У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 грудня 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Дьоміна О.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 29 серпня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрінбанк», треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, Відділення № 1 Публічного акціонерного товариства «Укрінбанк» м. Трускавець, про зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до Шевченківського районного м. Києва із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» (далі -ПАТ «Укрінбанк») про зобов'язання вчинити дії щодо перерахування і списання коштів за договорами банківських рахунків за № 10-1389037 та за

№ 10-1389034.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 28 вересня 2015 року між

ОСОБА_2 та ПАТ «Укрінбанк» було укладено заяву-договір про розміщення банківського вкладу № 10-1389037, відповідно до умов якого позивач вніс, а відповідач прийняв на депозитний рахунок грошові кошти в розмірі 11 708,58 євро, з відсотковою ставкою 5,5%, строком з 28 вересня по 12 жовтня 2015 року.

Також, 28 вересня 2015 року між позивачем та відповідачем укладено Заяву-договір про розміщення банківського вкладу за №10-1389034, відповідно до умов якого позивач вніс на депозитний рахунок грошові кошти в розмірі

12 177,68 дол. США, з відсотковою ставкою 7 % річних, строком з 28 вересня по

12 жовтня 2015 року.

Так, відповідно до Договору дарування грошових коштів від 8 жовтня

2015 року ОСОБА_2 подарував ОСОБА_3, а останні прийняв у дар грошові кошти у розмірі 184 697,60 грн, що в еквіваленті по курсу НБУ на день укладання договору складало 7 708,58 євро та розміщенні на рахунку № НОМЕР_1 в

ПАТ «Укрінбанк».

Крім того, ОСОБА_2 згідно здоговором дарування від 8жовтня

2015 року було подаровано ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 159 901,05 грн, що в еквіваленті по курсу НБУ на день укладання договору складало

7 517,68 дол. США та розміщені на рахунку № НОМЕР_1 в

ПАТ «Укрінбанк».

Після закінчення строку дії заяв-договорів позивач звернувся до відповідача з метою відкрити рахунків на ім'я ОСОБА_3та ОСОБА_4, де просив списати подаровані кошти з власних рахунків на відкриті банком рахунки обдарованих осіб, але останній рахунки не відкрив, кошти по депозитним вкладам на них не списав, його звернення залишив поза увагою. Вважав дії відповідача такими, що порушують положення заяв-договорів, норми чинного законодавства та права позивача.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 22 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 29 серпня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вищезазначеними судовими рішеннями, ОСОБА_2 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Крім цього, ОСОБА_2 звернувся з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.

Враховуючи те, що підстави пропущення строку на касаційне оскарження судових рішень є поважними, зазначене клопотання підлягає задоволенню, а процесуальний строк - поновленню.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, вірно керувався положеннями ст. 36 Закону України «про систему гарантування вкладів фізичних осіб», що є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у даних правовідносинах, та яким передбачено, що під час дії тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, а під час дії тимчасової адміністрації лише Фонд гарантування вкладів фізичних осіб здійснює управління неплатоспроможним банком.

Враховуючи, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не є вкладниками та з ними не було укладено відповідні договори до введення тимчасової адміністрації в банк, та укладені договори дарування не створюють обов'язку банку щодо видачі або перерахування коштів, суд першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача.

Доводи, на які посилається заявник у касаційній скарзі, висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14 квітня 2016 року та ухвали апеляційного суду м. Києва від 29 серпня 2016 рокуі доданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваних судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14 квітня 2016 року та ухвали апеляційного суду м. Києва від 29 серпня 2016 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрінбанк», треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, Відділення № 1 Публічного акціонерного товариства «Укрінбанк» м. Трускавець, про зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 29 серпня 2016 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ О.О.Дьоміна