Справа № 664/1306/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2016 року Цюрупинський районний суд

Херсонської області

у складі: суддя Никифоров Є.О.,

секретар судового засідання Імшеницька К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олешки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_2» про захист прав споживача та визнання недійсним кредитного договору, третя особа без самостійних вимог ПрАТ «УАСК «АСКА-ЖИТТЯ», та за зустрічним позовомПАТ КБ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_2»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся з позовом доПАТ КБ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_2» та просить визнати недійсним кредитний договір №8822 від 12.02.2012р., що укладений між ОСОБА_1 та відповідачем.

Відповідач ПАТ КБ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_2» звернувся до ОСОБА_1 із зустрічним позовом та просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_2»заборгованістьзакредитним договором №8822 від 20.02.2012 року станом на 30.08.2016 р. (включно) в сумі 84 403,25 гривень (вісімдесят чотири тисячі чотириста три гривні 25 копійок) в т.ч. поточна заборгованість за овердрафтом - 8 4403,25 грн.; прострочена заборгованість за овердрафтом - 13 981,51 грн.; нараховані проценти - 656, 46 грн.; нараховані проценти за поточний місяць - 859,28 грн.; прострочені проценти - 11 808,17 грн.; комісія за обслуговування овердрафту - 171,01 грн.; прострочена комісія за обслуговування овердрафту - 4 958,79грн. штраф - 44 040,00 грн. посилаючись на невиконання позивачем ОСОБА_1 умов кредитного договору.

Позивач зазначає, що 20.02.2012р. ОСОБА_1 здійснено Пропозицію AT «ОСОБА_3 КАПІТАЛ», правонаступником якого на даний час є ПАТ КБ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_2», який діяв як від власного імені, так і від імені та в інтересах ПрАТ «УКРАЇНСЬКА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ АСКА- ЖИТТЯ» на підставі агентського договору, на умовах, зазначених в цій Пропозиції, Загальних умовах відкрити та обслуговування карткового рахунку та договору страхування тачинних Правилах добровільного страхування життя з додатковими ризиками (універсальні) № 003.2, зареєстровані Держфінпослуг України 20 лютого 2004 року за №0104189, які є невід'ємною частиною цієї Пропозиції, укласти з Позичальником Договір страхування (далі - Договір страхування) і Договір карткового рахунку (далі -Договір Рахунку), в рамках яких:відкрити картковий рахунок на ім'я позичальника(далі - Картковий рахунок);випустити на ім'я позичальника платіжну картку міжнародної платіжної системи MasterCard;

встановити позичальнику ліміт овердрафту (кредитування) за Картковим рахунком на умовах,визначених в цій пропозиції;оформити страхування майнових інтересів, пов'язаних з життям, здоров'ям та працездатністю позичальника.

Відповідно до п.2.3. Ліміт Овердрафту становить - 10000грн. Строк користування овердрафтом - 24 місяців (п.2.4).

Також згідно з п.2.6 Розмір процентної ставки за користування лімітом Овердрафту становить 0,0001% річних при здійсненні розрахункових операцій в торгівельно-сервісній мережі за рахунок коштів Овердрафту (в межах ліміту); при здійсненні інших дебетових операцій по Картковому рахунку за рахунок коштів Овердрафту (в межах ліміту) - 36% річних.

Розмір комісії, згідно п. 2.5 за обслуговування овердрафту - 2%.

Позивач вважає, що при укладанні вищевказаного Кредитного договору порушені його права, зокрема, як споживача, згідно з нормами ЗУ «Про захист прав споживачів»,ЗУ «Про банки і банківську діяльність». Зазначене виразилося в тому, що відповідач не надав позивачу повної, всебічної, обєктивної та достовірної інформації, про умови кредиту перед укладенням та під час укладення договору про надання споживчого кредиту, в той час як обовязок надання такої інформації відповідачем прямо передбачено ч. 2 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів».

На думку позивача відповідач проігнорував дані вимоги законодавства, що є однією з підстав визнання договору недійсним, адже згідно з ч. 2 п. 2 ст. 19 ЗУ «Про захист прав споживачів» підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору.

Забороняється як такі, що вводять в оману, зокрема: з метою спонукання споживачів до прийняття швидкого рішення та позбавлення їх достатнього періоду часу для прийняття свідомого рішення.

Позивач не мав часу детально ознайомитися з Кредитним договором за такий короткий строк. Йому повинна була надана можливість детально ознайомитися з умовами даного договору та законодавством, що його регулює. Крім цього, працівник банку не надав достовірної інформації, завірив в тому, що всі істотні умови договору позивачу роз'яснено та спонукав підписати договір швидше. Також звертає увагу, що даний договір містить безліч умов та регулюються законодавством, з яким позивач ніколи в житті не зустрічався та немав можливості об'єктивно оцінити та осмислити умови даного договору, виявити його недоліки та оцінити всі ризики та збитки, які він отримає в результаті підписання даної угоди, крім того, позивач не тільки не мав часу прочитати кредитний договір, а й не міг це зробити фізично, так як текст дуже дрібний.

Позивач також вказує, що встановлення комісії, згідно п. 2.5 договору за обслуговування овердрафту є порушенням вимогcт. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» так як вказана умова є несправедливою.

Також позивач зазначає, що відповідно до Частини 3 Пропозиції сторонами начебто погоджено укладання договору страхування.

Згідно з п 3.1. Страхова Сума Пропозиції дорівнює сумі Овердрафту на кінець кожного Розрахункового періоду.

Поряд з цим п 3.2. страховий тариф становить 0,90%.

Проте, даний кредитний договір був типовим і як позивачу пояснили в банку, що якщо він не погоджується на послуги з добровільного страхування, кредит він не отримає. Хоча позивач начебто повідомлений про те, що Кредит він би отримав і без укладення Договору страхування, але насправді через дрібний шрифт тексту Пропозиції, Умов, швидкоплинність (всі пояснення робилися працівниками Банку поспіхом та абияк) процедури розгляду Пропозиції та її підписання стали на заваді адекватному, виваженому прийняттю рішенню Позичальником при підписанні цієї Пропозиції, крім того, відповідач не має права жодним чином нав'язувати такі послуги та включати їх до кредитного договору.

Відповідач позовні вимоги не визнав вважаючи вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими та надав суду письмові заперечення на позов.

Третя особа у справі ПрАТ «УАСК «АСКА-ЖИТТЯ» надала письмові заперечення на позов.

Сторони та їх представники в судове засідання не зявились та надали суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності.

Судом встановлено, що між АТ «ОСОБА_3 КАПІТАЛ»,правонаступником якого на даний час є ПАТ КБ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_2»,та ОСОБА_1 20 лютого 2012 року був укладений кредитний договір №8822 за умовами якоговідповідач зобов'язався надати позивачу кредит з лімітом овердрафту у розмірі 10 000,00 гривень (десять тисяч гривень 00 копійок), а відповідач, в свою чергу, зобов'язався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути Банку кредит у строк до 20.02.2014 року.

Згідно п.2.6 основних умов договору розмір процентної ставки за користування лімітом Овердрафту становить 0,0001% річних при здійсненні розрахункових операцій в торгівельно-сервісній мережі за рахунок коштів Овердрафту (в межах ліміту); при здійсненні інших дебетових операцій по Картковому рахунку за рахунок коштів Овердрафту (в межах ліміту) - 36% річних. Розмір комісії, згідно п. 2.5 за обслуговування овердрафту встановлено в розмірі 2%.

Згідно із частинами першою, третьою статті 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник повернути кредит та сплатити відсотки.

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Оскільки відповідно до умов кредитного договору від 20.02.2012 року, що укладений між сторонами, банк надав позичальнику кредит на споживчі цілі, особливості регулювання відносин сторін визначаються Законом України «Про захист прав споживачів».

Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про: 1) особу та місцезнаходження кредитодавця; 2) кредитні умови, зокрема: а) мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; б) форми його забезпечення; в) наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача; г) тип відсоткової ставки; ґ) суму, на яку кредит може бути виданий; д) орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов'язаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; є) строк, на який кредит може бути одержаний; є) варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; ж) можливість дострокового повернення кредиту та його умови; з) необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; и) податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; і) переваги та недоліки пропонованих схем кредитування.

Зазначена ч. 2 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» також передбачає, що у разі ненадання зазначеної інформації субєкт господарювання, який повинен її надати, несе відповідальність, встановлену статтями 15 і 23 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до положень статей 15 та 23 Закону України «Про захист прав споживачів», ненадання інформації про послугу саме по собі не є підставою для визнання недійсним кредитного договору. За певних обставин це може бути підставою для розірвання договору або відшкодування збитків, а не визнання договору недійсним.

В Пропозиції укласти договір чітко зазначено, що позивач ознайомлений з інформацією, зазначеною в ч. 2 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів».

Доводи позовної заяви, що позивача начебто спонукали до якнайшвидшого підписання договору не підтверджені жодними доказами.

Таким чином, суд вважає доводи позивача про ненадання йому повної інформації щодо кредитного договору безпідставними, оскільки, підписуючи договір позичальник засвідчив факт ознайомлення з усією необхідною йому інформацією щодо отримуваної послуги. Суд вважає, що якщо під час укладання зазначеного договору споживач не зміг чи не захотів ознайомитися належним чином з умовами договору та підписав його, до кінця не розуміючи його зміст чи механізм його виконання, тобто порядок отримання грошових коштів, то це не може свідчити про ненадання йому необхідної, доступної, достовірної інформації про послугу. Позивач також добровільно погодився з отриманням послуги страхування та був поінформований, що договором передбачена комісія за обслуговування кредиту.

За положеннями частини пятої статті 11, частин першої, другої, пятої, сьомої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки.

Умови укладеного позивачем договору змін в витратах позивача при виконанні цього договору не передбачають, а тому не можуть бути визнані несправедливими.

Позовні вимоги ПАТ КБ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_2» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором не підлягають задоволенню оскільки позивачем за зустрічним позовом не доведено отримання ОСОБА_1 грошових коштів, не надано докладного розрахунку сум, що заявлені в позові, що позбавляє суд можливості перевірки їх обґрунтованості. Наданий розрахунок містить лише складові суми заборгованості, але період та порядок їх нарахування не зазначений. Тому в задоволенні зустрічних позовних вимог слід відмовити за необґрунтованістю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 203, 215,ЦК України, ст.ст. 11, 15, 23 Закону України «Про захист прав споживачів», суд

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_2» про захист прав споживача та визнання недійсним кредитного договору.

Відмовити в задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом ПАТ КБ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_2» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Херсонської області через Цюрупинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Є.О. Никифоров