Номер провадження: 22-ц/785/8253/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гайворонського С.П.,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Цихиселі Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 жовтня 2016 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за участю третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_5,

встановила:

24.07.2015 року позивач ОСОБА_6 акціонерне товариство «Міський комерційний банк» (ПАТ - «МКБ») звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з кожного з відповідачів окремо заборгованість за кредитним договором від 28.09.2007 року №227/840-ФО в розмірі 6573,33 доларів США та 2067,76 грн., що в еквіваленті становить 146495,40 грн. та судові витрати у справі.

В обґрунтування позову зазначав, що 28.09.2007 року між ТОВ «ПАРТНЕР-БАНК», правонаступником якого є ПАТ «МКБ», та ОСОБА_5 було укладено договір №227/840-ФО, згідно якого відповідачці було надано кредит на споживчі цілі у розмірі 70000 доларів США. У подальшому сторонами укладались договори про внесення змін до кредитного договору, а саме: Договір №1 про внесення змін від 14.01.2009 року, Договір №2 про внесення змін від 26.02.2009 року, Договір №3 про внесення змін від 08.01.2009 року, Договір №4 про внесення змін від 13.07.2009 року.

28 вересня 2007 року між банком та ОСОБА_3 було укладено договір поруки №227/840-ФО/П-1, за умовами якого поручитель безвідзивно та безспірно зобовязався відповідати перед Кредитором за належне виконання Позичальником взятих на себе зобовязань, що витікають з Кредитного договору №227/980- ФО від 28 вересня 2007 року, а саме: повернути до 27.09.2011 року (включно) кредит у сумі 70 000 доларів США; сплачувати у валюті кредиту нараховані проценти за користування кредитом в розмірі 14,1 процентів річних; сплатити можливі комісії, штрафні санкції (штраф, пеня). 13 липня 2009 року між ПАТ «МКБ» та поручителем ОСОБА_3 підписано договір №1 до внесення змін до Договору поруки №227/840-ФО/П-1 від 28 вересня 2007 року (надалі також додаткова угода №1).

28 вересня 2007 року між банком та ОСОБА_4 було також укладено договір поруки №227/840-ФО/П-2, за умовами якого поручитель безвідзивно та безспірно зобовязався відповідати перед Кредитором за належне виконання Позичальником взятих на себе зобовязань, що витікають з Кредитного договору №227/980-ФО від 28 вересня 2007 року, а саме: повернути до 27.09.2011 року (включно) кредит у сумі 70 000 доларів США; сплачувати у валюті кредиту нараховані проценти за користування кредитом в розмірі 14,1 процентів річних; сплатити можливі комісії, штрафні санкції (штраф, пеня). 13 липня 2009 року між ПАТ «МКБ» та поручителем ОСОБА_4 підписано договір №1 до внесення змін до Договору поруки №227/840-ФО/П-2 від 28 вересня 2007 року (надалі також додаткова угода №1).

Позивач вказував, що відповідачі не виконали належним чином взяті на себе зобовязання, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором №227/840-ФО від 28.09.2007 року на загальну суму 6573,33 доларів США та 2067,76 грн., що в еквіваленті становить 146 495,40 грн.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27.01.2016 року цивільну справу за даним позовом ПАТ «МКБ» до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_5, було залишено без розгляду (а.с.90).

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27.01.2016 року позовну заяву ПАТ «МКБ» було задоволено частково: стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «МКБ» заборгованість за Кредитним договором від 28.09.2007 року №227/840-ФО 146 495,40 грн., яка складається з: - поточної заборгованості по основному боргу 5951,14 доларів США, що еквівалентно 130 757,03 грн.; - поточна заборгованість по відсоткам 19,84 доларів США, що еквівалентно 435,92 грн.; - прострочена заборгованість по відсоткам 602,35 доларів США, що еквівалентно 13234,69 грн.; - штрафні санкції (пеня) 2067,76 грн.

В іншій частині позовних вимог банку відмовлено. Вирішено питання щодо стягнення судових витрат (а.с.91-94).

Разом з тим, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28.04.2016 року заяву представника ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення було задоволено та вказане заочне рішення від 27.01.2016 року було скасовано а справу призначено до розгляду у загальному порядку (а.с.118-119).

У судовому засіданні 18.10.2016 року представник банку ОСОБА_7 додатково відзначив, що є рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 05.09.2015 року, яким з позичальника ОСОБА_5 було стягнуто заборгованість за даним кредитним договором, яке набрало чинності, та за яким стягнуто заборгованість станом на 13.03.2015 року (а.с.85-88).

Однак, рішення до теперішнього часу не виконане та борг не погашено.

У звязку з цим, у липні 2015 року банк звернувся з відповідним позовом до поручителів, попередньо направляючи їм претензії. Посилався на п.5.4 договорів поруки, вказуючи, що зобовязання не є виконаним, а тому строк дії договорів поруки не закінчений. За даним позовом просив стягнути заборгованість розраховану станом на 09.07.2015 року, прострочені відсотки (різницю) згідно до п.3.4 кредитного договору, та нараховану пеню згідно п.5.1 кредитного договору та п.3.1 договорів поруки. При цьому вказав, що останній платіж за тілом кредиту було вчинено позичальником 07.11.2014 року на суму 908,4 доларів США, за відсотками - у листопаді 2014 року на суму 91,60 доларів США.

Інші сторони у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18 жовтня 2016 року у задоволенні позовних вимог ПАТ «МКБ» було відмовлено у звязку з припиненням договорів поруки (а.с.177-182).

В апеляційній скарзі ПАТ «МКБ» ставить питання про скасування даного рішення та ухвалення нового, яким задовольнити їх позовні вимоги, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

За клопотанням представника ПАТ «МКБ» від 01.12.2016 року, ухвалою суду від 02.12.2016 року проведення судового засідання було призначено в режимі відео конференції (а.с.233, 239-240).

Однак, у звязку з тим, що представник ПАТ «МКБ» ОСОБА_7 особисто зявився в судове засідання, розгляду справи відбувся у відкритому судовому засіданні без режиму відео конференції.

Інші особи, які беруть участь у справі, а також представник ОСОБА_4 ОСОБА_8 до суду апеляційної інстанції у судове засідання, яке було призначено на 08.12.2016 року, на 09 год.30 хв., не зявились, будучи належним чином повідомленими про час і місце судного засідання (а.с.217-220), про причини неявки суд не повідомили.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Ухвалюючи судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що договори поруки, які укладені між ТОВ «Партнер Банк», правонаступником якого є ПАТ «МКБ», і відповідачем ОСОБА_3, а також з відповідачем ОСОБА_3, є припиненими, а тому підстави для стягнення з них кредитної заборгованості відсутні.

Однак, з таким висновком суду погодитись не можна, з огляду на наступні обставини.

Обставини щодо укладення кредитного договору, договорів про внесення змін до нього, а також договорів поруки і договорів про внесення мін до них, підтверджуються матеріалами справи та визнані сторонами, а тому у відповідності до ч.1 ст.61 ЦПК України вважаються встановленими і не підлягають доказуванню.

Крім того, зазначені обставини встановлені рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 05.09.2015 року, яке набрало законної сили, та яким з позичальника ОСОБА_5 було стягнуто заборгованість за даним кредитним договором станом на 13.03.2015 року узагальній сумі 6322,88 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 148670,03 грн. та пеню у розмірі 536,85 грн. (а.с.85-88).

У звязку з цим, та у відповідності до ч.3 ст. 61 ЦПК України рішення суду, яке набрало законної сили, є обовязковим для виконання на всій території України, тобто має преюдиційне значення при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Спірним в даному випадку є те, чи припинені договори поруки, укладені між ТОВ «Партнер Банк», правонаступником якого є ПАТ «МКБ», і відповідачем ОСОБА_3, а також з відповідачем ОСОБА_3 припиненими, та чи є підстави для відмови в задоволенні позовних вимог ПАТ «МКБ» про стягнення кредитної заборгованості з поручителів третьої особи ОСОБА_5 відповідачів ОСОБА_3 і ОСОБА_4

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Так, відповідно до п.1.4. Договору № 4 від 13.07.2009 р. про внесення змін до кредитного договору № 227/840-00 від 28.09.2007 р., строк дії договору був змінений і встановлений з 28 вересня 2007 року по 27 вересня 2018 року (включно) (а.с.23).

Аналогічно, були внесені зміни до п. 1.1. договорів поруки: 227/840-ФО/П-1 та 227/840-ФО/П-2, Договорами № 1 від 13.07.2009 року, згідно яких сторони погодили, що кожний із поручителів безвідривно та безспірно зобов'язується відповідати перед кредитором за належне виконання позичальником взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору № 227/840-ФО від 28.09.2007 р., зокрема повернути до 27.09.2018 року (включно) кредит в сумі 70 000.00 доларів США (а.с.26, 29).

Відповідно до 5.4 договорів поруки дія цього договору закінчується належним виконанням позичальником взятих на себе зобовязань по кредитному договору чи виконання поручителем своїх зобов'язань, згідно з умовами цього Договору.

Таким чином, строк виконання основного зобов'язання мав настати 27 вересня 2018 року.

Зважаючи на порушення ОСОБА_5 умов кредитного договору та виникнення прострочки платежів, 22.04.2015 року ПАТ «МКБ» звернувся до суду з позовом до боржника ОСОБА_5 всієї суми заборгованості за кредитним договором, справа № 522/8297/15-ц, чим відповідно до ч. 2 ст. 1045 ЦК України фактично змінив строк виконання основного зобовязання.

Як наслідок, строк предявлення вимоги до поручителів з метою виконання основного зобовязання за кредитним договором № 227/840-ФО від 28.09.2007 р., мав спливати 23.10.2015 року, тобто через 6 місяців після настання строку виконання основного зобовязання, як то передбачено ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Згідно висновків Верховного Суду України, викладених у постанові від 17.09.2014р. по справі № 6-125-цс 14, пред'явлення вимоги до поручителя є пред'явлення до нього позову.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач з даним позовом звернувся до поручителів 14.07.2015 року, тобто в межах шестимісячного строку виконання основного зобовязання, а тому договори поруки від 28.09.2007 р., укладені між ТОВ «Партнер Банк», правонаступником якого є ПАТ «МКБ», і відповідачем ОСОБА_3, а також з відповідачем ОСОБА_3, не є припиненими.

Однак, судом першої інстанції зазначених обставин не було враховано, у звязку з чим суд в оскаржуваному рішенні прийшов до помилкового висновку, що у відповідності до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є припиненою, з посиланням на те, що кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не предявив вимогу до поручителів.

Так, суд виходив із того, що оскільки ОСОБА_5 здійснила останню оплату по тілу кредиту (основну заборгованість) в сумі 908,40 доларів США, 07.11.2014 року і того ж дня 91,60 доларів США в рахунок сплати нарахованих процентів за користування кредитними коштами, то з грудня 2014 року почався свій перебіг щестимісячний строк предявлення вимоги до поручителів, який відповідно сплив у травні 2015 року.

Однак, даний висновок суду є хибним, оскільки зазначений в ч. 4 ст. 559 ЦК України є не строком позовної давності, як то помилково вказано в судовому рішенні, а присічним, і починає він свій перебіг не з дня прострочення сплати боржником по кредитному договору платежів, а з дня настання строку виконання основного зобовязання. Крім того, колегії суддів є незрозумілим, чому строк позовної давності суд першої інстанції відраховує з грудня 2014 року.

З цих підстав і враховуючи, що строк виконання основного зобовязання настав з моменту предявлення первісного позову ПАТ «МКБ» до боржника ОСОБА_5 - 22.04.2015 року, то строк предявлення вимоги до поручителів мав спливти 22.10.2015 року.

Оскільки даний позов до поручителів був предявлений 14.07.2015 року, то у суду не було підстав для відмови в позові з підстав припинення договорів поруки.

При цьому слід зазначити, що у зв'язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору, ПАТ «МКБ» з вимогами до боржника ОСОБА_5 або до поручителів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 до 22.04.2015 року про дострокове повернення суми кредиту та сплати процентів не звертався, а тому зміна строку виконання основного зобов'язання, який був встановлений до 27 вересня 2018 року, не відбувалась.

Що стосується того, в якому обємі мають відповідати вищевказані поручителі, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 1.2. договорів поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому же об'ємі, що і позичальник. Позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Кредитор має право вимагати виконання зобов'язань повністю як від позичальника так і від поручителя разом, так і від кожного окремо.

При цьому слід зазначити, що оскільки між ТОВ «Партнер Банк», правонаступником якого є ПАТ «МКБ», і поручителями ОСОБА_3 і ОСОБА_3 були укладені окремі договори поруки, то вказані поручителі відповідають солідарно тільки між боржником, а між собою вони солідарної відповідальності не несуть.

Саме з цих підстав позивачем були предявлені вимоги до кожного із поручителів окремо.

Враховуючи зазначені обставини, та те, що з боржника ОСОБА_5 вже стягнута кредитна заборгованість, а по даній справі вона залучена в якості третьої особи, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з кожного із поручителів на користь ПАТ «МКБ» всю кредитну заборгованість, а також судові витрати у справі.

При цьому слід зазначити, що у відповідності до ст.526, ч.1 ст.530, ч.1 ст.610 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Так, враховуючи, що станом на 09.07.2015 року заборгованість за кредитним договором ні позичальником, ні поручителями не погашена, заборгованість поручителів перед ПАТ «МКБ» склала 6 573,33 доларів США, із яких: 5 951,14 доларів США, що еквівалентно 130 757,03 грн. - поточна заборгованість по основному боргу; 19,84 доларів США, що еквівалентно 435,92 грн. - заборгованість по нарахованим відсоткам; 602,35 доларів США, що еквівалентно 13234,69 грн. - прострочена заборгованість по відсоткам; та 2 067,76 грн. - штрафні санкції, що складається з пені за прострочену заборгованість за кредитом та процентами.

Всього зазначена сума в еквіваленті по курсу НБУ станом на 09.07.2015 року становить 146 495,40 грн., яка підлягає стягненню з кожного із відповідачів на користь позивача.

При цьому слід зазначити, що стягнення заборгованості із кожного з відповідачів, не є подвійним стягненням, та повинно враховуватись при виконанні як цього рішення, так і рішення Приморського районного суду м.Одеси від 05.09.2015 року, яке вже перебуває на виконанні

Що стосується доводів ОСОБА_5, викладених нею в запереченнях проти апеляційної скарги ПАТ «МКБ» стосовно того, що нею в листопаді 2016 року сплачено 25000 грн. в рахунок погашення кредитної заборгованості то зазначені обставини також мають бути враховані при виконанні вищевказаного судового рішення і рішення по даній справі.

У звязку з цим, та враховуючи, що за даним рішенням з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню кредитна заборгованість станом на 09.07.2015 року, а сплата 25000 грн. відбулась 22.11.2016 року (а.с.232), то вказані обставини не можуть бути підставою для зменшення суми заборгованості, яка зазначена в позові по цій справі.

Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судового збору, колегія суддів виходить із наступного.

Згідно положень п.22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», в редакції від 28.03.2015 року, на момент подання позовної заяви позивач був звільнений від сплати судового збору в сумі 1 464 грн.

Станом на дату подання апеляційної скарги на рішення суду, вступив в дію Закон України «Про судовий збір», в редакції від 08.10.2016 року, у звязку з чим апелянтом сплачено 1 611,45 грн. за подання апеляційної скарги - 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви (а.с.205).

Крім того, позивачем сплачено судовий збір за подання заяви про перегляд заочного рішення в сумі 275,60 грн. (а.с.107).

З огляду на викладене, з відповідачів на користь державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір у сумі 1464 грн., тобто з кожного по 732 грн.

На користь позивача ПАТ «МКБ» з відповідачів підлягає стягненню судовий збір у загальній сумі 1887,05 грн. (1611,45+275,60), тобто з кожного по 943,52 грн.

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог та доводів апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення зазначеним вимогам законодавства не відповідає, доводи апеляційної скарги його повністю спростовують, рішення ухвалено не у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у звязку з чим апеляційну скаргу задовольнити частково, оскаржуване рішення суду змінити та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ «МКБ» задовольнити повністю.

Часткове задоволення апеляційної скарги полягає в тому, що при зверненні до суду представник ПАТ «МКБ» просив стягнути з відповідачів на користь державного бюджету України судовий збір у сумі 3654 грн. Однак, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з них на користь державного бюджету України за розгляд справи в суді першої інстанції судовий збір у сумі 1464 грн., що складає 1% від заявлених позовних вимог, як того вимагає ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 88, 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, п.4 ч.1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 жовтня 2016 року скасувати та ухвалити у справі нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» заборгованість за Кредитним договором №227/980- ФО від 28 вересня 2007 року у розмірі:

- 5 951,14 доларів США (пять тисяч девятсот пятдесят один долар США 14 центів), що еквівалентно 130 757,03 грн. (сто тридцять тисяч сімсот пятдесят сім гривень 03 копійки) - поточна заборгованість по основному боргу;

- 19,84 доларів США (девятнадцять доларів США 84 центи), що еквівалентно 435,92 грн. (чотириста тридцять пять гривень 92 копійки) - заборгованість по нарахованим відсоткам;

- 602,35 доларів США (шістсот два долари США 35 центів), що еквівалентно 13234,69 грн. (тринадцять тисяч двісті тридцять чотири гривні 69 копійок) - прострочена заборгованість по відсоткам;

- 2 067,76 грн. (дві тисячі шістдесят сім гривень 76 копійок) - штрафні санкції (пеня), що складається з пені за прострочену заборгованість за кредитом та процентами.

Всього стягнути заборгованість за Кредитним договором №227/980-00 від 28 вересня 2007 року у розмірі 6573,33 доларів США (шість тисяч пятсот сімдесят три долари США 33 центи) та 2 067,76 грн. (дві тисячі шістдесят сім гривень 76 копійок), що в національній валюті України є еквівалентом 146 495,40 грн. (сто сорок шість тисяч чотириста девяносто пять гривень 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» заборгованість за Кредитним договором №227/840- ФО від 28 вересня 2007 року у розмірі:

- 5 951,14 доларів США (пять тисяч девятсот пятдесят один долар США 14 центів), що еквівалентно 130 757,03 грн. (сто тридцять тисяч сімсот пятдесят сім гривень 03 копійки) - поточна заборгованість по основному боргу;

- 19,84 доларів США (девятнадцять доларів США 84 центи), що еквівалентно 435,92 грн. (чотириста тридцять пять гривень 92 копійки) - заборгованість по нарахованим відсоткам;

- 602,35 доларів США (шістсот два долари США 35 центів), що еквівалентно 13234,69 грн. (тринадцять тисяч двісті тридцять чотири гривні 69 копійок) - прострочена заборгованість по відсоткам;

- 2 067,76 грн. (дві тисячі шістдесят сім гривень 76 копійок) - штрафні санкції (пеня), що складається з пені за прострочену заборгованість за кредитом та процентами.

Всього стягнути заборгованість за Кредитним договором №227/980-00 від 28 вересня 2007 року у розмірі 6573,33 доларів США (шість тисяч пятсот сімдесят три долари США 33 центи) та 2 067,76 грн. (дві тисячі шістдесят сім гривень 76 копійок), що в національній валюті України є еквівалентом 146 495,40 грн. (сто сорок шість тисяч чотириста девяносто пять гривень 40 копійок.

Стягнути з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь Державного бюджету України судовий збір з кожного у розмірі по 732 (сімсот тридцять дві гривні), а всього у розмірі 1464 грн. (одна тисяча чотириста шістдесят чотири гривні) та на користь Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» з кожного по 943,52 грн. (девятсот сорок три гривні 52 копійки).

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції України.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

ОСОБА_9

ОСОБА_2