РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2016 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А., при секретарі Вертелецькому М.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2016 року позивач звернувся до суду з позовом уточненому в процесі розгляду справи, в якому зазначає, що 23.10.2007 року між Публічним акціонерним товариством «комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № б/н від 23.10.2007 року, відповідно до якого позивач надав відповідачу отримав кредит в сумі 3700 грн. 00 коп., з відсотковою ставкою за користування кредитом у сумі 24.00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивачем було виконано умови кредитного договору та надано відповідачу кредит.

В якості забезпечення виконання зобов*язання ОСОБА_2 за кредитним договором № б/н від 23.10.2007 року, 02.07.2015 року між позивачем та ОСОБА_1 укладено договір поруки у розмірі 1000 грн.

Посилаючись на те, що всупереч умовам кредитного договору зобовязання позичальником ОСОБА_3 щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами не виконуються, у звязку з чим станом на 06.09.2015 року заборгованість відповідача ОСОБА_3 за кредитним договором складає 16161 (шістнадцять тисяч сто шістдесят одна) грн. 35 коп., яка складається з суми заборгованості за кредитом 3576 грн. 92 коп., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 6698 грн. 24 коп., заборгованості по комісіям - 4640 грн. 41 коп., фіксованої частини штрафу 500 грн. 00 коп., процентної складової частини штрафу 745 грн. 78 коп., просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_4 суму заборгованості за кредитним договором, судовий збір та витрати на оголошення у пресі, стягнути з відповідача ОСОБА_1 суму забезпеченою договором поруки.

В судове засідання представник позивача не зявився надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, на задоволенні позовних вимог в повному обсязі наполягав просив стягнути з відповідача ОСОБА_5 витрати за публікацію оголошення в пресі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з*явився з невідомої суду причини, про час та місце повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки за адресою реєстрації.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився з невідомих причин, викликався шляхом направлення судових повісток та розміщення оголошення у пресі.

Про зміну свого місця проживання(перебування)під час судового провадження,причини неявки у судове засідання відповідач суд не повідомила.

Відповідно до ч. 9 ст.74 ЦПК України Відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На ці випадки поширюється правило частини четвертої цієї статті, відповідно до якої судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Положення цієї частини не поширюються на випадки, передбаченіабзацом другим частини третьої статті 191 цього Кодексу.

З матеріалів справи видно, що відповідачу за останньою відомою адресою були направлені судова повістка, позовна заява з додатками.

Згідно із ст.77 ЦПК України,у разі відсутності заяви сторони або іншої особи,яка бере участь у справі,про зміну місця проживання або місця знаходження,судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою,навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Жодних заяв про зміну місця проживання або про направлення кореспонденції на іншу адресу,відмінну від адреси реєстрації,відповідач не подавав,таким чином не повідомляв про необхідність направляти судові повістки за місцем його перебування,невідомим позивачу та суду.

Відповідно до ст.224,225 ЦПК України суд на згодою представника позивача ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 23.10.2007 року між Публічним акціонерним товариством «комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № б/н від 23.10.2007 року, відповідно до якого позивач надав відповідачу отримав кредит в сумі 3700 грн. 00 коп., з відсотковою ставкою за користування кредитом у сумі 24.00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, про що надано заяву від 23.10.2007 року, умови та правила надання банківських послуг.

В якості забезпечення виконання зобов*язання ОСОБА_2 за кредитним договором № б/н від 23.10.2007 року, 02.07.2015 року між позивачем та ОСОБА_1 укладено договір поруки у розмірі 1000 грн., про що надано відповідну копію з додатками.

Як вбачається зі змісту ст. ст. 509, 526, 610, 611, 624, 625, 651, 1050 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином у строки та в порядку відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання

Як встановлено судом та перевірено доказами, що відповідач ОСОБА_2 в період дії договору свої зобовязання за договором виконував невчасно та не в повному обсязі, у звязку з чим станом на 06.09.2015 року заборгованість відповідача ОСОБА_3 за кредитним договором складає 16161 (шістнадцять тисяч сто шістдесят одна) грн. 35 коп., яка складається з суми заборгованості за кредитом 3576 грн. 92 коп., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 6698 грн. 24 коп., заборгованості по комісіям - 4640 грн. 41 коп., фіксованої частини штрафу 500 грн. 00 коп., процентної складової частини штрафу 745 грн. 78 коп., про що надано розрахунок заборгованості.

За положенням ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

Частиною 1 ст. 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до договору поруки, укладеного 31.07.2015 року між позивачем та відповідачем-2, останній виступив перед банком поручителем відповідача-1, зобовязався нести відповідальність за укладеним кредитним договором за виконання названим позичальником своїх обовязків у розмірі 1000 гривень, за що відповідачі виступають перед позивачем як солідарні боржники (п. 4 договору).

Отже, заявлений позов підлягає частковому задоволенню щодо відповідача-1 за вирахуванням суми заборгованості, тягар якої несе відповідач-2 (1000 гривень) та про стягнення якої в солідарному порядку позивач і не заявляв.

Оскільки відповідач свої зобовязання за договором укладеним з позивачем, виконував не належним чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Тому з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, підтверджений документально, та з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню витрати за публікацію оголошення у пресі підтверджений наданою копією рахунку-фактури.

На підставі ст.ст. 3, 10, 11, 57, 60, 88, 208-209, 212, 213-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 509, 526, 530, 610, 611, 624, 625, 1050, 1054 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_6 «Приватбанк», , рахунок 3111, МФО 305299 заборгованість за кредитним договором № б/н від 23.10.2007 року в сумі 15161 (п*ятнадцять тисяч сто шістдесят одна) грн. 35 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_6 «Приватбанк» , рахунок 0001, МФО 305299 судовий збір в сумі 609 (шістсот дев*ять) грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_6 «Приватбанк» , рахунок 0001, МФО 305299 судові витрати в сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_6 «Приватбанк» , рахунок 0001, МФО 305299, суму передбачену договором поруки від 02.07.2015 в розмірі 1000 (одна тисяча)грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_6 «Приватбанк» , рахунок 0001, МФО 305299, судовий збір в сумі 609 (шістсот дев*ять) грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 днів після його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.А.Галущенко