Справа № 369/5481/16-ц Головуючий у І інстанції Волчко А. Я.
Провадження № 22-ц/780/4827/16 Доповідач у 2 інстанції Мельник Я. С.
Категорія 4 01.12.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

01 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Гуля В.В., Верланова С.М.,

та секретаря Нагорної Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на майно,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2016 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду із вищевказаним позовом, у мотивування якого зазначала, що вона та відповідач ОСОБА_3 з грудня 2003 року по 17 липня 2013 року проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, під час чого у 2008 році вони уклали церковний шлюб і провели обряд вінчання. Вважає, що за час спільного проживання спірне майно було придбане за її особисті кошти, однак за домовленістю з відповідачем було зареєстровано на його ім'я.

Вказує, що після припинення у 2013 році фактичних шлюбних відносин, відповідач обіцяв їй, що придбане за час шлюбу майно буде переоформлено на неї, однак, відповідних дій відповідачем вчинено не було, через що, з метою захисту своїх майнових прав, вона змушена звернутися до суду із позовом про визнання за нею права особистої власності на спірне майно, а саме на: житловий будинок АДРЕСА_1; земельні ділянки площею 1,1222 га та 1,1154 га, що розташовані на території Бузівської селищної ради, Києво-Святошинського району, Київської області, та площею 0,4826 га, яка розташована у АДРЕСА_1; автомобілі LAND ROVER DISCOVERY 2005 року випуску, TOYOTA LAND CRUISER PRADO, 2005 року випуску, MERCEDES-BENZ GL 550, 2008 року випуску та щоглову трансформаторну підстанцію з лінією електропередач та опорами.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 липня 2016 року позов було задоволено, визнано факт проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 однією сім'єю з січня 2004 року до 17 липня 2013 року та визнано за ОСОБА_2 право власності на вищезазначене спірне майно.

Не погоджуючись із цим рішенням, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» подало апеляційну скаргу, в якій просило його скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права та неповне з'ясування судом усіх обставин справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у цих сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а згідно п.1ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь в справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 214 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. При виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 355 цього Кодексу.

Однак, зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення у повній мірі не відповідає.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки сторони з грудня 2003 року по 17 липня 2013 року проживали однією сім'єю без шлюбу, що не заперечується відповідачем, та придбали в цей період за особисті кошти позивачки спірне майно, то спірне майно є особистим майном саме позивачки, тому позовні вимоги про встановлення факту проживання сторін однією сім'єю та визнання за нею права особистої власності на спірне майно підлягають задоволенню.

Проте, колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 60, 69, 70 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу), дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Аналогічні приписи містяться у статтях 368 та 372 Цивільного кодексу України.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. п. 23, 24 Постанови № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК України).

Згідно зі ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами за час їх спільного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з грудня 2003 року по 17 липня 2013 року ними було набуте наступне майно: побудовано та 07.09.2010 року зареєстровано КП «БТІ» Києво-Святошинської районної ради за реєстровим №770 житловий будинок АДРЕСА_1; отримано в дар відповідачем за договорами дарування від 19.08 2005 року № 3534 та від 16.08.2005 року №3364 і №3369 земельну ділянку площею 0,4826 га, цільовим призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована по АДРЕСА_1; придбано за договорами купівлі- продажу на ім'я відповідача земельні ділянки площами 1,1222 га та 1,1154 га, які розташовані за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Бузівська с/рада; автомобіль марки LAND ROVER DISCOVERY 2005 року випуску, легковий універсал В, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1; автомобіль марки TOYOTA LAND CRUISER PRADO, 2005 року випуску, легковий універсал В, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2; автомобіль марки MERCEDES-BENZ GL 550, 2008 року випуску, легковий універсал В, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 та щоглову трансформаторну підстанцію ЩТП - 160, потужністю S=160 кВА з повітряною лінією електропередач ПЛ-10 кВ, напругою 10кВ, загальною протяжністю 1,5 км, включаючи опори (Т.1, а. с. 9-49).

Проживання з позивачкою однією сім'єю без реєстрації шлюбу в період з грудня 2003 року по 17 липня 2013 року та наявність між сторонами спільного побуту, взаємних прав і обов'язків відповідачем не заперечується.

Відповідно умов до іпотечних договорів № 25883-90312/0813 від 01 серпня 2013 року; № 25882-90300/0713 від 31 липня 2013 року, договору застави основних засобів № 25892-90700/0813 від 02 серпня 2013 року та договору застави транспортних засобів № 25886-90201/0813 від 02 серпня 2013 року спірне майно зареєстровано за відповідачем та передано з метою забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «ГЛОБАЛ ІСТЕРН МЕНЕДЖМЕНТ Україна» за договором про відновлювальну кредитну лінію № 11v-01-13 від 31 липня 2013 року в іпотеку та в заставу ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (Т.1,а.с. 143-150).

Разом з тим, суд першої інстанції, належним чином встановивши наявність між позивачкою та відповідачем у зазначений період фактичних шлюбних відносин, спільного побуту, взаємних прав і обов'язків сторін, за відсутності в матеріалах справи беззаперечних належних і допустимих доказів набуття позивачкою спірного майна за її особисті кошти, безпідставно ухвалив рішення про визнання за ОСОБА_2 права особистої власності на усе спільно набуте сторонами майно. При цьому, місцевий суд не врахував положень ст. ст. 60, 69, 70 СК України, відповідно до яких у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Разом з тим, доводи представника ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про те, що оскільки кредитний та іпотечний договори створюють обов'язок для ОСОБА_3 перед банком як поручителя щодо повернення заборгованих сум, в тому числі за рахунок спірного майна, переданого в іпотеку, то це унеможливлює поділ спільного майна подружжя в судовому порядку, колегія суддів вважає помилковим, оскільки проведення поділу майна між подружжям, в тому числі того, яке є предметом іпотеки, не є відчудженням чи розпорядженням таким майном, а тому і не порушує прав іпотекодержателя.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги частково заслуговують на увагу, через що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню відповідно до ст. 309 ЦПК України з підстав неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи та неправильним застосуванням норм матеріального права, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_2 та визнання за нею права власності на ? частину житлового будинку та земельної ділянки площею 0,4826 га, розташованих по АДРЕСА_1, ? частину автомобілів марки LAND ROVER DISCOVERY, марки TOYOTA LAND CRUISER PRADO, марки MERCEDES-BENZ GL 550, на ? частину щоглової трансформаторної підстанції ЩТП та на ? частину земельної ділянки площами 1,1222 га та 1,1154 га, розташованих на території Бузівської сільської ради, Києво-Святошинського району, Київської області, а у задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 липня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову.

Визнати факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 01 січня 2004 року до 17 липня 2013 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину житлового будинку (загальною площею 882,1 кв. м., житловою площею 216,5 кв. м.), що розташований по АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частини автомобіля марки LAND ROVER DISCOVERY 2005 року випуску, легковий універсал В, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_4.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину автомобіля марки TOYOTA LAND CRUISER PRADO, 2005 року випуску, легковий універсал В, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_5.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину автомобіля марки MERCEDES-BENZ GL 550, 2008 року випуску, легковий універсал В, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_6.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину щоглової трансформаторної підстанції ЩТП - 160 з потужністю S=160 кВА, з повітряною лінією електропередач ПЛ-10 кВ, напругою 10кВ, загальною протяжністю 1,5 км, включаючи опори, що розташована по АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину земельної ділянки площею 1,1222 га, цільове призначення: для розміщення виробничо-складських та офісних приміщень, кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_7, що розташована на території Бузівської сільської ради, Києво-Святошинського району, Київської області.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину земельної ділянки площею 1,1154 га, цільове призначення: для розміщення виробничо-складських та офісних приміщень, кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_8, що розташована на території Бузівської сільської ради, Києво-Святошинського району, Київської області

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 2480, 40 грн. судових витрат.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: