Справа № 621/2404/16-ц
Провадження № 2/621/1343/16
УХВАЛА

Іменем України

19 грудня 2016 року м. Зміїв

Суддя Зміївського районного суду Харківської області Вельможна І.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ОСОБА_3 про встановлення одноосібного права власності на квартиру в порядку набувальної давності,

встановив:

02 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 ОСОБА_3 про встановлення одноосібного права власності на квартиру в порядку набувальної давності, який ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 06 грудня 2016 року був залишений без руху та надано позивачу строк для усунення визначених недоліків.

14 грудня 2016 року до канцелярії суду ОСОБА_1 було надано уточнену позовну заяву на виконання ухвали судді Зміївського районного суду Харківської області від 06 грудня 2016 року.

Ознайомившись з наданими матеріалами встановлення, що ОСОБА_1 не усунуто недоліки, визначені вказаною вище Ухвалою.

Так, позивачем зазначено, що останнім місцем перебування ОСОБА_2 ОСОБА_3 є АДРЕСА_1.

В той же час, відповідно до копії Довідки Шелудьківської сільської ради Зміївського району Харківської області від 22 листопада 2016 року № 1154 згідно погосподарської книги № 4 на 2016-2023 роки за вищевказаною адресою ніхто не проживає та не зареєстрований (а.с. 16).

При цьому, ОСОБА_1 03 листопада 2016 року зверталася до Зміївського районного суду Харківської області із аналогічним позовом, в якому зазначала, що віднайшла звязок із своїм колишнім чоловіком та знає його місце перебування.

Таким чином, позивач навмисно вводить суд в оману та позбавляє відповідача права на належне повідомлення про розгляд даної справи.

Статтею 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, серед яких відсутній спосіб визнання одноосібного права власності.

При поданні уточненого позову ОСОБА_1 так і неконкретизовано позовні вимоги, що свідчить про невиконання вимог ухвали судді Зміївського районного суду Харківської області від 06 грудня 2016 року.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Про повернення позовної заяви суддя постановляє ухвалу.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

За таких обставин дана позовна заява підлягає поверненню.

Відповідно до ч. 2 ст. 79 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Стаття 7 ЗУ «Про судовий збір» передбачає виключний перелік підстав для повернення судового збору, в тому числі у випадку повернення заяви або скарги.

Враховуючи вищевикладене та вимоги законодавства, приходжу до висновку, що сума судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп. підлягає поверненню.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ОСОБА_3 про встановлення одноосібного права власності на квартиру в порядку набувальної давності повернути позивачу у звязку з не усуненням недоліків.

Позивачу розяснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Управління Державної казначейської служби України у Зміївському районі Харківської області зобовязати здійснити повернення ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору по квитанції від 03 листопада 2016 року № 44 на суму 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: