Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2016 року Рівненський міський суд

під головуванням судді Ковальова І.М.

при секретарі Грицаюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу звернулась ОСОБА_1

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала. Суду пояснила, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 лютого 1991 року.

Спільне життя між ними не склалось. Між ними постійно виникали суперечки та сварки. Що призвело до того, що з 2008 року між ними фактично припинились шлюбні відносини, вони не підтримують подружніх стосунків. Від надання терміну для примирення позивач відмовилася, оскільки вважає, що це позитивних наслідків не принесе.

Тому просить суд розірвати шлюб розірвати шлюб між нею та відповідачем.

Відповідач в судове засідання не зявився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав. Позивач в судовому засіданні повідомила суд про те, що відповідач не бажає приймати участь в судових засіданнях, а суд щоб приймав рішення на власний розсуд.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 лютого 1991 року.

Дана обставина стверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ГЮ №488158 виданим 22 лютого 1991 року відділом ЗАГС м.Ровно з якого вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали шлюб 22 лютого 1991 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 1991 року лютого місяця 22 числа зроблено запис за №284. після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові Самойлов, дружині ОСОБА_2.

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Від надання терміну для примирення представник позивача в судовому засіданні відмовився.

Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що в судовому засіданні було встановлено, що сторони по справі тривалий час не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства та бюджету, фактично їх сім'я розпалась, від надання терміну для примирення позивач відмовилася, тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, а тому вони підлягають до повного задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,60,212,213,215,294 ЦПК України, ст.ст.110-112 СК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 22 лютого 1991 року відділом ЗАГС м.Ровно, актовий запис №284 розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий :