Справа № 214/1620/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 листопада 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Прасолова В.М.

при секретарі Горбуновій Л.С.

за участю представника позивача ОСОБА_1

за участю відповідача ОСОБА_2

за участю представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про вселення та покладення зобовязання надати ключі від квартири, суд, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_2, в якому просить: визнати ОСОБА_5 такою, що втратила право користування квартирою № 140 будинку № 2 по вулиці Кузнєцова в місті Кривому Розі; усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом вселення у квартиру АДРЕСА_1, покласти зобов'язання на ОСОБА_2 надати ключі від квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

В обґрунтування позову зазначила наступне. Приблизно у 1979 році її матері ОСОБА_2 була надана службова квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. Разом з нею у вищевказаній квартирі були зареєстровані, як члени родини, наступні особи: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 - донька.

У вересні 2000 року ОСОБА_2 та нею було приватизоване житло, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. Тобто вище вказане житло стало належати на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

18.10.2013 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу було винесено рішення про визначення часток кожного з співвласників. Суд вирішив: ОСОБА_4 та ОСОБА_2 визначити частку у спільній сумісній власності у вигляді квартири АДРЕСА_3 рівною, як 1/2 частку для кожної окремо, рішення суду вступило в законну силу 25.12.2014р.

З ОСОБА_2 склались такі відносини, що вона самостійно розпоряджається квартирою та постійно перешкоджає позивачу у користуванні квартирою, також має наміри проживати у частині квартири, яка їй належить, сплачувати надані комунальні послуги, але не має такої можливості, так як відповідач по справі змінила вхідні двері квартири та замки і відмовляється надати їй комплект ключів та також не може отримувати нарахування у системі новаком. Після проведення приватизації вищевказаного житла відповідачем по справі було без її згоди приблизно 2004р. проведено реєстрацію ОСОБА_5 сестри позивача, яка на момент реєстрації вже була повнолітньою. Також з 2013 року її сестра, відповідач по справі, ОСОБА_5 фактично мешкає у місті Санкт - Перербург, Російської Федерації та повертатися не має бажання.

ОСОБА_5 не є членом її, позивача, родини. Відповідач по справі та ОСОБА_5 створюють їй перешкоди у володінні та користуванні житловим приміщенням -квартирою, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Кузнєцова 2/140, змінили замки, ключів від вхідних дверей до квартири не віддають.

Відповідно до ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення, або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

В зв'язку з вищевикладеним, змушена звернутися до суду за захистом порушених житлових прав та просити суд усунути їй перешкоди в користуванні 1/2 житлового приміщення квартири АДРЕСА_3.

Згідно ст. 116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, підлягають виселенню без надання їм іншого жилого приміщення.

Враховуючи той факт, що при вселенні ОСОБА_5 у спірну квартиру її згоди ніхто не питав, згоду на її вселення вона, позивач не надавала, тому вважає, що ОСОБА_5 самовільно зайняла жиле приміщення та повинна бути знята з реєстрації та виселена за рішенням суду без надання іншого жилого приміщення.

В ході розгляду справи за заявою представника позивача, позов в частині визнання ОСОБА_5 такою, що втратила право користування квартирою № 140 будинку № 2 по вулиці Кузнєцова в місті Кривому Розі, ухвалою суду залишений без розгляду.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала повністю.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що добровільно позовні вимоги не виконала, не заперечує проти задоволення позову.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що добровільно позовні вимоги не виконала, не заперечує проти задоволення позову.

У судовому засіданні встановлено, що маються законні підстави для задоволення позову, тому що визнання позову відповідачем та її представником не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

В силу ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне, стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_4 витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 15, 16, 319, 321, 391 ЦК України, ст. ст. 8,10, 11, 121, 208, 88, 214-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 - задовольнити повністю.

Усунути ОСОБА_4 перешкоди у користуванні власністю, шляхом вселення ОСОБА_4 у квартиру АДРЕСА_1, та покласти зобов'язання на ОСОБА_2 надати ОСОБА_4 ключі від квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь О.М. витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь в справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов