Справа № 158/1082/16-ц Провадження № 22-ц/773/1483/16 Головуючий у 1 інстанції: Костюкевич О.К.
Категорія: 14 Доповідач: Здрилюк О. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Здрилюк О.І.,

суддів - Стрільчука В.А., Бовчалюк З.А.,

секретар - Шугалова О.М.,

з участю пр-ка позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

пр-ка відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення компенсації за порушення авторського права за апеляційною скаргою відповідача - фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, поданою від його імені представником ОСОБА_3 на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 02 вересня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

17 травня 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду із зазначеним позовом, який мотивує тим, що 26.04.2016 року за адресою: АДРЕСА_1 зафіксовано магазин під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2», господарську діяльність у якому здійснює ФОП ОСОБА_2, що стверджується товарним чеком та виданою платіжним терміналом квитанцією від 26.04.2016 року, в яких зазначено найменування магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2» та його місцезнаходження.

Таким чином відповідач відтворив оригінальну назву відомого в Україні літературного твору «ІНФОРМАЦІЯ_2», який використовує у назві свого магазину при створенні вивіски.

У 1979 році позивач ОСОБА_4 створила літературний твір «ІНФОРМАЦІЯ_2», який у 1980 році було вперше оприлюднено в анімаційному фільмі «ІНФОРМАЦІЯ_2», а в 1989 році у фільмі «Повертайся Капітошко». Авторські майнові права на фільм належать кіностудії «Укранімафільм», а позивачу належать авторське немайнове право та виключні майнові права на літературний твір та його оригінальну назву «Капитошка» (рос.) та «ІНФОРМАЦІЯ_2» (укр.).

Позивач зареєструвала свої авторські права у Державному департаменті інтелектуальної власності і отримала свідоцтво від 11.05.2004 року № 9967 про державну реєстрацію авторського права на літературний твір «ІНФОРМАЦІЯ_2». Також 07.04.2014 року позивач отримала свідоцтво № 54433 про реєстрацію авторського права на твір «Персонаж ІНФОРМАЦІЯ_2».

Відповідач порушив виключне майнове право позивача на використання оригінальної назви літературного твору «ІНФОРМАЦІЯ_2» шляхом її відтворення у назві магазину без відповідного дозволу, а тому повинен сплатити компенсацію замість відшкодування збитків.

Враховуючи наведене, позивач просила стягнути з відповідача таку компенсацію у розмірі 58000 грн., що становить 40 мінімальних заробітних плат, а також відшкодувати судові витрати.

Рішенням Ківерцівського районного суду від 02 вересня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 компенсацію за порушення майнових авторських прав у розмірі 35 мінімальних заробітних плат, що становить 50750 грн. та 507 грн. 50 коп. судових витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору.

В апеляційній скарзі відповідач - ФОП ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить змінити це рішення в частині визначення розміру компенсації за порушення майнових авторських прав та стягнути цю компенсацію у розмірі 10 мінімальних заробітних плат, що становить 14500 грн..

У судовому засіданні відповідач та його представник апеляційну скаргу підтримали із наведених у ній підстав та просять її задовольнити.

Представник позивача апеляційну скаргу заперечив та просить її відхилити.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно часткового задовольнити, а рішення суду змінити з таких підстав.

Установлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд повинен свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.4 ст.60 ЦПК України).

Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів і висновків експертів.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено факт порушення відповідачем виключного майнового права позивача на використання оригінальної назви літературного твору «ІНФОРМАЦІЯ_2» шляхом її відтворення у назві магазину без відповідного дозволу, у зв'язку із чим відповідач повинен сплатити позивачу компенсацію замість відшкодування збитків.

Зазначена обставина відповідачем не оспорюється, а тому і не перевіряється в апеляційному порядку.

Відповідачем лише оспорюється визначений судом розмір стягнутої на користь позивача компенсації, а тому перевіряється лише зазначена обставина.

Використання твору без дозволу суб'єкта авторського права і (або) суміжних прав є порушенням авторського права і (або) суміжних прав, передбаченим п.«а» ст.50 Закону України «Про авторське право і суміжні права», за яке згідно з п.«г» ч.1 ст.52 цього Закону передбачена можливість притягнення винної особи до відповідальності у вигляді сплати компенсації замість відшкодування збитків або стягнення доходу в розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат.

Задовольняючи частково позов і стягуючи компенсацію у розмірі 50750 грн., що становить 35 мінімальних заробітних плат, суд першої інстанції виходив з того, що присудженням такого розміру компенсації досягається рівновага майнових інтересів позивача і відповідача та є співмірним порушенню авторських прав.

Проте, колегія суддів не повністю погоджується із таким висновком та дійшла висновку про необхідність зменшення розміру компенсації з огляду на наступне.

Представники позивача заявили, що відповідач використовує назву магазину близько 10 років. При цьому покликаються на надану суду апеляційної інстанції відповідь виконавчого комітету Луцької міської ради від 31.03.2016 року.

Однак, зазначена відповідь лише містить інформацію щодо чинності рішень міської ради про надання дозволів на розміщення об'єктів торгівлі та ін. і не містить конкретизації, з якого саме часу у відповідному управлінні міської ради існує інформація про магазин «ІНФОРМАЦІЯ_2», суб'єктом господарювання якого є відповідач.

Разом із тим, відповідач у судовому засіданні надав примірник трудового договору, укладеного 22.08.2012 року між ним та ОСОБА_5, згідно якого на останню покладалися функціональні обов'язки продавця непродовольчих товарів у магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1 і цей договір був зареєстрований у відповідному відділі Центру зайнятості.

Таким чином, відповідач підтвердив, що станом на серпень 2012 рік назва магазину була «ІНФОРМАЦІЯ_1», а не «ІНФОРМАЦІЯ_2».

Крім того, відповідач відразу ж після виявлення стороною позивача порушення її авторських прав добровільно усунув це порушення, знявши з магазину вивіску із назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2», чого не заперечив у судовому засіданні і представник позивача.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що співмірним та справедливим розміром компенсації за порушення авторського права буде 29000 грн., що становить 20 мінімальних заробітних плат і саме таким розміром компенсації досягається рівновага майнових інтересів позивача і відповідача, у зв'язку з чим рішення суду першої інстанції слід змінити.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача - фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, подану від його імені представником ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 02 вересня 2016 року в даній справі змінити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 29000 грн. (двадцять дев'ять тисяч грн.) компенсації за порушення майнових авторських прав та 290 грн. (двісті дев'яносто грн.) витрат по оплаті судового збору.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді