Провадження № 2/742/1563/16
Єдиний унікальний № 742/3630/16-ц
02 грудня 2016 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Бездідько В.М., при секретарі Карпенко В.О., за участю представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Прилуки цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Рембудсервіс-Прилуки» про стягнення заборгованості по заробітній платі ,
Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити їх в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих для суду причин, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений завчасно та належним чином, а також не надав заперечень щодо суті позову і не повідомив про поважність причин неявки в судове засідання. Позивачка не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
У звязку з цим, суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Вислухавши пояснення позивачки її представника, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:
згідно інформації наданої Прилуцькою ОДПІ Головного управління ДФС у Чернігівській області від 17.11.2016 року № 9908/25-16-13-834 вбачається, що ОСОБА_2 за період з 05.01.2015 року по 19.03.2015 року згідно відомостей зазначених ТОВ «Рембудсервіс-Прилуки» у Податковому розрахунку сум доходу, нарахованого сплаченого на користь фізичних осіб і утриманого з них податку за 1 квартал 2015 року сума нарахованого доходу 4593,81 грн. сума виплаченого доходу 1754,00 грн. (а.с.8).
Статтею 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов»язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення. Тобто відповідач повинен був здійснити повний розрахунок із позивачем 19 березня 2015 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Згідно роз'яснень наданих Пленумом Верховного Суду України у п.20 постанови №13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні останнього до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини.
Відповідно до п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ № 100 від 08.02.1995 року, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана
відповідна виплата. Відповідно до п.8 Постанови нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата визначається шляхом ділення заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні, а у випадках, передбачених чинним законодавством,- на число календарних днів за цей період.
Крім того, згідно ч.1 ст. 83 КЗпП України та ст. 24 Закону України «Про відпустки», у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки.
Згідно з ст.75 КЗпП України та ст.6 Закону України «Про відпустки» щорічна основна відпустка надається працівникам тривалістю не менш як 24 календарні дні за відпрацьований робочий рік, який відлічується з дня укладення трудового договору.
Таким чином, як встановлено в судовому засіданні відповідач в день звільнення позивача 19 березня 2015 року не виплатив належні йому у строки вказані в ст. 116 КЗпП України, суми, тому суд вважає, що заборгованість по заробітній платі компенсація за невикористану щорічну відпустку, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
На підставі ст.ст. 47,75,83,116, 117 Кодексу законів про працю України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 197, 208, 209, 212-215, 224-226, 228, 294 ЦПК України , суд
Позов ОСОБА_2 до ТОВ «Рембудсервіс-Прилуки» про стягнення заборгованості по заробітній платі задовольнити.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Рембудсервіс-Прилуки на користь держави 551 грн. 20 коп. судового збору.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Рембудсервіс-Прилуки на користь ОСОБА_2 заробітної плати за один місяць.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя В.М. Бездідько