справа № 492/1677/16-ц
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

12 грудня 2016 року м. Арциз

Суддя Арцизького районного суду Одеської області Гусєва Н.Д.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу Державної виконавчої служби в Арцизькому районі про виключення майна з акту опису та арешту, -

встановив:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача про виключення майна з акту опису та арешту, посилаючись на те, що 25.09.2015р. у звязку заборгованістю по кредитному договору, укладеному між ПАТ «ОСОБА_2 ОСОБА_3» та ОСОБА_3, відповідачем накладений арешт на транспортний засіб марки «Тойота Камрі», 1992 року випуску, державний реєстраційний номер № 59561ОА, який належить ОСОБА_3, однак позивач у ОСОБА_3 на підставі розписки купив зазначений транспортний засіб за 50000,00 грн. за два роки до арешту вказаного транспортного засобу та в подальшому у звязку відсутністю грошових коштів не зареєстрував на своє імя. Позивач вважає, що володіє та розпоряджається арештованим транспортним засобом на законних підставах та порушено його право власності на вищевказаний автомобіль на який накладено арешт, тому звернувся до суду з зазначеним позовом.

Розглянувши позовну заяву, подану позивачем та матеріали додані до неї, вважаю, що зазначена заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст. 119 ЦПК України.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява має містити поштовий індекс позивача та відповідача, номери засобів звязку, якщо такі відомі, однак в позовній заяві не зазначені поштові індекси позивача та відповідача, не зазначені номери засобів звязку відповідача, якщо такі відомі.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, які відповідно передбачають, що позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру, яка визначається дійсною вартістю рухомого майна, позивачем взагалі не зазначено ціну позову.

В порушення вимог п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, які відповідно передбачають, що позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, тобто у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й повинні бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину, але позивач при обґрунтуванні обставин не зазначає доказів, що підтверджують ці обставини, зокрема: володіння та розпорядження позивачем спірним транспортним засобом, як власником (розписка, договір купівлі-продажу, тощо); накладення арешту на автомобіль, вартості описаного автомобіля (акт про арешт (опис) і оцінку майна, документи на підставі яких накладено арешт); порушення, оспорювання або не визнання відповідачем права власності позивача на транспортний засіб; дійсної (ринкової) вартості транспортного засобу, що підлягає виключенню з акту опису та арешту.

Відповідно до вимог п. 7 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, які відповідно передбачають, що позовна заява повинна містити перелік документів, що додаються до заяви, однак у перелічені документи не відповідають тим, що додані до позовної заяви. Так, у переліку зазначена копія технічного паспорту серії ОІС № 184807, однак до позовної заяви замість копії технічного паспорту додано копію свідоцтва про реєстрацію ТЗ.

Разом з тим, в позові не ставиться питання щодо стягнення судових витрат, повязаних з розглядом справи.

Також, вважаю за необхідне звернути увагу на розяснення Пленуму Верховного Суду України, які викладені у п. 4 постанови від 27 серпня 1976 року № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису», що за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.

Згідно ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Як вбачається зі змісту позовної заяви позивач, не будучи власником спірного майна, звернувся з позовом про виключення майна з акту опису та арешту, не заявивши вимогу про визнання права власності, не пред'явивши вимог до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт. Крім того, позивач зазначає, що придбав спірний автомобіль у ОСОБА_3, однак згідно копії акту опису та арешту майна боржника, копії свідоцтва про реєстрацію ТЗ, доданих до позовної заяви, вбачається, що арешт накладено на майно, що належить ОСОБА_4

Звертаю увагу на те, що від змісту позовної заяви залежить позиція відповідача, який як і позивач має право на судовий захист, а для реалізації цього права має бути обізнаним з тим, які вимоги до нього заявлені та з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Згідно ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору, однак позивачем хоча і додано документ про сплату судового збору, але в позовній заяві взагалі не зазначено ціну позову, що позбавляє визначитися з розміром ставки судового збору та правильності його сплати позивачем.

Відповідно до п/п 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру встановлюється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Крім того, вважаю за необхідне звернути увагу на вимоги ч. 2 ст. 114 ЦПК України про те, що позови про зняття арешту з майна предявляються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини, але позивач не зазначає підстави для звернення до Арцизького районного суду Одеської області з вимогами про виключення з під арешту майна (місцезнаходження майна).

Перелічені недоліки позовної заяви унеможливлюють вирішення питання про відкриття провадження по справі та подальший розгляд справи і винесення законного та обґрунтованого рішення.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на розяснення Пленуму Верховного Суду України, які викладені у п. 7 постанови від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», відповідно до яких позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК, у зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Згідно ч. 1 ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України або не сплачено судовий збір, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Таким чином, враховуючи викладене, вважаю, що позовна заява ОСОБА_1 до Відділу Державної виконавчої служби в Арцизькому районі про виключення майна з акту опису та арешту підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, вказаних вище, протягом п'яти днів з дня отримання позивачем копії наявної ухвали.

Крім того, вважаю за необхідне попередити позивача, що в разі не усунення порушень закону, допущенних при подачі позовної заяви до встановленого законом строку, позов буде вважатися не поданим, та повернутий позивачу.

Спосіб усунення недоліків позовної заяви полягає в поданні позовної заяви у вигляді окремого документу з виправленими недоліками, зазначеними в наявній ухвалі суду.

Також вважаю за необхідне розяснити позивачу, що термін «зазначення доказів» слід розуміти як робити якусь позначку; позначати, записувати з метою указати, пишучи, указувати, висловлювати думку, звертати увагу на що-небудь, та в жодному разі не слід розуміти як «надання доказів», оскільки надання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, про що також зазначив Пленум Верховного суду України в своїй Постанові від 12 червня 2009 року № 2.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу Державної виконавчої служби в Арцизькому районі про виключення майна з акту опису та арешту залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити недоліки позовної заяви протягом пяти днів з дня отримання копії наявної ухвали.

Розяснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Арцизького районного суду ОСОБА_5