Справа № 747/1081/16-ц
Провадження № 2/747/627/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

29.11.2016 року смт. Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Косенко Ю.Л.

за участю секретаря судового засідання Божко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с.м.т Талалаївці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві вказала, що шлюб між ними було укладено 01 липня 2015 року, мають неповнолітню дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, постійно виникали сварки та суперечки, що негативно впливало на виховання дитини. Протягом тривалого періоду спільного життя чоловік матеріально не допомагав ні позивачці, ні сину та не приймав участі у вихованні дитини. Шлюбні відносини припинились з липня 2016 року, спільне господарство не ведеться. Оскільки примирення з відповідачем неможливе позивачка просить шлюб розірвати.

Позивачка надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, щодо винесення заочного рішення, в разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує.

Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується розпискою про вручення відповідачу судової повістки про виклик до суду.

Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомити суд про причини своєї неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявились в судове засідання, без поважної причини.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2, будучи повідомленим належним чином про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив, своїм процесуальним правом відповідача на подання заперечення на позов не скористався, таким чином причин для відкладення розгляду справи, що передбачені ст. 169 ЦПК України, не встановлено.

Тому суд ухвалив провести розгляд справи на підставі доказів, що містяться у справі, з винесенням заочного рішення по справі, що відповідає положенню ч.1 ст. 224 ЦПК України.

Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то, відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами укладено 01 липня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (видане повторно) серії 1-КЕ № 148646 від 27.09.2016 року (а.с.5). Позивачка та відповідач є батьками ОСОБА_3, який народився 17 липня 2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КЕ № 227721 (а.с.6).

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вказує, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Судом встановлено, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, на примирення не погоджується, тому суд, враховуючи обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1, приходить до висновку, що обставини, що склалися між сторонами свідчать про те, що збереження сімї суперечило б інтересам сторін та неповнолітньої дитини, оскільки згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи викладене є підстави для розірвання шлюбу.

Неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, необхідно залишити проживати з матірю ОСОБА_1.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.88, 213- 215, 224 ЦПК України, ст.ст. 24, 104, 110,112 Сімейного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 01 липня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гадяцького районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 100 - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище ОСОБА_1.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 копійок судового збору .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через Талалаївський районний суд протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Ю.Л.Косенко