У Х В А Л А

9 грудня 2016 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України Охрімчук Л.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 березня 2016 року, ухвали Апеляційного суду м. Києва від 25 травня 2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 червня 2016 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про захист прав споживача, визнання кредитного договору недійсним,

в с т а н о в и в :

25 серпня 2016 року ОСОБА_1, за дорученням якого діє ОСОБА_2, звернувся до Верховного Суду України із заявою, в якій порушує питання про скасування рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 березня 2016 року, ухвали Апеляційного суду м. Києва від 25 травня 2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 червня 2016 року з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України.

Ухвалою судді Верховного Суду України від 15 вересня 2016 року подана заява залишена без руху, оскільки оформлена неналежним чином, а саме: не сплачений судовий збір за подання заяви про перегляд судових рішень, та надано строк для усунення недоліків до 3 жовтня 2016 року.

У встановлений в ухвалі строк ОСОБА_1 надіслав до Верховного Суду України заяву, в якій зазначив про наявність пільг при сплаті судового збору за подання заяви про перегляд судових рішень, посилаючись при цьому на частину третю статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів». Документ про сплату судового збору за подання заяви про перегляд судових рішень заявник не надав.

Ухвалою судді Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року ОСОБА_1 продовжено строк для усунення недоліків поданої ним заяви про перегляд судових рішень до 29 листопада 2016 року.

При цьому в указаній ухвалі зазначалося, що нормативно-правовим актом, який регулює порядок справляння судового збору, є Закон України «Про судовий збір», тому саме правові приписи, закріплені в наведеному законі, застосовуються при обчисленні судового збору, його сплаті, а також звільненні осіб від його сплати у випадках, визначених у статті 5 цього Закону.

Натомість за змістом змін до статті 5 Закону України «Про судовий збір» убачається, що з 1 вересня 2015 року споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, не відносяться до суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях. Отже, доводи заявника щодо підстав звільнення його від сплати судового збору не обґрунтовані.

В установлений ухвалою судді Верховного Суду України строк недоліки поданої заяви ОСОБА_1 не усунув.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 359 ЦПК України заява повертається заявнику, якщо заяву подано без додержання вимог статей 357 та 358 цього Кодексу і заявник не усунув недоліки протягом установленого строку.

Ураховуючи, що ОСОБА_1 протягом установлених ухвалами судді Верховного Суду України строків недоліки поданої ним заяви не усунув, вказана заява підлягає поверненню заявнику.

Керуючись пунктом 1 частини четвертої статті 359 ЦПК України,

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 березня 2016 року, ухвали Апеляційного суду м. Києва від 25 травня 2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 червня 2016 року повернути ОСОБА_1, за дорученням якого діє ОСОБА_2

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України Л.І. Охрімчук