Справа № 408/7482/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 року смт. Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області в складі:

головуючого Соболєва Є.О.

при секретареві Негоді В.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Біловодської селищної ради Біловодського району Луганської області, третя особа: Біловодська районна державна адміністрація Луганської області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з зазначеним позовом, в якому просять визнати за ними право власності по ? частки цілісного майнового комплексу фермерського господарства «Вікторія» в порядку спадкування за законом після смерті їх матері ОСОБА_3, яка померла 02 січня 2015 року, вказуючи на те, що померла була єдиним засновником і власником цього господарства, вони є єдиними спадкоємцями першої черги за законом, що прийняли спадщину, однак оформити цю спадщину не в змозі, оскільки відсутній оригінал статуту фермерського господарства.

Перед початком судового засідання від представників осіб, які беруть участь у справі надійшли заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, в яких представник позивачів позов підтримав, представник відповідача позов визнав, представник третьої особи просив вирішити справу відповідно до закону.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист своїх цивільних прав та інтересів.

З матеріалів справи судом встановлено, що 02 січня 2015 року в смт. Біловодськ Луганської області померла мати позивачів ОСОБА_3.

На момент смерті ОСОБА_3 їй, серед іншого майна, також належав цілісний майновий комплекс фермерського господарства «Вікторія», у якого в постійному користуванні знаходилось 50,0 гектарів землі.

Дане господарство є юридичною особою, що підтверджується копією виписки з єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб підприємців серія ААВ № 604699. Єдиним власником та засновником цього господарства була померла мати позивачів.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону.

Згідно статті 191 Цивільного кодексу України підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом

Частиною першою статті 22 Закону України «Про фермерське господарство» передбачено, що фермерське господарство як цілісний майновий комплекс включає майно, передане до складеного капіталу, не розподілений прибуток, майнові та інші зобовязання.

До складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу (ст. 19 ЗУ «Про фермерське господарство»).

Відповідно до частини першої статті 23 даного Закону успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону.

Статтею 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, в тому числі воно може набуватись в порядку спадкування.

Частиною пятою статті 1268 Цивільного кодексу України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Довідкою Біловодської державної нотаріальної контори від 04 листопада 2015 року № 963/01-16 підтверджується факт, що позивачі прийняли спадщину після смерті матері ОСОБА_3, інші особи для прийняття спадщини не звертались.

Згідно вимог статті 1261 Цивільного кодексу України позивачі після смерті матері є спадкоємцями першої черги за законом.

Із постанови державного нотаріуса Біловодської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 18 серпня 2016 року № 747/02-31 вбачається, що позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на фермерське господарство «Вікторія» через відсутність оригіналу статутного документу.

Дана постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій свідчить, що позивачі позбавлені можливості оформити спадщину у позасудовому порядку, тому суд, застосовуючи у сукупності наведені вище норми закону, вважає позов обґрунтованим та таким, що слід задовольнити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті їхньої матері ОСОБА_3, яка померла 02 січня 2015 року, в рівних частках (по ? частки), право власності на цілісний майновий комплекс фермерського господарства «Вікторія», що знаходиться за адресою: 92800, Луганська область, смт. Біловодськ, вул. Косяка, буд. 3, ідентифікаційний код юридичної особи: 30053664, дата проведення державної реєстрації: 21.04.1999 р.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області через Біловодський районний суд Луганської області протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий: