У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12грудня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Гримич М.К., Висоцької В.С., Фаловської І.М.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання дій незаконними та визнання зобов'язань виконаними у повному обсязі, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 22 жовтня 2007 року їй було надано кредит у розмірі 12 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту «Gold»строком дії два роки.

У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань з погашення кредиту, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до неї про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 09 листопада 2011 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено частково. Стягнуто з неї на користь банку заборгованість за договором без номеру від 22 жовтня 2007 року у розмірі 12 560 грн 14 коп. та вирішено питання про розподіл судових витрат.

Зазначала, що 08 вересня 2012 року нею було сплачено зазначену суму заборгованості, проте наприкінці 2013 року їй стало відомо, що банк продовжує нараховувати на платіжну карту «Gold», дія якої припинена, заборгованість, та станом на 28 листопада 2014 сума боргу становить 23 469 грн 42 коп.

Посилаючись на те, що строк дії картки припинився 23 жовтня 2009 року, заборгованість нею сплачено у повному розмірі, просила визнати незаконними дії ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо нарахування фактично неіснуючої заборгованості та визнати виконаними в повному обсязі її зобов'язання перед ПАТ КБ «ПриватБанк», шляхом надання банком довідки про повне виконання зобов'язань по платіжній картці «Gold», виданій їй банком 22 жовтня 2007 року.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 липня 2016 року, позов задоволено.

Визнано незаконними дії ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо нарахування заборгованості ОСОБА_4 за договором без номеру від 22 жовтня 2007 року у розмірі 23 467 грн 42 коп. відповідно до довідки від 10 грудня 2014 року.

Визнано зобов'язання ОСОБА_4 перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за договором без номеру від 22 жовтня 2007 року виконаними в повному обсязі 08 вересня 2012 року, шляхом надання довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» про повне виконання зобов'язань за зазначеним договором.

Додатковим рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2016 року вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, встановивши фактичні обставини справи, на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), обґрунтовано виходив із того, що зобов'язання за кредитним договором від 22 жовтня 2007 року виконані ОСОБА_4 в повному обсязі, про що свідчить копія квитанції від 08 вересня 2012 року.

З огляду на вказані обставини, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про задоволення позову.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М.К. Гримич

В.С.Висоцька

І.М.Фаловська