Справа № 323/3330/16-ц
Провадження №2/323/964/16
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

08.12.2016 року м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області в складі головуючої судді Фісун Н.В., при секретарі Сабліній А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Оріхівська міська рада про визнання права власності на житло в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що 06 березня 2015 року померла його мати - ОСОБА_3.

Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку з прибудовою (літ. «А» та «А » відповідно в плані), та господарськими будівлями: сарай (літ. «Б,В»), сарай (літ. «Д,Е»), літня кухня (літ. «Г»), гараж (літ. «З»), котельня (літ. «И»), убиральня (літ. «Ж»), літній душ (літ. «К»), паркан «1» з ворітьми «2», розташовані за адресою: вул. Тімірязєва,35 в м. Оріхів, Запорізької області.

Спадкоємцями першої черги усього майна, яке залишилось після смерті матері є позивач та його батько - ОСОБА_2. Батько від своєї частки відмовився. В шестимісячний строк позивач подав заяву про прийняття спадщини до Оріхівської державної нотаріальної контори. При зверненні до нотаріальної контори із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом у видачі свідоцтва йому було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок.

Просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, що залишилося після померлої 06 березня 2015 року громадянки ОСОБА_3, у вигляді житлового будинку з прибудовою (літ. «А» та «А » відповідно в плані), та господарськими будівлями: сарай (літ. «Б,В»), сарай (літ. «Д,Е»), літня кухня (літ. «Г»), гараж (літ. «З»), котельня (літ. «И»), убиральня (літ. «Ж»), літній душ (літ. «К»), паркан «1» з ворітьми «2», розташовані за адресою: вул. Тімірязєва,35 в м. Оріхів, Запорізької області, з правом реєстрації права власності у компетентних організаціях та установах.

Позивач у судовому засіданні на позовних вимогах наполягав.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Третя особа, Оріхівська міська рада, у судове засідання не зявилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно технічного паспорту КП «Імпульс» Пологівської райради, довідки КП Пологівської районної ради «Імпульс» №10 від 18 лютого 2016 року, на підставі правовстановлюючих документів: свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Оріхівською державною нотаріальною конторою 15.06.1996 року №2-1977- на 2/3 частини, договором купівлі-продажу, посвідченого Пологівською товарною біржею «Агропром - Інвест» 05.11.1997 року №Н-35-1/3 частину, ОСОБА_3 є власником житлового будинку розташованого за адресою: вул. Тімірязєва,35 в м. Оріхів, Запорізької області /а.с.6-9/.

ОСОБА_3 померла 06 березня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖС №317728, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Оріхівського районного управління юстиції у Запорізькій області 10 березня 2015 року /а.с.5/.

Позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 111-ЖС №263655, видане Оріхівським відділом ЗАЦС Запорізької області 12 березня 1983 року /а.с.10/, отже відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України має право на спадкування в першу чергу за законом.

14 серпня 2015 року, за заявою позивача, Оріхівською державною нотаріальною контрою Запорізької області була відкрита спадкова справа за № 187/2015 після померлої 06 березня 2015 року ОСОБА_3 /а.с.23-49/.

Завідувач Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області ОСОБА_4 своєю постановою про відмову у вчинені нотаріальних дій від 09.12.2015 року відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, місто Оріхів, вул. Тімірязєва, 35, без правовстановлюючих документів на зазначене нерухоме майно.

В постанові зазначено, що відповідно до ст. 227 ЦК УРСР 1963 року, що діяв на час укладення договору купівлі-продажу від 05.11.1997 року, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору.

Зі змісту договору від 05.11.1997 року відповідно до якого ОСОБА_3 придбала 1/3 частину спірного будинку, вбачається, що даний договір укладений у відповідності до вимог ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», зареєстрований на Пологівській товарній біржі, подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає. У відповідності до вимог ст. 227 ЦК України підлягає реєстрації в Пологівському державному комунальному МП «Імпульс» Запорізької області.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» в редакції, що діяла на час укладення договору купівлі-продажу 05.11.1997 року, Біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов: а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; б) якщо її учасниками є члени біржі; в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Зміст біржової угоди (за винятком найменування товару, кількості, ціни, місця і строку виконання) не підлягає розголошенню. Цю інформацію може бути надано тільки на письмову вимогу судам, органам прокуратури, служби безпеки, внутрішніх справ, арбітражному суду та аудиторським організаціям у випадках, передбачених законодавством України. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Біржові операції дозволяється здійснювати тільки членам біржі або брокерам.

Договір від 05.11.1997 року, зареєстрований на Пологівській товарній біржі «Агропром-інвест», про що записано в журналі реєстрації біржових угод, реєстраційний договірний №Н-35 за яким ОСОБА_5 продав, а ОСОБА_3 купила 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в м. Оріхів, вул. Тімірязєва, 35, Запорізької області, зареєстрований в КП «Імпульс»Пологівської районної ради 06 листопада 1997 року в реєстровій книзі №5 за реєстровим номером 616 /а.с.9, 38/.

До 01.01.2013 року виникнення права власності на нерухоме майно не пов`язувалося з його державною реєстрацією. Державна реєстрація здійснювалася за фактом права власності, яке вже виникло.

В даному випадку право власності виникло на підставі договору купівлі-продажу, який проведено у якості біржової операції між продавцем ОСОБА_5 і покупцем ОСОБА_3, які при цьому виступали членами біржи, про що зазначено в самому договорі від 15.11.1997 року, зареєстрований на Пологівській товарній біржі «Агропром-Інвест».

Закон України «Про товарну біржу» в редакції діючий на час укладення договору купівлі-продажу 05.11.1997 року дозволяв членам біржі проводити біржову операцію з купівлі-продажу товарів допущених до обігу на товарній біржі, якщо її учасниками є члени біржи та якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. В такому випадку біржовий договір подальшому нотаріальному посвідченню не підлягав, проте набувача нерухомості це не звільняло від здійснення реєстрації договору, за яким набуто право власності на нерухоме майно в органах БТІ, що на той час виконували функції органу державної реєстрації об`єктів нерухомості.

Закон України «Про товарну біржу» звільняв членів біржі за біржовими операціями від подальшого нотаріального посвідчення договору, зареєстрованого на біржі, без будь-якого застереження, то в разі продажу нерухомого майна за біржовим договором і відсутності судового рішення про визнання такого договору недійсним, то при таких обставинах суд, виходячи з загальних підстав презумпції правомірності правочину та з того, що держава здійсненням державної реєстрації біржового договору, за яким особа придбала нерухоме майно, таким чином визнала, що у набувача право власності виникло на незаборонених законом підставах, не має підстав для невизнання в судовому порядку права власності на нерухоме майно.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, видано Оріхівською державною нотаріальною конторою 15.06.1996 року ОСОБА_3 також належить 2/3 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, місто Оріхів, вул. Тімірязєва, 35/а.с.58/.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3, яка померла 06 березня 2015 року. Після смерті матері позивач у передбачений законом строк, звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини і, таким чином, вважаться таким, що прийняв спадщину.

Відповідач по справі ОСОБА_2 є чоловіком померлої ОСОБА_3, спадщину, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, місто Оріхів, вул. Тімірязєва, 35, не приймав і не заперечує, щоб спадщину на спірний будинок прийняв позивач, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року

«Про судову практику у справах про спадкування» Верховним Судом висловлена правова позиція, відповідно до якої свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, оскільки у ОСОБА_3 виникло право власності на житловий будинок, яке перейшло у порядку спадкування до її сина, який за відсутності правовстановлюючих документів у спадкодавця не може реалізувати своє право (отримати свідоцтво про право на спадщину), внаслідок чого звернулася до суду у порядку позовного провадження, вибравши відповідний спосіб захисту свого права, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214, 215, 218,256 ЦПК України, ст. ст.16, 392, 1216, 1218, 1261,1269, 1274, 1297 ЦК України , Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»,суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Оріхівська міська рада про визнання права власності на житло в порядку спадкування за законом, задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на спадкове майно, що залишилося після померлої 06 березня 2015 року громадянки ОСОБА_3, у вигляді житлового будинку з прибудовою (літ. «А» та «А » відповідно в плані), та господарськими будівлями: сарай (літ. «Б,В»), сарай (літ. «Д,Е»), літня кухня (літ. «Г»), гараж (літ. «З»), котельня (літ. «И»), убиральня (літ. «Ж»), літній душ (літ. «К»), паркан «1» з ворітьми «2», розташовані за адресою: вул. Тімірязєва,35 в м. Оріхів, Запорізької області, з правом реєстрації права власності у компетентних організаціях та установах.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Оріхівський районний суд Запорізької області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_6