Справа № 132/3008/16-ц
Провадження № 2/132/1149/16
РІШЕННЯ

Іменем України

23.11.2016 Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Павленко І.В.

за участю секретаря Жовтої С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину будинку,

ВСТАНОВИВ:

Позивач в позові вказує, що з моменту свого народження він проживав у ІНФОРМАЦІЯ_1. З 2012 року він проживає в даному будинку. Вони з колишньою дружиною домовилися, що вона залишається в їхньому спільному будинку з дітьми, а він переходить в будинок по вулиці Колгоспній, 16. Він повернувся в даний будинок, так як це його спадщина, він в ньому народився, також в ньому народилася його мати. В даний час він проживає в даному будинку зі своєю новою дружиною та малолітнім сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

За вказаним домогосподарством було відкрито особовий рахунок № 400 та віднесено до колгоспного двору. Даний будинок є майном колишнього колгоспного двору. Головою двору була зазначена його баба ОСОБА_4. Іншими членами даного двору були: його мати ОСОБА_5 (її донька), ОСОБА_6 (її зять) та він, ОСОБА_1 (її онук).

Оскільки будинок згідно записів у погосподарських книгах сільської ради належить до суспільної групи колгоспний двір і станом на 15 квітня 1991 року членами цього колгоспного двору були його баба (голова двору), його мати (її донька), його вітчим (її зять) та він (онук), тому цей будинок був спільною сумісною власністю.

Майно колгоспного двору (будинок) належало членам колгоспного двору в рівних частках. Тому вважає, що спірний будинок належав чотирьом співвласникам в рівних частках по 1/4 кожному (баба, донька, зять, онук). Кожен з них міг залишити, заповідати після своєї смерті лише свою частку.

13.03.2010 року померла ОСОБА_4 (його баба), яка залишила після себе заповіт на свого правнука (його сина) ОСОБА_2.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 11.10.2016 року по цивільній справі № 132/2237/14-ц за ОСОБА_2 було визнано право власності на 3/4 частки житлового будинку №16 по вулиці Колгоспна в с.Глинськ Калинівського району Вінницької області, який складається з житлового будинку літ. А з прибудовою літ.а та ґанком загальною площею 64,5 кв.м., житловою 41,2 кв.м., сараїв літ.Б, літ.Г. погреба літ.П/Г, убиральні літ.В, огорожі №1, воріт з хвірткою №2, огорожі №3, колодязя №4, загальною вартістю 103 874 грн.

Під час розгляду зазначеної цивільної справи було встановлено всі вищезазначені обставини. У даному рішенні суду вказано: «Відтак на момент смерті ОСОБА_4 13.03.2010 року вона була власником 3/4 частин житлового будинку №16 по вул.Колгоспній в с.Глинськ Калинівського району Вінницької області, тоді як власником 1/4 частки цього будинку залишався її внук ОСОБА_1». Враховуючи, що він був власником 1/4 частки житлового будинку №16 по вул.Колгоспній в с.Глинськ Калинівського району Вінницької області, він звернувся в суд з даним позовом.

Представник позивача на підставі договору про надання правової допомоги ОСОБА_7 в судове засідання не зявилася, однак в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання також не зявився, згідно заяви позовні вимоги визнає, просить справу розглянути за його відсутності.

Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що за домогосподарством №16 по вулиці Колгоспній в с. Глинськ Калинівського району Вінницької області було відкрито особовий рахунок №400 та віднесено до колгоспного двору. Даний будинок є майном колишнього колгоспного двору. Головою двору була зазначена баба позивача ОСОБА_4. Іншими членами даного двору були: мати позивача ОСОБА_5 (її донька), ОСОБА_6 (її зять) та позивач ОСОБА_1 (її онук).

Відповідно до положень ч.1 ст.120 ЦК УРСР ( у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до роз»яснень, даних в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про власність», застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 11.10.2016 року було встановлено, що станом на 15.04.1991 року житловий будинок №16 по вулиці Колгоспній в с. Глинськ Калинівського району Вінницької області належав на праві спільної часткової власності в рівних частках голові і членам колгоспного двору ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_6 і ОСОБА_1, що у відповідності до вимог ч.3 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню.

13.03.2010 року померла ОСОБА_4, яка залишила після себе заповіт на свого правнука, а сина позивача ОСОБА_2 .

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 11.10.2016 року по цивільній справі № 132/2237/14-ц за ОСОБА_2 було визнано право власності на 3/4 частки житлового будинку №16 по вулиці Колгоспна в с.Глинськ Калинівського району Вінницької області, який складається з житлового будинку літ. А з прибудовою літ.а та ґанком загальною площею 64,5 кв.м., житловою 41,2 кв.м., сараїв літ.Б, літ.Г. погреба літ.П/Г, убиральні літ.В, огорожі №1, воріт з хвірткою №2, огорожі №3, колодязя №4, загальною вартістю 103 874 грн.

Крім того, під час розгляду зазначеної цивільної справи було встановлено, що ОСОБА_1 був власником 1/4 частки житлового будинку №16 по вул.Колгоспній в с.Глинськ Калинівського району Вінницької області.

Враховуючи, що відповідач не заперечує проти визнання за позивачем права власності на частину житлового будинку, тому відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 317, 328, 392 ЦК України, ст.ст.10, 60, 61, 158, 174, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину житлового будинку № 16 по вулиці Колгоспній в с.Глинськ Калинівського району Вінницької області, який складається з житлового будинку літ. А з прибудовою літ. а та ґанком, загальною площею 64,5 кв.м., житловою 41,2 кв.м., сараїв літ. Б, літ. Г, погріба літ. П/Г, убиральні літ. В, огорожі № 1, воріт з хвірткою № 2, огорожі №3, колодязя № 4, вартістю 25 968,50 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: