Справа № 2-5374/10
У Х В А Л А

20 грудня 2016 року суддя Подільського районного суду м.Києва Васильченко О. В., розглянувши заяву публічного акціонерного товариства «Дельта банк» про заміну позивача правонаступником у справі № 2-5374/10та зміну сторони виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В :

До Подільського районного суду м. Києва надійшла вищевказана заява від ПАТ «Дельта банк».

Цивільний процесуальний кодекс України не визначає вимог, які пред'являються до змісту заяви, поданої в порядку виконання судових рішень. Застосовуючи аналогію закону, вважаю, що вищезазначена заява підлягає залишенню без руху, в порядку передбаченому ст. 121 ЦПК України, для усунення в ній недоліків, з наступних підстав.

Як вбачається із заявлених вимог, заявник просить суд замінити позивача правонаступником у цивільній справі № 2-5374/10 з пат «Укрсиббанк» на ПАТ «Дельта банк» у зв'язку з укладенням між цими юридичними особами договору про купівлю-продаж прав вимоги, а також заміну сторони виконавчого провадження.

Вважаю, що заявникові необхідно уточнити зміст та підставу заявленої вимоги з урахуванням наступного.

Відповідно до ст. 37 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009р. «Про судове рішення у цивільних справах» судовий розгляд, яким справа вирішується по суті, закінчується ухваленням рішення суду іменем України, в якому вирішуються питання, що складають його зміст. Інші випадки закінчення розгляду справи (зокрема, закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду) оформляються постановленням ухвали.

Відтак, Пленум ВСУ своєю постановою роз'яснює, що ухваленням рішення суду закінчується цивільний процес. Решта дії пов'язаних з виконання рішення суду є виконавчим провадженням.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про виконавче провадження» учасниками виконавчого провадження є державний виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерти, спеціалісти, перекладачі, суб'єкти оціночної діяльності - суб'єкти господарювання.

Як визначено ч 1 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

На відміну від цивільного процесу, в якому згідно ч. 1 ст. 30 сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Таким чином, враховуючи те, що після ухвалення судом рішення цивільний процес є таким, що завершився; враховуючи те, що стадія виконання судових рішень має назву виконавче провадження, порядок здійснення якого регулюються спеціальним нормативно-правовим актом; а також враховуючи те, що процесуальний статус «позивач» не передбачений як такий у межах виконавчого провадження, суд вважає, що заява про заміну позивача у справі, в якій ухвалено рішення, що набрало законної сили, є невідповідною змісту положень вищевказаним нормам законодавства.

Відтак, заявникові, який має право звернутись із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, необхідно уточнити формулювання своїх вимог та зазначити правову підставу на якій він звертається із даною заявою до суду. Оскільки заміна сторони цивільного процесу та заміна сторони виконавчого провадження є різними правовими інститутами, які регулюються різними нормами цивільного процесуального законодавства.

Вважаю за необхідне надати заявникові строк на усунення недоліків заяви, що не може перевищувати трьох днів з дати отримання заявником ухвали суду про залишення заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтею 119 цього Кодексу, позовна заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно з ч. 5 ст. 121 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. 119, 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Заяву публічного акціонерного товариства «Дельта банк» про заміну позивача правонаступником у справі № 2-565/11 та зміну сторони виконавчого провадження, залишити без руху та надати заявникові строк для усунення недоліків вказаних в ухвалі, який не може перевищувати трьох днів з дня отримання заявником ухвали.

В разі якщо заявник у вказаний строк не усуне вказані недоліки, заява буде вважатись неподаною та буде повернута заявникові.

СуддяО. В. Васильченко