Справа № 461/9846/15 Головуючий у 1 інстанції: Зубачик Н.Б.
Провадження № 22-ц/783/1099/16 Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О. Ф.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2016 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого - Павлишина О.Ф.,

суддів - Мікуш Ю.Р., Ніткевича А.В.,

з участю секретаря Бохонко Е.Р.,

з участю: ОСОБА_2, представника ДП МВСУ «Львів-Інформ-Ресурси» - Гуменюка О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Галицького районного суду м.Львова від 29 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ДП МВСУ «Львів-Інформ-Ресурси», третя особа - ВДВС Жовківського РУЮ, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном,-

ВСТАНОВИЛА:

В вересня 2015 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до ДП МВС України "Львів-Інформ-Ресурси", третья особа - ВДВС Жовківського районного управління юстиції Львівської області, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном. Позивач в обґрунтування позову вказав, що 18.05.2015 року спеціалізованою організацією ДП "Інформаційний центр" у відповідності до вимог п. 2 розділу VI Тимчасового порядку реалізації арештованого майна проведено електронні торги з реалізації арештованого майна - автомобіля НОМЕР_1, 2005 року випуску, що був зареєстрований за приватним торгівельно-посередницьким малим підприємством фірма "Едельвейс". За результатами проведення даних торгів він став їх переможцем та придбав даний автомобіль, сплативши обумовлену торгами суму. Після отримання протоколу проведення електронних торгів від 18.05.2015 року та акта державного виконавця про реалізацію арештованого майна від 08.06.2015 року він звернувся до торгівельно-посередницького малого підприємства фірма "Едельвейс" з вимогою про видачу йому автомобіля, однак у видачі транспортного засобу йому було відмовлено з підстав його знаходження на спеціальному майданчику, що належить ДП МВС України "Львів-Інформ-Ресурси". В подальшому позивач звернувся до ДП МВС України "Львів-Інформ-Ресурси" з аналогічною вимогою, однак його було повідомлено, що транспортний засіб йому може бути виданий за умови сплати послуг за зберігання автомобіля за період його зберігання на спеціальному майданчику відповідно до "Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках", затвердженого постановою КМ України від 17.12.2008 р. № 1102. Вважаючи дану відмову незаконною, просив суд усунути перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження автомобілем шляхом зобов'язання відповідача передати його позивачу у місці зберігання.

Оскаржуваним рішенням суду в задоволенні позову відмовлено. Рішення суду оскаржив ОСОБА_4 В апеляційній скарзі стверджує про порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що діяв відповідно до обставин, визначених Протоколом проведення електронних торгів за №81637 від 18.05.2015 року, згідно з якими спірний автомобіль знаходився на зберіганні в приватному торговельно-посередницькому малому підприємстві фірма «Едельвейс» за адресою: АДРЕСА_1, та в межах вартості спірного автомобіля. Вважає, що судом не враховані приписи п.п.6,8,9,10 Порядку відповідно до яких затверджений акт державний виконавець надсилає переможцеві торгів не пізніше наступного робочого дня з дня його затвердження. Посилається на те, що вимога про видачу йому спірного автомобіля направлена ним саме на адресу зберігача ПТПМФ «Едельвейс» 22.06.2015 року, а підставою для відмови у видачі йому спірного авто був не уточнений рахунок відповідача, а вимога до нього про оплату витрат на зберігання у сумі 8760 грн. за період з 18.09.2013 року, що свідчить, на думку апелянта, про незаконність дій відповідача та підтверджується уточненим рахунком на суму 3768,00 грн. за зберігання автомобіля за період з 18.05.2015 року. Стверджує, що він став власником спірного автомобіля лише з 16.06.2015 року, а зберігання автомобіля відповідачем з 23.06.2015 року до 21.10.2015 року спричинено розбіжностями юридичних фактичних обставин та діями відповідача, а відтак вважає безпідставним висновок суду першої інстанції, що посилання в позовній заяві на вимоги ст.391 ЦК України є необґрунтованими. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, а також вирішити питання розподілу судових витрат.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, що аналогічні її доводам, пояснення представника ДП МВСУ «Львів-Інформ-Ресурси» - Гуменюка О.Р. щодо заперечення вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити в зв"язку з наступним.

Судом встановлено такі обставини.

18.05.2015 року спеціалізованою організацією ДП "Інформаційний центр" на підставі п.2 розділу VI Тимчасового порядку реалізації арештованого майна було проведено електронні торги з реалізації арештованого майна - автомобіля НОМЕР_1, 2005 року випуску, що зареєстрований за приватним торгівельно-посередницьким малим підприємством фірма "Едельвейс", , що знаходиться за адресою: вул.Калнишевського, 5, м. Рава Руська, Жовківського р-ну Львівської обл. Даний транспортний засіб придбав переможець торгів ОСОБА_4 за ціною 17096,58 грн., що стверджується актом державного виконавця про реалізацію арештованого майна від 08.06.2015 року, затвердженим в.о. начальника ВДВС Жовківського районного управління юстиції та квитанцією про сплату за придбаний автомобіль від 26.05.2015 року. (а.с.6, 17)

Постановою старшого державного виконавця ВДВС Жовківського РУЮ Львівської області від 08.06.2015 року знято арешт з рухомого майна - автомобіля НОМЕР_1, 2005 року випуску, що зареєстрований за приватним торгівельно-посередницьким малим підприємством фірма "Едельвейс", , що знаходиться за адресою: вул. Калнишевського, 5, м. Рава Руська, Жовківського р-ну Львівської обл.

22.06.2015 року ОСОБА_4 звернувся до ПТП МП фірма "Едельвейс" про передачу автомобіля. Останнє повідомило ОСОБА_4 про те, що автомобіль з 18.09.2013 року знаходиться на зберіганні на спеціальному майданчику ДП МВС України "Львів-Інформ-Ресурси" за адресою: вул. Конюшинна, 13, м. Львів. (а.с.10)

26.06.2015 року ОСОБА_4 звернувся до ДП МВС України "Львів-Інформ-Ресурси" про передачу автомобіля.

13.08.2015 року ДП МВС України "Львів-Інформ-Ресурси" повідомило ОСОБА_4, що автомобіль відповідно зведеного виконавчого провадження № 39647811, яке перебувало на виконанні у ВДВС Жовківського районного управління юстиції Львівської області, відповідно до постанови державного виконавця був арештований та оголошений у розшук. 18.09.2013 року автомобіль був затриманий працівниками ДАІ і відповідно до п. 2 "Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках", затвердженою постановою КМ України від 17.12.2008 року № 1008 доставлений на зберігання на спецмайданчик ДП "Львів-Інформ-Ресурси", що знаходиться за адресою: вул. Конюшинна,13, м. Львів, де такий перебуває на час його звернення. При цьому ОСОБА_4 роз'яснено, що автомобіль буде передано за умови пред»явлення документа, що підтверджує право власності та сплати послуг за його зберігання протягом 330 днів в сумі 8760 грн. (а.с.11, 12) Відповідно до уточненого рахунку на оплату № 367 від 21.10.2015 року позивачу нараховано 3768,00 грн. за зберігання автомобіля протягом 157 днів. (а.с.36)

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що за наявності реальної можливості безперешкодного отримання автомобіля позивачем за умови пред'явлення ним документів, що посвідчують право власності на нього та оплати витрат за зберігання транспортного засобу, підстав для звернення з даним позовом до суду у ОСОБА_4 не було. (а.с.42)

Однак з таким висновком погодитись не можна, так як судом порушено норми матеріального права.

Відповідно до п.6 Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 16.04.2014 № 656/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 квітня 2014 року за №427/25204 (далі - Тимчасовий порядок) затверджений акт державний виконавець надсилає переможцеві електронних торгів не пізніше наступного робочого дня з дня його затвердження.

Згідно з п.8 та п.9 Тимчасового порядку акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством. У разі придбання рухомого майна акт про проведені електронні торги є підставою для отримання майна у зберігача. Цей акт підтверджує виникнення права власності у особи, що придбала рухоме майно.

Відповідно до п.10 Тимчасового порядку переможець електронних торгів зобов'язаний отримати майно у зберігача не пізніше семи робочих днів з дати отримання акта. У разі отримання майна пізніше семи робочих днів з дати отримання акта витрати на зберігання майна в період, що перевищує вказані вище сім робочих днів, покладаються на переможця електронних торгів.

Матеріалами справи стверджується, що ОСОБА_4 отримав акт про реалізацію арештованого майна 16.08.2015 року. (а.с.7)

Згідно з протоколом проведення електронних торгів місцезнаходженням майна є АДРЕСА_1

Також матеріалами справи стверджується, що переможцю електронних торгів - ОСОБА_4 не подано відомостей про зберігача майна - ДП "Львів-Інформ-Ресурси", та його місцезнаходження - м.Львів, вул.Кривоноса,1.

А відтак, виходячи з поданих даних про власника майна та його місцезнаходження - ПТП МП фірма "Едельвейс", вул. Калнишевського, 5, м. Рава Руська, Жовківського р-ну Львівської обл., звернення ОСОБА_4 до останнього 22.06.2015 року з вимогою про передачу майна проведено у семиденний строк, визначений Тимчасовим порядком.

Крім того, отримавши відповідь ПТП МП фірма "Едельвейс" про перебування автомобіля на зберіганні ДП МВСУ "Львів-Інформ-Ресурси" за адресою - м.Львів, вул.Кривоноса,1, ОСОБА_4 26.06.2015 року направив ДП МВСУ "Львів-Інформ-Ресурси" заяву про видачу автомобіля, відповідь на яку з вимогою оплати 8760 грн. за зберігання направлена йому лише 13.08.2015 року. (а.с.11)

Зазначені обставини стверджують факт, що ОСОБА_4 внаслідок не надання йому даних про особу, в якої майно перебуває на зберіганні, а також внаслідок вимоги про оплату за зберігання майна протягом 330 днів в сумі 8760 грн., був позбавлений можливості отримати майно в семиденний строк з дня отримання акта.

Колегія суддів вважає, що уточнений розрахунок вартості зберігання з 18.05.2015 року до 21.102015 року на суму 3768,00 грн., проведений під час розгляду цивільної справи, не може братись до уваги, оскільки такий не враховує положення п.10 Тимчасового порядку в частині дати отримання акта (16.08.2015 року), а також в зв»язку з тим, що перша вимога про оплату 8760 грн. від 13.08.2015 року фактично унеможливила отримання автомобіля, та призвела до звернення в суд з позовом.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Вказані обставини та положення цивільного законодавства залишились поза увагою суду першої інстанції, а тому колегія суддів приходить до висновку, що порушене право ОСОБА_4, як власника майна, підлягає захисту, а тому рішення суду слід скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову з покладенням обов»язку на відповідача передати позивачу автомобіль НОМЕР_1, 2005 року випуску.

Оскільки позов підлягає задоволенню з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати в сумі 1023 грн. 12 коп.

Керуючись п.2 ч.1 ст. 307, п.4 ч.1 ст.309, ст.316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Галицького районного суду м.Львова від 29 жовтня 2015 року скасувати. Ухвалити нове рішення. Зобов»язати Державне підприємство Міністерства внутрішніх справ України «Львів-Інформ-Ресурси» (м.Львів, вул.Кривоноса,1) передати ОСОБА_4 автомобіль НОМЕР_1, 2005 року випуску. Стягнути з Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Львів-Інформ-Ресурси» (м.Львів, вул.Кривоноса,1) в користь ОСОБА_4 1023 (одну тисячу двадцять три) грн. 12 (дванадцять) коп. судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Павлишин О.Ф.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Ніткевич А.В.