Справа №442/7203/16-ц
Провадження №2/442/2521/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

01 грудня 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Крамара О.В.

при секретарі - Малик О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дрогобич цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором в розмірі 11915,25 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 29.02.2012 року між ним та відповідачкою було укладено кредитний договір №б/н на суму 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно умов кредитного договору відповідач зобовязалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідач взятих на себе зобовязань не виконала, а тому у нього виникла заборгованість у вищевказаному розмірі.

Представник позивача в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, в якій просить суд слухати справу у його відсутності, просить позов задоволити.

Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, не повідомила суду причини неявки.

При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у її відсутності, провівши заочний розгляд справи.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Зясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного:

Матеріалами справи встановлено, що 29.02.2012 року між сторонами було укладено договір №б/н на підставі якого ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на залишок заборгованості.

Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін.

У п.6.6 Умов надання банківських послуг встановлено, що позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно ст. ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у встановлений строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

ОСОБА_1 не виконала взятих на себе кредитних зобовязань, у звязку з чим станом на 31.10.2016 року заборгованість за кредитним договором у неї становить 11915,25 грн., а саме: 296,40 грн. заборгованість за кредитом, 7675,27 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2900 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафні санкції: 500 грн. штраф (фіксована частина), 543,58 грн. штраф (процентна складова).

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що вимоги є підставними та підлягають задоволенню, а тому з відповідача слід стягнути заборгованість за вищевказаним кредитним договором на загальну суму 11915,25 грн.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача 1378 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 174, 212, 214, 224 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 559, 1054 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 11915,25 гривень заборгованості за кредитним договором та 1378 гривень судових витрат, а всього:13293,25 гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення з дня отримання такого.

Заочне рішення може бути переглянуте Дрогобицьким міськрайонним судом, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.В. Крамар