Справа № 510/1632/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.11.2016 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.,

за участю: секретаря Фурсовой А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рені справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 уточнені позовні вимоги визнали в повному обсязі, не заперечували проти їх задоволення.

Позивач та його представник на задоволенні уточнених позовних вимогах наполягали, доводи, викладені у позові, підтримали.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія висновку Ренійського РВ ГУМВС України від 06.05.2015р.; копія розписки ОСОБА_3 від 07.04.2015р.; копія квитанції до прибуткового касового ордеру № 60 від 24.07.2015р.; копія висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 60 від 24.07.2015р.; копія постанови Ренійського районного суду Одеської області від 28.04.2015р.;

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 просить стягнути з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 матеріальну та моральну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що 07.04.2015р. о 12 год. 35 хвл. в м. Рені Одеської області по вул. Крайня перехрестя вул. Будагяна, відповідач на той час неповнолітній ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, порушив правила проїзду перехресть - не пропустив автомобіль НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1, в результаті чого транспортний засіб позивача зазнав ушкоджень, а винуватець ДТП з місця події втік. З матеріалів, які надійшли від ВДАІ Ренійського району УДАІ ГУМВС України в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, було встановлено, що відповідач ОСОБА_2 без дозволу взяв автомобіль свого батька ОСОБА_3, не маючи при цьому посвідчення водія відповідної категорії.Так, за наслідками розгляду Ренійським районним судом адміністративного протоколу відносно ОСОБА_2, 28.04.2015р. було винесено постанову, відповідно до якої ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні даного ДТП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 30 годин громадських робіт. Треба зазначити, що відповідач ОСОБА_3, як власник автомобіля «АЗЛК 2140» в той же день надав позивачеві власноручно написану ним розписку, якою він взяв на себе обовязок відшкодувати заподіяну шкоду, проте станом на сьогоднішній день жодних виплат не відбулося. Автомобілю марки «Volkswagen» д/н НОМЕР_3, власником якого є позивач були причинені зовнішні ушкодження та згідно висновку №60 від 24.07.2015р., складеному судовим експертом вартість матеріальної шкоди становить 19 857 грн. 64 коп. За проведення даного автотоварознавчого дослідження позивач поніс витрати у сумі 850 гр.

Також позивач зазначає, що своїми діями відповідачі заподіяли йому моральну шкоду, фізичних, душевних та психічних страждань, які проявились не тільки в момент ДТП, а й проявлялись у його побуті. Внаслідок отриманих з вини відповідача пошкоджень позивач змушений був тривалий час відновлювати свій автомобіль, що позбавляло його можливості використовувати його тривалий час та змусило змінити ритм свого життя.Заподіяну моральну шкоду позивач оцінює у 3000 грн., які також просить стягнути з відповідачів. Таким чином, відповідач повинен відшкодувати позивачу матеріальну шкоду у сумі 19857 грн. 64 коп., моральну шкоду у сумі 3 000 грн., та витрати у сумі 850 грн. за проведення автотоварознавчого дослідження, а всього 23 707 грн. 64 коп.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Під збитками розуміються втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

За ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної

особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ч. 1 ст. 1179 ЦК України неповнолітня особа ( у віці від 14 до 18 років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах.

Згідно із п. 2 Постанови Пленуму ВСУ від 27.03.1992р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Згідно зі ч.1 ст.1187 ЦК України «джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів…. що створює підвищену небезпеку для особи, що цю діяльність здійснює, та інших осіб». Ч. 3 ст. 1187 ЦК України вказує, що особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов'язана відшкодувати її на загальних підставах.

Згідно ч.1ст.1188 ЦК України «шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частині залежно від обставин, що мають істотно значення».

Як було встановлено судом, відповідач ОСОБА_2, взяв без дозволу свого батька автомобіль марки «АЗЛК 2140», не маючи при цьому посвідчення водія відповідної категорії та 07.04.2015р. о 12 год. 35 хв. в м. Рені Одеської області по вул. Крайня - перехрестя вул. Будагяна керуючи даним автомобілем, порушив правила проїзду перехресть - не пропустив автомобіль НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1, в результаті чого транспортний засіб позивача зазнав ушкоджень, а винуватець ДТП з місця події втік. Постановою Ренійського районного суду Одеської області від 28.04.2015р. відповідач ОСОБА_2 був визнаний винним у скоєнні ДТП та на нього накладено адміністративне стягнення. Також треба зазначити, що відповідач ОСОБА_3, як власник автомобілю, надав позивачу ОСОБА_1 розписку, якою він взяв на себе обовязок відшкодувати заподіяну шкоду. Тобто, відповідачі визнали свою провину, однак досі добровільно не виплатили заподіяну ними шкоду. Згідно висновку №60 від 24.07.2015р., складеному судовим експертом вартість матеріальної шкоди становить 19 857 грн. 64 коп. Таким чином, у судовому засіданні, чітко встановлено, що завдана шкода позивачу, тісно повязана з діями (рухом на автомобілі) відповідача. Дії відповідача визнані протиправними, неправомірними, тому що він порушив правила дорожнього руху, що підтверджується постановою Ренійського районного суду Одеської області від 28.04.2015р. Тому, матеріальні витрати, які власник автомобілю НОМЕР_2 отримав в результаті ДТП у сумі 19 857 грн. 64 коп. та вартість проведення експертизи, яка складає 850 грн. підлягають стягненню солідарно з відповідачів.

Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди, суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у т.ч.: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

За ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Як вказує позивач, скоєнням дорожньо транспортної пригоди, винним у якому є відповідач ОСОБА_2 йому було заподіяно моральну шкоду. Підставою для заподіяння моральної шкоди є фізичні, душевні та психічні страждання, які проявились не тільки в момент ДТП, а й проявлялись у його побуті. Внаслідок отриманих з вини відповідача пошкоджень позивач змушений був тривалий час відновлювати свій автомобіль, що позбавляло його можливості використовувати його тривалий час та змусило змінити ритм свого життя.

Як виходить з позовних вимог, позивач оцінює заподіяну йому моральну шкоду у 3000 грн., яку просить стягнути з відповідача. Як вже вказувалося вище, суд визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань та ін. та враховує при цьому вимоги розумності і справедливості. Однак, з урахуванням визнання відповідачами позовних вимог, суд задовольняє вимоги позивача ОСОБА_1 щодо стягнення моральної шкоди в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213 ЦПК України; ст.ст. 22, 23, 1166, 1179, 1187, 1188 ЦК України, Постановою Пленуму ВСУ від 27.03.1992р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3на користь ОСОБА_1 19 857грн. 64 коп. у відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, 3 000 грн. у відшкодування заподіяної моральної шкоди та 850 грн. витрат на оплату автотоварознавчого дослідження, а всього стягнути 23 707 грн. 64 коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3на користь ОСОБА_1 487 грн. 20 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Суддя: В.І. Дудник