Провадження № 2/752/524/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06.12.2016 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

з участю секретаря - Овдій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Публічне акціонерне товариствоа «Страхова компанія «Універсальна» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також судових витрат у справі.

Відповідно до заява про зміну розміру позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача різницю між нанесеним матеріальним збитком та лімітом відповідальності страховика в сумі 189461,18 гривень, витрати за проведення автотоварознавчої експертизи в сумі 1400 гривень, витрати за проїзні квитки в сумі 790 гривень, витрати за транспортування пошкодженого автомобіля в розмірі 8400 гривень, моральну шкоду в сумі 25000 гривень, витрати за надання юридичних послуг в сумі 5000 гривень та судовий збір в розмірі 2300, 51 гривня.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16.08.2015 р. о 07 год 50 хв на вул.Заболотного в м.Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «КІА« д.н. НОМЕР_5, під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Сітроен С4» д.н. НОМЕР_3, що належить позивачу.

Відповідно до постанови Апеляційного суду м.Києва від 04.11.2015 р. винним у настанні даної дорожньо-транспортної пригоди був визнаний ОСОБА_2

Позивач посилається на те, що розмір відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження № 3/08-ТЗ від 03.09.2015 р. становить 222889,72 гривень та втрата величини товарної вартості складає 16061 гривня 46 копійок.

Однак, розмір страхового відшкодування в сумі 49490 гривень, яке повинно сплатити ПрАТ «Універсальна», не покривають завданих збитків, в зв»язку з чим на підставі положень ст.ст. 1166 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача різницю між розміром завданих їй збитків та сумою страхового відшкодування.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати, понесені на проведення автотоварознавчого дослідження для визначення суми завданих збитків, та вартість квитків по маршруту Одеса-Київ, витрати на евакуацію пошкодженого транспортного засобу до м.Одеси за місцем проживання позивача, оскільки ці витрати пов»язані з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

Також в обґрунтування заявленого позову позивач зазначає, що внаслідок пошкодження транспортного засобу, що належить їй на праві власності, вона зазнала душевних страждань, незадоволення її законних вимог до відповідача позбавило можливості реалізації її звичок і бажань, вимагало додаткових зусиль для організації життя.

Моральну шкоду позивач оцінює в 25000 гривень.

В ході судового розгляду представник позивача підтримав позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі, просив його задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві, посилаючись на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивач з вини відповідача зазнала матеріальних збитків, транспортний засіб потребував значного ремонту, сума страхового відшкодування, не покриває в повному обсязі всі витрати, пов»язані з проведенням відновлювального ремонту транспортного засобу, а тому різниця між розміром завданої шкоди та сумою страхового відшкодування повинна бути відшкодована відповідачем, оскільки його вина доведена належними доказами. Крім того, відповідач повинен відшкодувати позивача завдану моральну шкоду внаслідок пошкодження її транспортного засобу.

Відповідач та його представник заперечували проти задоволення позову, зазначаючи, що відповідно до висновку авто технічного дослідження, проведеного експертом ОСОБА_3, встановлено наявність вини не лише в діях ОСОБА_2, а і в діях водія автомобіля «Сітроен С4» у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 16.08.2015 р., а тому, враховуючи розмір шкоди, який завданий обом власникам пошкоджених транспортних засобів, підстав для стягнення матеріальної шкоди з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 не має. Крім того, відповідач та його представник заперечували проти задоволення вимог про відшкодування витрат на евакуацію транспортного засобу, квитків та моральної шкоди, вважаючи їх необґрунтованими і недоведеними належними доказами.

Представник третьої особи - ПрАТ «СК «Універсальна» в судове засідання не з»явився, надавши клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16.08.2015 р. о 07 год 50 хв на вул.Заболотного в м.Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «КІА« д.н. НОМЕР_5, під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Сітроен С4» д.н. НОМЕР_3.

Транспортний засіб «Сітроен С4» д.н. НОМЕР_3 належить на праві власності ОСОБА_1

Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м.Києва від 07.09.2015 р., яка залишена без змін згідно з ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 04.11.2015 р., ОСОБА_2 було визнано винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 16.08.2015 р. на вул.Заболотного в м.Києві і його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

В силу ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, які встановлені судовим рішенням, не підлягають доказуванню при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Тобто, наявність вини в діях ОСОБА_2 у настанні дорожньо-транспортної пригоди, в даному випадку, встановлена і не підлягає доказуванню.

В ході судового розгляду відповідачем надано суду висновок № 2-12/15 від 07.12.2015 р. експертного авто технічного дослідження за фактом ДТП з участю автомобілів «Сітроен С4» д.н. НОМЕР_3 та «КІА» д.н. НОМЕР_5, складеного експертом ОСОБА_3, який був підтверджений ним в ході допиту його в судовому засіданні, відповідно до якого експерт прийшов до висновку, що небезпечна дорожня ситуація в даному випадку створювалась обома водіями і ОСОБА_5, який керував автомобілем «Сітроен С4», і ОСОБА_2, який керував автомобілем «КІА», і при одночасному перестроюванні перевагу в русі мав водій автомобіля «КІА» ОСОБА_2

Даний висновок автотехнічного дослідження не може бути взятий судом до уваги на підтвердження винуватості дій водія автомобіля «Сітроен С4» ОСОБА_5, виходячи з наступного.

При проведенні даного експертного автотехнічного дослідження експертом невірно був встановлений кут між поздовжніми осями автомобілів відносно один одного, що призвело до неправильного визначення механізму ДТП, а також досліджувався лише один варіант розвитку механізму ДТП, заданого водієм ОСОБА_2, а не обома водіями, що суперечить п.2.2 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень.

Зазначені обставини були встановлені при здійсненні рецензування висновку експертами Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Згідно з ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з роз»ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди.

Законом України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов»язок власників транспортних засобів застрахувати цивільно-правову відповідальність водіїв, які керують застрахованим транспортним засобом.

Відповідно до встановлених судом обставин на час настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «КІА» д.н. НОМЕР_5, була застрахована ПрАТ «СК «Універсальна».

Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров»ю, майну третьої особи.

Згідно з ст.12 зазначеного Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

На підставі ст.29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Судом встановлено, що власник пошкодженого транспортного засобу звернулась до СК «Універсальна» з заявою про виплату страхового відшкодування.

Позивачем було отримано страхове відшкодування в межах ліміту відповідальності Страховика (50000 гривень) за вирахуванням франшизи (510 гривень) в розмірі 49490 гривень.

Відповідно до положень ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов»язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати рі того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов»язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

При визначенні розміру матеріального збитку, завданого позивачу, як власнику пошкодженого транспортного засобу «Сітроен С4», суд бере до уваги висновок судової автотоварознавчої експертизи № 19/111/12-4-347 від 17.09.2016 р., складеного експертами Київського міського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру на підставі ухвали суду, відповідно до якого розмір матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Сітроен С4» д.н. НОМЕР_3 з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та втрати товарної вартості внаслідок ДТП, що сталось 16.08.2015 р., на момент ДТП становить 233403,52 гривні. Сума втрати товарної вартості пошкодженого транспортного засобу складала 15568,58 гривень.

Зазначений висновок судової експертизи складений експертами, які мають відповідну кваліфікацію у даній галузі знань, згідно з вимогами Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, узгоджується з іншими письмовими доказами у справі і при проведенні судової експертизи судові експерти були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправильного висновку, а тому даний письмовий доказ є належним і допустимим в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України на підтвердження розміру матеріальної шкоди, завданої власнику пошкодженого транспортного засобу.

З врахуванням сплаченого Страховиком розміру страхового відшкодування сума збитків, що підлягає відшкодуванню позивачу з боку відповідача, в зв»язку з пошкодженням транспортного засобу «Сітроен С4» становить 183913,52 гривні (233403,52 гривні -49490 гривень).

Крім того, враховуючи положення ст.ст.1187, 1192, 1194 ЦК України, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на евакуацію пошкодженого транспортного засобу до м.Одеси в розмірі 8400 гривень, які підтверджуються актом виконаних робіт № 0041 від 02.09.2015 р., та витрат за проведення авто товарознавчого дослідження на підставі договору № 17/08-ТЗ для визначення вартості завданої матеріальної шкоди при зверненні до суду в розмірі 1400 гривень, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 10 від 17.08.2015 р. є обґрунтованими і підлягають задоволенню, оскільки зазначені витрати пов»язані з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на їх усунення і відновлення порушеного права та доведені належними у справі доказами.

Лист ТОВ «АСКО-Експедиція» про вартість перевезення автомобіля марки «Сітроен» по маршруту Київ-Одеса», наданий представником відповідача на спростування розміру витрат, понесених позивачем на підтвердження вартості евакуації автомобіля, не може бути взятий судом до увагу, оскільки даний доказ не є належним, є лише комерційною пропозицією юридичної особи щодо певного виду послуги і не підтверджує фактично понесених позивачем витрат.

Не підлягають, на думку суду, задоволенню вимоги позивача про відшкодування вартості квитків за маршрутом Київ-Одеса в розмірі 790 гривень, оскільки в ході розгляду справи позивач не довів, що зазначені витрати, пов»язані з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

З врахуванням викладеного, вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню, а саме: в частині відшкодування збитків, що становлять різницю між розміром завданої матеріальної шкоди та виплаченим страховим відшкодуванням, витрат на евакуацію транспортного засобу, та витрат на проведення авто товарознавчого дослідження.

При зверненні до суду позивач крім матеріальної шкоди просить відшкодувати їй моральну шкоду, яку вона оцінює в 25000 гривень.

Судом встановлено, що у зв"язку з дорожньо-транспортною пригодою, пошкодженням автомобіля, позивач, як власник транспортного засобу «Сітроен С4», зазнала моральних страждань, внаслідок пошкодження транспортного засобу, в звязку з чим змінився нормальний спосіб життя, вона перенесла душевні хвилювання.

Відповідно до роз"яснень викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди" під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Крім того, згідно з ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я.

При з»ясуванні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд повинен з»ясувати чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить.

Вимоги позивача про відшкодування їй моральної шкоди в розмірі 25000 гривень не є обгрунтованими в повному обсязі, як на стадії звернення до суду, так і в ході розгляду справи.

Однак, суд вважає, що пошкодження автомобіля, який є власністю позивача, призводить до душевних страждань, зміну способу життя в зв»язку з необхідністю вирішення питання щодо проведення відновлювального ремонту автомобіля.

Суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в розмірі 2000 гривень.

Моральна шкода на підставі ст.1167 ЦК України підлягає стягненню з відповідача у справі.

На підставі ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати у даній справі, понесені при зверненні до суду та в зв»язку з поданням заяви про забезпечення позову, пропорційно до задоволених вимог.

Вимоги позивача про відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 5000 гривень не підлягають задоволенню, оскільки матеріали справи не містять доказів, що ФОП ОСОБА_6 є фахівцем в галузі права і може надавати таку допомогу, а також не надано розрахунок наданих послуг щодо визначення виду послуг, які надавались на підставі Договору № 48/15 про надання юридичної допомоги по ДТП, кількості витраченого часу та розміру оплати цих послуг.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Публічне акціонерне товариствоа «Страхова компанія «Універсальна» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 183913 гривень 52 копійки, моральну шкоду в розмірі 2000 гривень, витрати за проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 1400 гривень, витрати на евакуацію автомобіля в розмірі 8400 гривень, судовий збір в сумі 2179 гривень 03 копійки.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя