АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк»

на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2014 року

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

В вересні 2012 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2014 року Публічному акціонерному товариству «Альфа-Банк» в позові до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - відмовлено.

В апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» просить скасувати рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2014 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2014 року рішення Амур Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська області від 13 березня 2014 року - скасовано.

Позов Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено часткового.

Стягнуто солідарно зі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 490016888 від 07.12.2006 року станом на 07.07.2012 року в сумі 231569 грн. 22 коп., яка складається є заборгованості за кредитом 162607 грн. 48 коп., заборгованості по відсоткам 68961 грн. 74 коп.

Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» сплачений судовий збір у сумі 1157 грн. 85 коп.

Стягнуто зі ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» сплачений судовий збір у сумі 1157 грн. 85 коп.

В іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 квітня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_4 задоволено частково, касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено у повному обсязі.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які зявилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 07 грудня 2006року між ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 27 347, 72 доларів США зі сплатою 12% річних, які в подальшому було збільшено до 14,5% річних, строком до 07 грудня 2012 року.

У забезпечення належного виконання зобовязань за вказаним договором між банком та ОСОБА_3 того ж дня було укладено договір поруки.

Пунктом 5.2 кредитного договору передбачено право банку змінити розмір процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку, чим позивач і скористався збільшивши процентну ставку до 14,5% річних.

Частиною 1 ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальникзобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2015 року призначено по справі судово-економічну експертизу за клопотанням представника ОСОБА_2 ОСОБА_5 для зясування питання: Чи підтверджується первинними документами і чи правильно обрахована і вказана у позові загальна сума боргу за кредитом при базових умовах кредитування, викладених банком у кредитному договорі, якщо ні, то в якій частині.

З висновку експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи №5523/5524-15 від 09.09.2016року вбачається, що в результаті проведеного дослідження, перевірити чи правильно обрахована і вказана банком у позові загальна сума боргу за кредитом, при базових умовах кредитування, викладених банком у кредитному договорі експерту не надається за можливе, оскільки на дослідження не надані банківські виписки в яких відображено нарахування та погашення сум простроченої заборгованості. Таким чином, експерту не надається за можливе здійснити розрахунок пені та відповідно розрахунок заборгованості за кредитним договором №480016888 від 07.12.2006року (а саме: визначити окремо заборгованість за тілом кредиту, відсотками та пені).

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні данні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експертів.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого та правильного висновку, що позивачем не було надано доказів, які б підтверджували його вимоги до відповідачів щодо суми заборгованості по кредитному договору і не підтвердив саму суму нарахованої ним заборгованості та підстави її стягнення.

Приведені в апеляційній скарзі доводи Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ч. 1 ст. 218, ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» - відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

ОСОБА_6