УхвалА

іменем україни

14 березня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Закропивного О.В., Черненко В.А.

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Запорізької області від 10 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі - ПАТ «Альфа-Банк») звернулося до суду із указаним позовом, посилаючись на те, що 11 січня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Сведбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Сведбанк» (далі - ПАТ «Сведбанк»), та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, зі змінами та доповненнями, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 29 960 доларів США на строк до 11 січня 2028 року зі сплатою 11,90 % річних. Цього ж дня з метою забезпечення виконання вказаного кредитного зобов'язання між банком та ОСОБА_5 було укладено договір поруки зі змінами та доповненнями. У зв'язку з неналежним виконанням кредитного договору виникла заборгованість.

25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та публічним акціонерним товариством «Дельта банк» (далі - ПАТ «Дельта банк») був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, у тому числі за указаним кредитним договором, а 15 червня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними зобов'язаннями, у тому числі за указаним кредитним договором.

Ураховуючи викладене, ПАТ «Альфа-Банк» просило суд стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором у розмірі 529 562 грн 95 коп.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 16 вересня 2015 року у задоволенні позову ПАТ «Альфа-Банк» відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 10 грудня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано. Позов ПАТ «Альфа-Банк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 солідарно на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором від 11 січня 2008 року у розмірі 529 562 грн 95 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 512 615 грн 30 коп., заборгованості по відсоткам у розмірі 16 201 грн 90 коп., пені у розмірі 745 грн 75 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить оскаржуване рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального й процесуального права, рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов, апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов до правильного висновку про те, що згідно з положень ст. ст. 512, 516 ЦК України ПАТ «Альфа-Банк» є належним кредитором вимог до відповідачів згідно договору купівлі-продажу права вимоги від 15 червня 2012 року укладеним між ним та ПАТ «Дельта банк», яке, в свою чергу, 25 травня 2012 року отримало право вимоги від ПАТ «Сведбанк» на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитними зобов'язаннями, у тому числі за указаним кредитним договором.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові № 6 - 979 цс 15 від 23 вересня 2015 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Установивши, що відповідачі, позичальник та поручитель, порушили умови кредитного договору, договору поруки, суд стягнув кредитну заборгованість, розмір якої визначено згідно умов кредитного договору та вимог закону і в цій частині у касаційній скарзі доводи відсутні.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Запорізької області від 10 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник О.В. Закропивний В.А. Черненко