довіреністю юридичної особи або документами, що посвідчують службове становище і повноваження її керівника.

Відповідно до частин 3, 5 ст. 42 ЦПК України довіреність від імені юридичної особи видається за підписом посадової особи, уповноваженої на це законом, статутом або положенням, з прикладенням печатки юридичної особи (за наявності).

Оригінали документів, зазначених у названій статті, або копії з них, посвідченні суддею, приєднуються до справи.

Крім того, слід зазначити, що і статтею 120 ЦПК України передбачено обов'язок позивача, додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.44 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності.

З системно-логічного аналізу виписаних вище норм слідує висновок про те, що для якнайшвидшої реалізації конституційного права особи на судовий захист, представник позивача на підтвердження своїх повноважень при поданні позовної заяви може додавати до позовної заяви як оригінал самої довіреності так і належно завірену її копію, а вже при розгляді справи, суд перевіряє названі документи на їх тотожність, посвідчує копію довіреності та, за необхідності, приєднує її до справи.

Як вбачається з позовної заяви ПАТ «Акцент-Банк» і доданих до неї матеріалів, їх подав до суду представник ПАТ «Акцент-Банк» Сафір Ф.О. На підтвердження своїх повноважень представляти інтереси банку, він надав копію своє довіреності, належно завірену печатками та власним підписом, оскільки в самій довіреності зазначено, що «Для виконання наданих повноважень Представнику надається право від імені ПАТ «А-Банк» підписувати, подавати, пред'являти в загальних та спеціалізованих судах окремих судових юрисдикцій необхідні документи, посвідчувати своїм підписом копії документів, у тому числі копії цієї довіреності, та виконувати інші необхідні дії, пов'язані з цією довіреністю».

За такого, у суду першої інстанції були відсутні підстави для повернення позовної заяви позивачу, оскільки представлена Банком на вимогу суду позовна заява відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, а копія довіреності представника Банку посвідчена належним чином.

Її зміст свідчить, що представник Банку, який подавав до суду позовну заяву, наділений правом від імені ПАТ «Акцент-банк» підписувати, подавати, пред'являти необхідні документи, посвідчувати своїм підписом копії документів, у тому числі копії довіреності.

З урахуванням викладеного, оскаржувану ухвалу не можна вважати законною, а тому вона підлягає скасуванню, а позовна заява направленню до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття по ній провадження у справі.

Керуючись статтями 303, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 листопада 2016 року скасувати, а позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» з доданими до неї матеріалами повернути до Ленінського районного суду м. Миколаєва для вирішення питання про відкриття по ній провадження і розгляду по суті.

Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Лисенко П.П, Судді: Серебрякова Т.В.

Галущенко О.І.