№ 336/2946/16-ц
пр. № 2/336/1878/2016
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

13 липня 2016 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І.

при секретарі Скибі О.Б.

за участі представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Запорізька регіональна біржа нерухомості, про визнання права власності на квартиру, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, вказавши, що 20.09.1995 року за договором купівлі-продажу, укладеним та зареєстрованим Запорізькою регіональною біржею нерухомості, нею була придбана у власність квартира АДРЕСА_1. Право власності на квартиру зареєстровано в установленому порядку. Натомість на цей час у зв'язку зі зміною чинного законодавства договір купівлі-продажу нерухомого майна, який укладений на біржі, не визнається правовстановнолюючим документом, що у свою чергу перешкоджає позивачеві розпорядитись належною їй квартирою, позивач просить визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник позивача на позовних вимогах наполягала. Вказуючи, що на час укладення договору купівлі-продажу квартири порядок його укладення та реєстрації відповідав вимогам законодавства, яке діяло на той час, натомість зараз позивач не може розпорядитись належним їй майном, оскільки договір купівлі-продажу, зареєстрований на товарній біржі, не приймається в якості правовстановлюючого документа.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, про місце та час розгляду справи повідомлялись шляхом оголошення у пресі за відсутністю відомостей про фактичне місце проживання або перебування. Керуючись ст. 224 ЦПК України, суд розглянув справу заочно.

При вивченні письмових доказів судом встановлено наступне.

Відповідно до договору купівлі-продажу № 2106.К від 20.09.1995 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 продали, а ОСОБА_2 придбала у власність двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 площею 47,8 кв.м. (а.с. 6).

Згідно з реєстраційним посвідченням право власності на вказану квартиру ОСОБА_2 зареєструвала в установленому порядку в Запорізькому бюро технічної інвентаризації (а.с. 7).

Розпорядженням Запорізького міського голови № 83р від 19.02.2016 року (пункт 51) АДРЕСА_1 перейменована на АДРЕСА_1.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України 2003 року, що набрав чинності 1 січня 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Таким чином на спірні правовідносини поширюється дія норм ЦК УРСР 1963 року, та КпШС УРСР, чинних на час їх виникнення, що вірно встановлено судами.

Відповідно до ст. 49 Закону України „Про власність", чинного на час виникнення спірних правовідносин, володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом.

За змістом ст.ст. 128, 153 ЦК УРСР , право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в повній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР (1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 227 ЦК УРСР передбачалася обов'язкова нотаріальна форма договору купівлі-продажу житлового будинку (квартири) і його реєстрація органами місцевого самоврядування.

Згідно ст. 15 Закону України "Про товарні біржі" № 1956 від 10.12.1991 року не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі.

Реєстрація Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації за ОСОБА_6 права власності на квартиру на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого біржею, а не нотаріусом, станом на вересень 1995 року не суперечила чинному законодавству.

Відповідно ст. З Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" від 01.07.2004 р. за №1952 речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:

1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;

2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації.

Оскільки покупець повністю виконала умови договору купівлі-продажу квартири, сплатила за придбане майно визначену договору суму, що визначено пунктом 5 договору купівлі-продажу, договір та право власності на квартиру у відповідності з вимогами ч.2 ст. 227 ЦК УРСР зареєстровані в ЗМБТІ, несла витрати з утримання квартири, у передбаченому законом порядку угода купівлі-продажу з підстав недотримання нотаріальної форми судом не визнавалася недійсною, ОСОБА_2 на підставі ст.ст. 128, 153 ЦК УРСР і ст. 49 Закону України „Про власність" набула право власності на квартиру і правомірно володіє нею.

Статтею 392 ЦК України передбачено право власника майна на пред'явлення позову про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Враховуючи викладене, суд вбачає підстави для задоволення заявлених та захист прав позивача шляхом визнання за нею права власності на кватиру.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Запорізька регіональна біржа нерухомості, про визнання права власності на квартиру задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя О.І. Дацюк