Справа № 211/7173/15-ц
Провадження № 2/211/619/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01 грудня 2016 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Папариги В.А.,

при секретарі Ручка М.Л.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання чоловіка і жінки однією сім'єю без шлюбу, визнання права спільної сумісної власності та поділ спільного майна,

ВСТАНОВИВ:

19 листопада 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання чоловіка і жінки однією сім'єю без шлюбу, визнання права спільної сумісної власності та поділ спільного майна. В обґрунтування своїх вимог послався на те, що він познайомився з ОСОБА_3 восени 2009 року. Вони разом зустріли Новий Рік та з 2010 року почали спільно проживати як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу до лютого 2015 року. ОСОБА_3 до 02 листопада 2010 року знаходилась в офіційному шлюбі з іншим чоловіком, з яким вона спільно не проживала з 2009 року. Після знайомства з позивачем та початку спільного проживання ОСОБА_3 була оформлена як фізична особа підприємець по основному коду КВЕД організування інших видів відпочинку та розваг, але фактично ніякої діяльності з цього приведу не вела на той час, оскільки в неї не було ні освіти ні практики влаштування заходів. Тому після початку спільного проживання з нею, він запропонував їй свою допомогу у створенні бізнесу щодо організації весільних та інших свят. Для цього ним, 31.01.2010 року було зареєстровано домене ім'я "megasvadba.com" та створено сайт, який до сьогоднішнього часу працює. Він запропонував відповідачу пройти навчання в Києві у відомому агентстві організації весіль "Идеальная свадьба", дане навчання вони разом пройшли у травні-червні 2010 року. Після завершення навчання він запропонував ОСОБА_3 відкрити офіс і створити на його базі агентство "МегаСвадьба", для цього вони орендували квартиру за адресою: АДРЕСА_4. Таким чином з червня 2011 року було засноване агентство "МегаСвадьба" і розпочато спільну діяльність по організації весіль та свят на відповідному рівні послуг. В даній квартирі також виготовлялись та зберігалась частина обладнання, яке вони придбали за час спільного проживання та ведення бізнесу, зустрічались із клієнтами з якими укладались угоди і тому подібне. 23 вересня 2014 року ним та ОСОБА_3, було спільно подано до Державного підприємства "Український інститут промислової власності" Державної служби інтелектуальної власності України заяву про реєстрацію знака для товарів і послуг в Україна з проханням провести реєстрацію зазначеного в заяві позначення "МегаСвадьба", як знак для товарів і послуг на ім'я ОСОБА_1 та ОСОБА_3. В період спільного проживання з відповідачем ними в грудні 2013 року було придбано автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER T-5, 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 вартістю 135881 грн. (17000 доларів США по курсу НБУ на час придбання автомобіля). Даний автомобіль придбався за спільні гроші, частину грошей самостійно із ОСОБА_3 заробили, а частину грошей додали його батьки у розмірі 3700 доларів США, його знайомий ОСОБА_5 пригнав автомобіль з Голландії. На даний автомобіль ним було сплачено податок на утилізацію знятих з експлуатації транспортних засобів в розмірі 19800 грн.. На переобладнання в пасажирський варіант даного автомобіля, він взяв в борг 11000 грн. в грудні 2013 року, у знайомого ОСОБА_6, який потім повернув. Право власності на автомобіль було зареєстроване на ім'я відповідача, оскільки він офіційно зареєстрований в м. Долинська Кіровоградської області, а проживає в м. Кривий Ріг і реєстрація автомобіля в м.Долинська Кіровоградській області було б набагато складніше ніж реєстрація в м. Кривий Ріг, а також він з ОСОБА_3 мали намір зареєструвати шлюб. В подальшому відповідач склала на його ім'я нотаріальну довіреність від 07.05.2015 року на право розпорядження та керування автомобілем VOLKSWAGEN TRANSPORTER T-5 для поїздки в АР Крим. Також, в грудні 2014 року ними було придбано автомобіль VOLKSWAGEN NEW BEETLE, 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_2. Згідно розписки від 17.12.2014 року він особисто передав продавцю ОСОБА_7 грошові кошти в розмірі 2290 доларів США (36133,70 грн.) та 75000 грн., а всього 111133,70 грн. за придбаний автомобіль. Даний автомобіль він разом із другом ОСОБА_8 перегнали з м. Львів в м. Кривий Ріг. На використання автомобіля VOLKSWAGEN NEW BEETLE він використав частину особистих грошових коштів. Дані грошові кошти, йому перерахував його батько, що підтверджується випискою по карті. Право власності зареєстровано також на відповідача, але його частка у даному спільному автомобілі більш ніж у відповідача на 50000 грн. Крім цього ними було придбано наступне майно: смартфон LG G3 s DUAL вартістю 3289 грн. із карткою пам'яті 32 GB вартістю 210 грн., а всього 3499 грн., згідно товарного чеку від 10.11.2014 року, телевізор LED 46 A Saturn вартістю 4049,25 грн., згідно чеку від 13.09.2014 року, принтер Epson L800 з фото чорнилами та USB кабелем, всього вартістю 5423 грн., згідно товарного чеку № 225 від 12.01.2015 року. Вказує, що в лютому 2015 року після спільної відпустки закордоном, їх сімейні відносини із ОСОБА_3 були припинені остаточно, але вони домовились вести спільний бізнес і далі як партнери. В квітні 2015 року він та ОСОБА_3 змінили приміщення для їх спільного офісу на більш просторіший за адресою АДРЕСА_5, куди перевезли все майно та частину обладнання для ведення бізнесу. З переїздом допомагав його друг ОСОБА_9. 10.05.2015 року він виїхав на відпочинок з друзями до АР Крим на спільному автомобілі VOLKSWAGEN TRANSPORTER T-5. Після повернення з відпустки ОСОБА_3 поставила його перед фактом, що вона змінила ключі від офісу, а також враховуючи той факт, що обидва спільні автомобілі оформлені на неї, він фактично був змушений піти із спільного бізнесу без нічого і віддати їй автомобіль на якому повернувся. Відповідач на його прохання знайти мирні варіанти розподілу спільного бізнесу та майна, які б влаштували обидві сторони відповіла відмовою. З моменту повернення з відпустки (19 травня 2015 року) він не мав більше доступу до спільного офіс та майна і як наслідок втратив джерело заробітку. 04.11.2015 року, він звернувся до представника ДП "Український інститут промислової власності" ОСОБА_10 з питання щодо проходження процедури реєстрації позначення "Мегасвадьба". Але вона повідомила, що ОСОБА_3 в травні 2015 року звернулась до неї із договором про передачу права на одержання свідоцтва за заявкою від 12.05.2015 року в якому зазначено, що нібито він передав ОСОБА_3 право на одержання свідоцтва за заявою на знак для товарів і послуг "Мегасвадьба". На цій підставі ОСОБА_10 звернулась до Державного підприємства "Український інститут промислової власності" із заявою від 12.05.2015 року про зміну заявника внаслідок передачі права на одержання свідоцтва за заявкою на ОСОБА_3 З цього приводу він звернувся до Дзержинського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області за наслідками розгляду його заяви відкрито кримінальне провадження за ч. 4 ст. 358 КК України. На підставі вищевикладеного, просив суд встановити факт його проживання та ОСОБА_3 однією сім'єю, як чоловіка та жінки, які не перебували у зареєстрованому шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі в період з 02.11.2010 року до лютого 2015 року. Визнати їх спільною сумісною власністю наступне майно: автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER T-5, 2006 року випуску номер кузова НОМЕР_1, автомобіль VOLKSWAGEN NEW BEETLE, 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, смартфон LG G3 s DUAL із карткою пам'яті 32 GB, телевізор LED 46 A Saturn, принтер Epson L800 з фото чорнилами та USB кабелем, обладнання, меблі, побутова техніка перелічена в наданому переліку. Визнати право власності ОСОБА_1 на автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER T-5, 2006 року випуску номер кузова НОМЕР_1. Залишити у власності ОСОБА_3 автомобіль VOLKSWAGEN NEW BEETLE, 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, смартфон LG G3 s DUAL вартістю 3289 грн. із карткою пам'яті 32 GB вартістю 210 грн., а всього 3499 грн., телевізор LED 46 A Saturn, принтер Epson L800 з фото чорнилами та USB кабелем, обладнання, меблі, побутова техніка перелічена в наданому переліку. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 компенсацію вартості частини спільного майна в розмірі 169496,45 грн. та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати по сплаті судового збору.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю, суду пояснив, що він з відповідачем познайомились восени 2009 року, зустрічались і проживали на орендованій квартирі. Потім по вул. Революційній жили разом. Весь цей час вони разом працювали. В грудні 2014 року, він робив їй пропозицію одружитися, але після спільної відпустки у 2015 року, вони все ж таки вирішили, що вони не будуть разом. Але погодили, що будуть спільно вести бізнес. В травні він поїхав на відпочинок, а після відпочинку, відповідач йому повідомила, що буде вести бізнес одна. Вони жили як сім'я, у них був спільний бюджет, разом проводили час, у них були стосунки. Купували речі за кошти зароблені разом та частину коштів дали його батьки. Він працював на залучення клієнтів, відповідач виконувала функції оформлення. Він займався менеджментом, маркетингом. Так як він чоловік, він займався чоловічою роботою. Весь бізнес вівся спільно. В нього не було ключів - доступу до офісу. Спочатку проживали в квартирі по АДРЕСА_6, там жили біля року з весни 2010 року до літа 2011 року, потім переїхали на вул. 22 Партз'їзда 42/60, там жили до 2013 року. Договори не заключали, так як це були знайомі. Документу, що підтверджує, що він проходив навчання в нього немає. Як підприємець він не був зареєстрований, податок не сплачував. Вони нічого не оформлювали, так як у них був намір створити сім'ю, він робив їй пропозицію на що відповідач сказала, що поміркує. Крім того відповідач була вагітна у 2012 році і вони планували мати спільну дитину.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позов підтримала повністю, пояснила що, сторони проживають з 2010 року разом, вони разом відпочивали, спілкувались с друзями, мали спільний бюджет. Вони спільно проживали на орендованих квартирах. Оскільки у відповідача вже була зареєстрована ФОП, тому не було необхідності зареєструвати інше ФОП. Вони пройшли навчання та почали вести спільний бізнес по організації весіль. Зареєстрували торгову марку на 2 імені. Ними купувалося майно для проведення весіль та інших свят. Даний факт підтверджується спільними фотографіями. Є фото зі спільного офісу. Під час спільного проживання було придбано 2 автомобіля - частково спільними коштами та частково коштами батьків позивача. Вони були разом на весіллі брата, позивач був в якості цивільного чоловіка. В січні 2015 року відносини були припинені остаточно. Після повернення з відпочинку в травні 2015 року, позивачем було встановлено, що ОСОБА_3 змінила замки у спільному офісі, залишила у своїй власності все придбане майно собі. Просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_11 проти позову заперечувала, та пояснила, що вона раніше перебувала у шлюбі, однак у 2010 році розлучилася. Після цього вона зустрічалася з хлопцем з Одеси, вони спілкувалися з ним інтернет зв'язком їздили один до одного в гості, майже два роки, однак потім перестали зустрічалися, оскільки він мав намір на серйозні відноси і бажав, щоб вони проживали в Одесі, однак оскільки в неї був бізнес в Кривому Розі їх шляхи розійшлися, після цього вона зустрічалася з іншими чоловіками. Що стосується позивача, то вони дійсно були дуже близькими друзями, він у неї працював, допомагав в оформленні весіль, однак основну організацію проводила вона. Вона знала його відношення до неї, він дійсно пропонував їй одружитися, однак вона наміру на це не мала. Разом однією сім'єю вони не проживали, вона мешкала то у своїх батьків, а потім винаймала квартиру, однак разом з ОСОБА_37 як чоловік та жінка вони не проживали, спільного побуту не вели. Спільних грошей у них не було, за свою роботу він отримував платню, крім того він працював також на іншому підприємстві. Він дійсно допомагав їй купувати автомобілі, через свого знайомого, однак за її гроші. Наполягала на тому, що спільного побуту з позивачем не вела, спільно не проживала. За його наміри вона знала, однак в неї таких планів як у нього не було. Не заперечувала, що вони як друзі декілька разів їздили відпочивати, неодноразово зустрічалися разом з ним та спільними їх друзями в кафе та на різних заходах. Оскільки в неї був автомобіль, вона допомагала ОСОБА_1 переїжджати з квартири на квартиру, однак з ним в них не проживала. Вважає, що позивач використовуючи їх дружні відносини, бажає заволодіти її майном.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 заперечувала проти позовних вимог повністю. Суду пояснила, що позивач з незрозумілих причин називає бізнес спільним. Разом сторони не проживали. Це підтверджується актами з місця проживання. ОСОБА_11 після розірвання шлюбу з листопада 2010 року по жовтень 2014 року проживала зі своїми батьками в АДРЕСА_7, до цього проживала зі своїм першим чоловіком. За це період зустрічалася з іншими чоловіками. З жовтня 2014 року по 2015 рік проживала по АДРЕСА_8 орендувала квартиру у своєї знайомої.

Вислухавши сторони, свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З наданих сторонами письмових доказів встановлено, що ОСОБА_3 з 2009 року зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців, як фізична особа підприємець по основному коду КВЕД організування інших видів відпочинку та розваг (а.с. 12- витяг). 31.01.2010 року ОСОБА_1 зареєстровано доменне ім'я "megasvadba.com" зі строком делегування з 31.01.2010 року по 03.02.2016 року та створено сайт ( а.с. 13 - копія сертифікату). 23 вересня 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було спільно подано до Державного підприємства "Український інститут промислової власності" Державної служби інтелектуальної власності України заяву про реєстрацію знака для товарів і послуг в Україні, а саме позначення "МегаСвадьба", як знак для товарів і послуг на ім'я ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ( а.с. 14- копія заяви). Згідно договору від 12.05.2015 року ОСОБА_1 передав правонаступнику ОСОБА_3 право на одержання свідоцтва за заявкою на знак для товарів та послуг, поданою на реєстрацію до ДП Український інститут промислової власності" Державної служби інтелектуальної власності України ( а.с. 17 - копія договору).

Згідно інформації Територіального сервісного центру 3 1243 Регіонального сервісного центру в Дніпропетровській області міністерства внутрішніх справ станом на 10.02.2016 року за ОСОБА_3 зареєстровані наступні транспортні засоби:

- VOLKSWAGEN TRANSPORTER T-5, 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_3, перереєстрація якого здійснена 28.12.2013 року при переобладнані без заміни номерних агрег ( а.с. 68 - копія реєстраційної картки);

- VOLKSWAGEN NEW BEETLE, 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_4, зареєстрований 23.12.2014 року на підставі довідки - рахунку № ВІА965280 від 17.12.2014 року (а.с. 67 - копія реєстраційної картки).

Згідно актів з місця проживання, ОСОБА_3 в період з жовтня 2014 року по серпень 2015 року самостійно проживала за адресою: АДРЕСА_1, сама вела домашнє господарство, у шлюбі у тому числі і цивільному не перебувала (а.с. 119, 148 - копія акту від 13.01.2016 року та оригінал акту від 21.01.2016 року).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що позивач звернувся до нього з проханням, щоб він пригнав з Голландії автомобіль, це була осінь 2013 року. Вони разом по інтернету знайшли автомобіль, він поїхав привіз його, ОСОБА_1 розрахувався. Допомагав в переобладнанні автомобілю з грузового на пасажирський та з його реєстрацією. Не пам'ятає на кого оформлювали автомобіль. ОСОБА_15 особисто передавав гроші. Вони збиралися займатися весільними послугами, для цього потрібен був автомобіль. Він займається грузовими перевозками, продажем автомобілей, у нього було відкрите підприємство. Договір з ОСОБА_37 не укладався. В подальшому він не знає на кого оформлювався автомобіль. Усі документи, які були на автомобіль надавалися до ДАІ.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що взимку 2013 року ОСОБА_1 звертався до нього за грошовою допомогою для переобладнання автобусу, який використовувався для організації весіль. Гроші він надав, ОСОБА_1, повернув їх влітку 2014 року. В приміщенні, розташованому на АДРЕСА_9 він був, там велась робота по організації весіль. Він розцінює це як сімейний бізнес. Сторони виглядали як пара. У них були розмови про спільне проведення часу. Вони їздили разом у м.Київ на автомобілі, разом спілкувались. Вони були як організатори та ведучі. В березні 2013 року в перший раз побачив, коли вони разом їхали до Києва. ОСОБА_1 взяв у нього в борг 12500 тисяч гривень. Зі слів вони казали, що для переобладнання автобусу, автобус потім був переобладнаний. Він також був на спільному заході в ОСОБА_11 там були ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що знає що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 жили разом. ОСОБА_3 училася з його дружиною у школі. З 2011 року вони почали спілкуватися тісно. З ОСОБА_1 почали спілкуватися, коли вони купили авто Фольцваген Т-5. Вони їздили до чоловіка у якого він замовляв авто. Разом ремонтували цей автомобіль. Приїжджали в офіс разом. На усі зустрічі спільні їх, вони приходили начебто як пара. Начебто і зустрічалися і жили разом. Бізнес вели разом. На офісі він був. У них були дружні стосунки. Фольцваген Жук вони купували через інтернет, він їздив з ОСОБА_1 долари міняти, торгувалися, щоб людина забрала гривні. Це було у місці Львові. Він так зрозумів, що цей автомобіль він купував для роботи. Він не працював з ними, відносини були більш дружні. Він працює на «Арселорі», раніше працював на автосервісі. На сервісі є багато знайомих. Збиралися 2-3 парами. Вони жили як сім'я, без штампа у паспорті. За обручки він не знає, а те, що ОСОБА_1 збирався робити пропозицію знає, збирався зробити вечірку. Це було пару років тому, як раз перед їх розривом. Вони розходилися та сходилися. Коли вони почали зустрічатися у 2011 році у них були добрі відносини, потім у кінці відносини погіршилися. Їх збирали для того, щоб ОСОБА_1 зробив пропозицію ОСОБА_3, але потім все відмінилося. У зв'язку із розширенням бізнесу, вони вирішили найняти нових людей, а потім взагалі розбіглися.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що познайомився з позивачем у кінці 2010 року. Після цього наладились дружні відносини. На Дні ОСОБА_15 був, бачив як він займався своєю справою, він допомагав розробкою сайту, яким він займався. Бачив перший раз їх в квартирі по вул. Революційній - вони жили утрьох: ОСОБА_15, його брат та ОСОБА_10. Потім були зустрічі в інших місцях. Потім вони з цієї квартири переїхали на іншу, він допомагав з переїздом. Коли в них відкрився офіс, він був на офісі, вони там збиралися. Вони виглядали зі сторони як пара. Були постійно удвох. ОСОБА_15 його частково залучав по сайту. Ближче до 2014 року почалися у них проблеми, це те, що він бачив зі сторони. Він був на відкритті офісу на 22 Партз'їзду, вони навіть опитували людей, брали інтерв'ю. Він був запрошений з другом на вечірку - сюрприз в ОСОБА_11 підсумком якої повинна була стати пропозиція ОСОБА_10. У кінці ОСОБА_15 запропонував ОСОБА_10 обручку, ОСОБА_10 сказала, що подумає. Він був у батьків ОСОБА_16 по вул. Водоп'янова, вони були проїздом взимку. На пікнік їздили разом. Вони їздили разом відпочивати. Бачив як їх офіс наповнявся обладнанням, якимось речами. В їх квартирі було декілька кімнат, було 2 ліжка, одне в їх спальні, інше в кімнаті його брата. В тій кімнаті були особисті речі. Жили в 2011 року, потім переїхали на 22 Партз'їзду. ОСОБА_15 та ОСОБА_11 переїхали потім. Після того, як вони розсталися, вони продовжували працювати удвох, а потім ОСОБА_10 змінила замки.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що в 2009 році сторони були запрошені на корпоратив, де вони вже були парою, яка зустрічалася. Він був у них в гостях і вони були у нього в гостях. Як сімейна пара вони їздили відпочивати за кордон. Разом вели бізнес. Вони обнімалися, трималися за руки, коли вони були в нього в гостях, спали разом на одному ліжку. Коли він був в гостях, бачив, що вони залишаються ночувати, як сімейна пара. Почали жити вони по 22 Партз'їзду, потім жили вони на Косіора. Було видно, що це оселя двох людей, які проживають разом. В офісі спочатку нічого не було, потім почала з'являтися оргтехніка, телевізор плазмовий. Вони жили у цьому офісі, бачив стакани та інше. Бізнес був їх спільний. Він був на вечірці сюрприз, коли ОСОБА_15 зробив пропозицію ОСОБА_10. Вони відпочивали разом. Після того, як закінчилися їх відносини, як партнери, вони ще продовжували працювати. З травня 2015 року, закінчилося їх спільна робота. Вони з ОСОБА_10 разом працювали у компанії. Спочатку познайомився з ОСОБА_10, потім з ОСОБА_15. Квартира була як квартира і як офіс. В квартирі були квіти, арки, телевізор, меблі, холодильник, стіл. Печі газової не було. На його думку, вони жили разом у цій квартирі. Потім вони жили по АДРЕСА_10. Вони планували одружитися, у них вже були обручки. В оселі він був часто.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_17 суду пояснив, що сторони були парою, запрошували їх, виїжджали на природу, ходили у боулінг, проводили разом час. Проживали разом, в гостях були у них були. Вони провели вечір, і ОСОБА_15 розмовляв, що якщо він хоче залишити відносини - треба робити вибір - або робити пропозицію, або відпускати. В ОСОБА_11 були запрошені гості та музиканти, були обручки, вони стояли на 2 поверсі. ОСОБА_16 відповіла йому, що подумає, після того перед Новим Роком вони були як пара, потім поїхали у Єгипет. Після того вони розійшлися, але залишились компаньйонами, це було вже в 2015 році після приїзду з Єгипту. Вони сварилися, потім знову сходилися. Були моменти, що вони сварилися і були моменти, що вони сходилися. Пам'ятає, що ОСОБА_10 вийшла закурила, хоча вона не курить, сказала, що посварилися. З 2011 року він з ними знайомий, тому може підтвердити обставини з 2011 року, що вони були разом з весни, приблизно березень, але точно сказати не може.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_18 суду пояснила, що ОСОБА_15 та ОСОБА_10 знає давно. Вони з ОСОБА_15 разом займалися бізнесом, пов'язаним з фондовим ринком. Вони познайомились з ОСОБА_10, в неї вже було агентство, так як в неї власне весілля не задалося, вона займалася агентством. ОСОБА_16 трудоголік. Відносини в них були більше як дружні. У ОСОБА_10 були романтичні відносини з хлопцем з іншого міста. Вважає, що сім'ї не було. ОСОБА_16 була заміжньою за своєю роботою. ОСОБА_15 до того, як зустрічався з ОСОБА_10, зустрічався з її подругою. ОСОБА_15 займався фондовим ринком, потім менеджером був. Відносини у них були, як у друзів. Знає, що ОСОБА_19 проживала в батьків, а потім орендувала квартиру по АДРЕСА_10. Вона була у квартирі, де проживала ОСОБА_19 і там знаходився ОСОБА_15 в той час. Вона була на Дні ОСОБА_20. ОСОБА_1 там був. Вони сиділи на різних кінцях стола. На Новий Рік вона була у ОСОБА_11, це було 5-7 років тому назад. Вона знає, що у ОСОБА_20 в агентстві є 2 автомобіля. Батьки відповідача продали Славуту, доложили гроші та купили автомобіль, їм пощастило оскільки різко змінився курс долару, продали за нижчим курсом а купили за вищим. ОСОБА_15 та ОСОБА_16 були в Єгипті, але вона знає, що більше всього ОСОБА_1 самостійно їздив відпочивати. ОСОБА_15 знав, що у ОСОБА_20 був інший чоловік з Одеси. ОСОБА_15 казав їй про це. Коли він познайомився з ОСОБА_20, в неї вже був свій бізнес. Автомобілів не було. У ОСОБА_20 був офіс біля "Приватбанку", вона його бачила біля того офісу. Вона не може стверджувати, що вони проживали спільно. Вона пам'ятає події, які пов'язані з купівлею лише маленької машини.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_21 суду пояснив, що він знає батька ОСОБА_19, він у нього працює. Він точно не пам'ятає але десь приблизно з 2011 року коли ОСОБА_19 розлучилася зі своїм чоловіком вона проживала зі своїми батьками в їх квартирі. Після 2014 року, йому важко казати, він бачив її менше, але інколи він бачив її в батьківському домі. Її офіційного чоловіка, він бачив, інших чоловіків він не знає. Було декілька періодів та декілька чоловіків. ОСОБА_16 допомагала батькам, бачив, як вона приносила додому продукти. Її батько йому би сказав, якщо б ОСОБА_19 вирішила з кимось зв'язати життя. ОСОБА_16 цілеспрямована та відповідальна дівчина. Вона добре вчилася в школі та університеті. Він її готував для роботи для себе. У нього вона займалася зовнішньоекономічною діяльністю та маркетингом. Вона пішла, так як їй було тісно на підприємстві. Вона організовувала маркетингові акції та участь у виставках. Це було декілька виставок у Києві. ОСОБА_16 їздила на Таврії, батько продав Таврію, курс змінився та вони купили Фольцваген Жук. Про інші автомобілі він нічого не знає. Він не знає чи ОСОБА_19 була у громадянському шлюбі з іншим чоловіком. Він би про це знав від батька. Позивача можливо колись і бачив. До 2014 року він бачив ОСОБА_19 постійно. Коли він повертався з роботи, бачив, що її автомобіль стояв на стоянці, тому і робив висновок, що людина вдома. З 2014 року бачив рідше вже машину. Машина стояла всю ніч. З ким вела бізнес ОСОБА_11 йому не говорили і він не знає. Йому відомо, що вона сама веде бізнес по організації весіль. Обличчя і зріст позивача йому знайомий. Батьки ОСОБА_16 допомагали, вони дружня родина і постійно допомагають один одному.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_22 суду пояснила, що знає і позивача і відповідача, однак спільного життя у них не було. Знає їх з 2013 року по 2015 рік. Вони були знайомими, з ОСОБА_19 вони познайомилися для організації її весілля. Знайомі їй сказали, що є така ОСОБА_3, в Інтернеті вона побачила рекламу та зателефонувала ОСОБА_19. Вона позивача на офісі бачила. ОСОБА_15 особисто на її весіллі не допомагав. Організацією її весілля займалася тільки ОСОБА_19. Вони з ОСОБА_19 зійшлися характерами і почали дружити. Знає, що вона жила з батьками, була у неї вдома, де батьки живуть. Знає її батьків. ОСОБА_15 там не було. Потім вона проживала біля Голівуда у квартирі своєї подруги. У неї склалося враження, що вона проживає одна. В неї був зовсім інший хлопець. Якщо б в неї був хлопець ОСОБА_3 їй би сказала про це. На її ОСОБА_23 біля ОСОБА_19 сиділа вона та ще одна дівчина. ОСОБА_15 був як друг та знайомий. На її думку хлопця ОСОБА_19 звали ОСОБА_35. Вона часто їздила з ОСОБА_19 на своєму авто. В офісі ОСОБА_1 сидів за комп'ютером, що саме він робив вона не знає. Вона точно знає, що ОСОБА_1 не її хлопець. Вони не обнімалися, не цілувалися, про весілля не розмовляли. ОСОБА_16 хотіла Таврію змінити, вона бачила, як вона збирає на це гроші. Вона пам'ятає, як ОСОБА_19 їздила на авто.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_24 суду пояснив, що ОСОБА_19 знає з 2009 року, знайомі вони по роботі. З 2010 року вони перебували у відносинах, які продовжувалися біля 3 років - 2,5 року. ОСОБА_16 розказувала, що в неї є проект, який вона реалізовує. Офіційні відносини у них закінчилися, але були ще дружні відносини. Він знає, що справи шли вгору, весіль було більше. Про ОСОБА_1 знає, що він її знайомий, займався він фондовим ринком. Потім він прийшов до них на роботу. ОСОБА_15 оказував знаки уваги до ОСОБА_19. ОСОБА_15 його особисто не знає. ОСОБА_16 приїздила до нього в Одесу. Він думав, що бізнес цей краще вести в Одесі, але ОСОБА_19 мала свої розрахунки. Вони мали плани на майбутнє. Мали плани їхати у Болгарію, але він не встиг відкрити шенген. Коли вона до нього приїздила вони сумісно обідали, вечеряли. В неї була мрія купити Фольцваген Жук. За три роки вона приїжджала раз в 1,5-2 місяця. Відносини були як чоловіка та жінки. Був в офісі, в місті не орієнтується. ОСОБА_15 в офісі не бачив, знає, що він в неї працював, як найманий працівник. Йому було незрозуміло, чому ОСОБА_1 оказує знаки уваги, якщо він знає, що в ОСОБА_19 є він. Знає, що територіально їх офіси були поряд. В нього не було підстав вважати, що ОСОБА_24 може ще з кимось вести спільний побут або зустрічатися.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_25 суду пояснила, що ОСОБА_19 виходила заміж за брата її колишнього чоловіка. Вона спілкується з нею часто, зараз вона живе в Москві, але вони часто телефонували один одному. Позивача знає давно. ОСОБА_11 була заміжня за ОСОБА_26, потім вони розвелися та вона почала жити з батьками, потім вона зустрічалася з ОСОБА_24 з Одеси. Вона дуже добре знає її сім'ю, вони навіть інколи дзвонили один одному, вона приходила у гості з ночівлею, це було в 2011-2012 роках . Потім вона переїхала до м. Москви та попрохала ОСОБА_19 доглядати за її квартирою по АДРЕСА_10. Це було у 2014 році, ОСОБА_19 вона дала ключі і вона платила за квартиру. Вони тісно спілкувалися. ОСОБА_11 з ОСОБА_36 жили у її квартирі. Вона його бачила по вайберу. Її мати власниця квартири, а живе в Італії. ОСОБА_16 бачила з самого початку, як вона цим займалася. Вона свою компанія створила сама. ОСОБА_15 був її другом, та намагався залицятися, але нічого не було. ЇЇ мати приїздила до Кривого Рогу та деякий час там була, тому і підписала акт про проживання, зараз поїхала до Москви. У 2014 році вона особисто в Кривий Ріг приїжджала раз в пів року на 1-2 тижні. Вона все бачила по відео. З ОСОБА_1 вона по вайберу не спілкувалася. Спілкувалася по Вайберу с хлопцем ОСОБА_19 - ОСОБА_36. Вона запрошувала ОСОБА_19 та ОСОБА_1 до себе на ОСОБА_23, як знайомих.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_27 суду пояснила, що вона працює заступником генерального директором рекламного агентства. Вони проводять таку виставку як Мир Свадьби. ОСОБА_16 була ініціатором цієї виставки. ОСОБА_16 оптиміст, надійна людина. Бачила її постійно, часто зустрічалися. Першу виставку вони провели в 2010 році, потім вони почали зустрічатися кожен рік і робити виставки. В особисті відносини вона не лізла. Однак не чула, щоб ОСОБА_3 проживала сумісно з ОСОБА_1. Він був біля неї на виставці, однак вони не були сімейною парою. Вона бачила роботу ОСОБА_27, оскільки вона організовувала весілля її доньки, це було на високому рівні. ОСОБА_15 вона не бачила на весіллі її доньки. Весілля її доньки було у 2012 році. ОСОБА_16 не сидить на місці, вона завжди крутиться. Вона не бачила чим займався ОСОБА_1 на виставці. Особисте весілля ОСОБА_27 вона не знає, вона знає, що вона була заміжня, так як чоловік її приїздив до офісу. Дуже рідко вона спілкувалася з ОСОБА_1. ОСОБА_16 робила усю рекламу. За все вона домовлялася з ОСОБА_3. Усі організаційні питання, відносно виставки робили ОСОБА_27. Що робив ОСОБА_1 вона не знає.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_29 суду пояснила, що ОСОБА_19 її подруга, вони познайомилися, коли вона організовували її весілля. Це було у 2014 році. Усі зустрічі з приводу весілля вона проводила тільки з ОСОБА_19. Усе весілля робила ОСОБА_19. Вони тоді не спілкувалися з приводу того, де та з ким вона живе. Потім почали спілкуватися. ОСОБА_16 ні з ким не жила та не зустрічалася. ОСОБА_1 бачила в офісі, він сидів за комп'ютером. З ним ніякі питання вони не обговорювали. Бачила його на весіллі. Вони з ОСОБА_37 не виглядали, як сім`я. З ОСОБА_19, ОСОБА_36 та її чоловіком вони разом гуляли. Це було з початку 2015 року. ОСОБА_16 з ОСОБА_36 трималися за руки, спілкувалися. Можна було сказати, що вони зустрічалися. З того моменту, як вона познайомилася з ОСОБА_19, вона з ОСОБА_1 не була сім'єю. Вона була там, де живе ОСОБА_19. Це була квартира на Соцмісті, там вона жила з ОСОБА_36. ОСОБА_30 живе в квартирі, ОСОБА_1 там не було. У

В судовому засіданні свідок ОСОБА_31 суду пояснила, що ОСОБА_3 вона знає з 2011 року, разом їздили на екскурсію до м. Умань, після того підтримують дружні відносини, часто переписуються. Про те, що вона зустрічалася з ОСОБА_1 вона не говорила, хоча про її відносини з хлопцем з іншого міста їй відомо. Коли вони розійшлися вона дуже переживала. Вони часто з нею зустрічалися в тому числі в офісі її фірми, вона організовувала весілля її друзів. Якби у ОСОБА_3 були відносини з ОСОБА_37 вона б їй про це сказала.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_32 суду пояснила, що ОСОБА_3 вона знає з 2009 року так як зустрічалася з її братом. Їй відомо, що коли ОСОБА_3 розлучилася вона тривалий час зустрічалася з хлопцем з Одеси. Їй відомо, що ОСОБА_1 працював у ОСОБА_30, однак вона на нього скаржилася, так як він не справлявся з роботою. В сімейних відносинах вони ніколи не перебували, однак вона його бачила в офісі. Вони інколи разом були на заходах, в них були дружні відносини, однак щоб вони спільно мешкали, їй не відомо.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_33 суду пояснила, що вона знає ОСОБА_3 дуже давно вони разом працювали в кафе, потім коли вона розвинула свій бізнес вона часто заходила до них в кафе де зустрічалася зі своїми клієнтами, часто залишала свої речі. З 2012 року вона знає ОСОБА_1, ОСОБА_16 їй розповідала, що в них гарні дружні відносини він їй допомагає, однак про те, що вони зустрічаються вона не говорила. Їй відомо, що в неї в Одесі був хлопець з яким вона тривалий час зустрічалася. Коли вона купувала автомобіль, вона їй розповідала, що дуже вигідно продала автомобіль Славуту, а потім різко піднявся долар і вона змогла за ці кошти купити кращу машину. Якби ОСОБА_3 проживала з ОСОБА_37, вона б їй про це сказала, однак навіть коли вона їх бачила вони не були як сімейна пара, а були як друзі, хоча ОСОБА_30 не раз говорила, що він до неї проявляє симпатію. Крім того їй відомо, що вони разом відпочивали, їздили в Єгипет, однак не як сім`я.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя.

Разом з тим, згідно із ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення гл. 8 цього Кодексу.

Тобто при застосуванні ст. 74 СК України слід виходити з того, що вказана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Крім того, для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно.

За приписами ч.2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-37цс11 від 20 лютого 2012 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Дослідження указаних норм дає підстави для висновку, що ст.74 СК України поширюється на правовідносини між чоловіком та жінкою, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, і для визнання майна, придбаного під час фактичних шлюбних відносин, спільною сумісною власністю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім'ї, а також наявність усталенних відносин.

Отже, майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об'єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб, як сім'ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об'єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Відповідно до положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст.57,58 ЦПК України доказами вважаються будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказі, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Крім того, у ч. 4 ст. 60 ЦПК України визначено, що доказування (а, отже, і рішення суду) не може ґрунтуватися на припущеннях.

В підтвердження своїх вимог про встановлення факту проживання його та ОСОБА_3 однією сім'єю, як чоловіка та жінки, які не перебували у зареєстрованому шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі в період з 02.11.2010 року до лютого 2015 року, визнання спільною сумісною власністю майна та його поділ, позивач ОСОБА_1 перш за все послався на показання свідків: ОСОБА_34, ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_12, ОСОБА_8, ОСОБА_14, документи, щодо його боргових зобов'язань та документи, що стосуються спільного подання сторонами заяви про реєстрацію знаку для товарів і послуг в Україна а саме позначення "МегаСвадьба", як знак для товарів і послуг на ім'я ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Втім, запропоновані стороною позивача докази, зважаючи на надані стороною відповідача в свою чергу в підтвердження своїх заперечень докази (показання свідків, акти з місця проживання) не доводять суду достовірно та беззаперечно того, що сторони в період з 02.11.2010 року до лютого 2015 року проживали у фактичних шлюбних відносинах, вели спільне господарство, не доводять наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім'ї, а також наявність усталених відносин.

Пояснення свідків, як зі сторони позивача так і зі сторони відповідача, підтвердили лише те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 підтримували тісні дружні стосунки, вказані обставини підтверджують і надані фотокартки з зображенням останніх. Однак зазначених доказів недостатньо для застосування положень ст. 74 СК України, оскільки жоден із свідків беззаперечно не пояснив та не був свідком наявності фактів сумісного проживання, ведення спільного господарства та іншого в розумінні вказаної статті. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що спірне майно було придбано за спільні кошти ОСОБА_3 та ОСОБА_1, також не надано доказів того чи вели вони спільне господарство та чи мали спільний сімейний бюджет, тобто чи носили їх відносини усталений характер, що притаманний подружжю. Крім того, свідки зі сторони відповідача свідчили про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не проживали однією сім'єю.

Як вбачається з копії паспорту позивача, долученого ним до позову, місце проживання ОСОБА_1 з 18.02.2010 року зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2, як слідує з усіх документів, що надавалися позивачем в підтвердження звернення та отримання свідоцтва за заявою про реєстрацію знака для товарів та послуг в Україні, реєстрації відповідача фізичною особою підприємцем, у зазначений позивачем в позові період місце проживання відповідача ОСОБА_3 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3.

В такому разі, позивач мав надати суду належні та допустимі докази спільного проживання однією сім'єю з відповідачем без реєстрації шлюбу, належні докази того, що вони разом проживали, як зазначав позивач в орендованих квартирах, це перш за все спільне укладення належним чином договорів оренди цього майна, реєстрація їх місця проживання за однією адресою, ведення спільного господарства, спільні заощадження, спільні покупки, та те, що він брав участь у придбанні спірного майна внаслідок спільної праці сторін та трудової участі.

Однак, доказів про спільне проживання за однією адресою, збирання коштів, розмір внеску кожного у придбанні майна, матеріали справи не містять. Крім того, доказів наявності частини майна, яке позивач просить визнати суд спільною сумісною власністю, взагалі не надано.

Оскільки позивачем відповідно до положень ст.ст. 59, 60, 61 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів спільного проживання однією сім'єю з відповідачем без реєстрації шлюбу, ведення спільного господарства та те, що він брав участь у придбанні спірного майна внаслідок спільної праці сторін у справі, наявності частини спірного майна, а встановити факт проживання без реєстрації шлюбу та придбання у вказаний період спірного майна за спільні кошти лише на підставі показань свідків за наявності протилежних показань свідків зі сторони відповідача, та за відсутності будь яких інших належних та допустимих доказів, на підставі яких можливо було б встановити факт проживання сторін однією сім'єю без реєстрації шлюбу, виникнення між вказаними особами усталених відносин, притаманних подружжю, ведення ними спільного господарства в період протягом якого було придбано спірне майно, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись ст.ст. 3,21, 74 СК України, ст. ст.10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання чоловіка і жінки однією сім'єю без шлюбу, визнання права спільної сумісної власності та поділ спільного майна - відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: В. А. Папарига