Дата документу 15.03.2016
Справа № 334/530/16-ц
Провадження № 2/334/1311/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2016 року Ленінський районний суд м.Запоріжжяу складі

головуючого - судді Добрєва М.В.,

при секретарі Франчук Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю

в с т а н о в и в :

У січні 2016 року до Ленінського районного суду м.Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання їхтакими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою41 по бул.Вінтера буд.18 в м.Запоріжжі.

В позові позивачка зазначила, що23 листопада 2015 року вона, на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, зареєстрованого в реєст рі за № 1437 та посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального договору ОСОБА_5 придбала у власність квартиру 41 по бул.Вінтера буд.18 в м.Запоріжжі..

Продавцем по договору виступили власникиквартири ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

По зазначеному адресу, згідно довідки, № 8961 від 30.11.2015 року зареєстровані ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначені особи зареєстровані, однак вони не являються власниками будинку та фактично в ньому не проживають.

У відповідності до п. 3.2.1 зазначеного договору купівлі-продажу продавці зобов'язувалися у строк до 25 листопада 2015 року зняти усіх зареєстрованих осіб з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою.

В частині звільнення продавцями квартири продавці виконали умови, однак всупереч прийнятому на себе обов'язку з реєстрації в Ленінському районному відділі у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не знялися.

Перебування зазначених осіб на обліку в належному ОСОБА_1 Володимирівнижитлі створює для неї перешкоди у здійсненні повною мірою права власності, спричиняє збитки через необхідність сплати житлово-комунальних послуг, виходячи із кількості зареєстрованих осіб та порушує її права як власника будинку.

Враховуючи, що відповідачі не є власниками зазначеної квартири, не несуть обов'язків, що випливають з договору найму житлового приміщення, але залишаються зареєстрованими у помешканні, що спричиняє новому власнику ОСОБА_1 додаткові матеріальні витрати та чинить перешкоди у здійсненні права власності, в зв'язку з чим ОСОБА_1 у відповідності до чинного законодавства вирішила звернутися до суду для усунення перешкод в користуванні належній їй квартирі з боку зазначених вище осіб, знявши їх з реєстрації за вказаною адресою.

У судове засідання позивачка не зявилася, проте її представник надала суду письмову заяву про можливість слухати справи без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідачі в судовезасідання не з'явилися, про час і місцейогопроведенняповідомлялисязгідно ч.9 ст.74 ЦПК України, причини своєї неявки суду не повідомили, клопотань про відкладеннярозглядусправиабо про розглядсправи без їхучасті не заявляли, запереченьпроти позову не надавали.

Судом буливикористанівсіможливіспособисповіщеннявідповідачівпро час та місцерозглядусправи, але вони виявилисямарними.

Оскільки у судове засідання належним чином повідомлені відповідачі не зявилися, суд, на підставі ст.169, 224 ЦПК України, за згодою позивача, ухвалюєзаочнерішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані у судовому засіданні письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав::

Законом припускається можливість застосування судової форми захисту цивільних справ та інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Виходячи зі змісту та розуміння цієї норми Закону, слід розуміти, що при тому існувало порушення цього права. З наданих позивачем доказів вбачається , що саме діями відповідачів були порушенні його права та інтереси.

По встановленим ЦПК України нормам (ст.. 60 ЦПК України), кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.. 61 ЦПК України.

Статтею 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності

Аналогічні приписи містяться у ст.. 319 ЦК України, згідно якої власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Аналіз наведених норм діючого законодавства дає суду підстави вважати, що позивач набув права власності на квартиру 41 по бул.Вінтера буд.18 в м.Запоріжжі на підставах не заборонених законом.

Згідно зі ст.. 321 ЦК України та ст.. 41 Конституції України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право приватної власності на зазначену квартиру підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку, зареєстрованого в реєстрі за № 1437 та посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального договору ОСОБА_5

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6 є власниками зазначеного будинку, не несуть обов'язків, що випливають з договору найму житлового приміщення, але залишаються зареєстрованими у помешканні, що спричиняє новому власнику ОСОБА_1 додаткові матеріальні витрати та чинить перешкоди у здійсненні права власності.

Під час розгляду даної справи довір купівлі продажу зазначеного будинку від 23.11.2015 року не розірваний і не визнаний недійсним, у звязку з чим, у суду відсутні підстави вважати, що позивач не має права на володіння, користування та розпорядження належним їм майном на власний розсуд.

Разом з тим, судом установлено, що позивач позбавлений можливості реалізувати своє право власності, т.я. відповідачі чинить перешкоди їм у здійсненні свого права.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не любим, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні правовідносини.

Згідно ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.

Права власника житлового будинку (квартири) визначені в ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право зайняти, визначається його власником.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місце проживання» від 11.12.2003 року зняття особи з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Положення ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місце проживання" від 11.12.2003 року підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Тобто, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм житловим приміщенням, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши одночасно одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Позивач просить суд усунути перешкоди у здійсненні права власності.

Суд вважає, що позивачем обрано спосіб захисту порушеного права, який передбачено законом і відповідає змісту порушеного права.

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавшивсівимогицивільногосудочинства, вирішив справу згідноіз законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основіповно і всебічноз'ясованихобставин, на якісторонипосилаються як на підставусвоїхвимог і заперечень, підтвердженихтимидоказами, якібулидосліджені в судовому засіданні.

За такими обставинами, оцінивши у сукупності докази та установленні фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на законі і доведені відповідними доказами.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, шляхом усунення перешкод, які чинить відповідачі позивачу, як власнику майна.

Керуючись ст.. 41 Конституції України, ст. ст. 3,4 10, 11, 57, 60, 61, 88, 131, 212, 213 ЦПК України, ст.ст. 11, 15, 16, 316, 319, 321, 391 ЦК України суд, -

В и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні власністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 такими, що втратили право користування квартирою №41 в будинку №18 по бульвару Вінтера у місті Запоріжжі, із зняттям останніх з реєстраційного обліку за адресою: м. Запоріжжя, бул. ВінтераАДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Добрєв М. В.