Справа № 344/7798/16-ц
Провадження № 2/344/3887/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2016 року Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

секретаря Мічути Т.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача ОСОБА_4 державної міграційної служби в Івано-Франківській області про визнання особою, яка втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

16 червня 2016 року позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про визнання особою, яка втратила право користування житловим приміщенням. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачі вказують, що є власниками квартири № 117 у будинку № 9 «Б» по вулиці Довженка в місті Івано-Франківську. Разом з позивачами у даній квартири зареєстровані їхні діти: дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Крім позивачів та їхніх малолітніх дітей у даній квартирі також зареєстрований відповідач, який є членом сімї колишнього власника житла. Відповідач у добровільному порядку відмовляється знятися з реєстраційного обліку, що перешкоджає позивачам повноцінно користуватися власним майном, зокрема, звернутися за призначенням субсидії на оплату житлово-комунальних послуг. За таких обставин позивачі просять визнати ОСОБА_3особою, яка втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: місто Івано-Франківськ, вулиця Довженка, будинок № 9 «Б» квартира № 117.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 вересня 2016 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача залучено ОСОБА_4 державної міграційної служби в Івано-Франківській області.

У судове засідання позивачі не зявилися, попередньо подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити у повному обсязі, не заперечували проти заочного розгляду справи.

Відповідач та представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Згідно частини першої статті 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Керуючись статтями 77, 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній даних і доказів, так як у суду є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, а позивач не заперечує проти такого розгляду.

Суд, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно довідки Комунального підприємства «Дирекція замовника» від 06 червня 2016 року за вих. № 1526, будинкової книги та відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Івано-Франківській області, у квартирі за адресою: місто Івано-Франківськ, вулиця Довженка, будинок № 9 «Б» квартира № 117 зареєстровані позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_1, їхні неповнолітні діти ОСОБА_5, ОСОБА_6 та відповідач ОСОБА_3 (а.с. 3, 17-19, 30).

Відповідно до договору купівлі-продажу від 21 вересня 2015 року, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_8 передають у власність-продають, а ОСОБА_1, ОСОБА_2 приймають у власність у рівних частках купують квартиру № 117 у будинку № 9 «Б» на вулиці Довженка в місті Івано-Франківську (а.с. 4-6).

Позивачі зареєстрували шлюб 20 січня 2007 року (а.с. 7).

Батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_1, ОСОБА_2 (а.с. 8-9).

Стаття 129 Конституції України передбачає, що одними з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов'язків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, висунутогопроти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Положеннями частин першої-третьої статті 10 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин першої-другої статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Конституцією України (статтею 41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплений принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону, за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, як зазначено у статті 391 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача чи членів його сім`ї за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців.

Стаття 72 Житлового кодексу України передбачає, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

За таких обставин суд вважає доведеними доводи позивачів про те, що відсутність відповідача має постійний характер, підстави для визнання причин відсутності відповідача поважними відсутні, тому відповідача ОСОБА_3необхідно визнати особою, яка втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: місто Івано-Франківськ, вулиця Довженка, будинок № 9 «Б» квартира № 117, та зняти з реєстраційного обліку.

На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 71, 72 Житлового кодексу України, статей 316-318, 391 Цивільного кодексу України, керуючись статтями 3, 4, 6, 7, 10, 57-60, 77, 169, 197, 209, 212-214, 218, 222-233, 292, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача ОСОБА_4 державної міграційної служби в Івано-Франківській області про визнання особою, яка втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити у повному обсязі.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, особою, яка втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: місто Івано-Франківськ, вулиця Довженка, будинок № 9 «Б» квартира № 117.

Зняти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, з реєстраційного обліку за адресою: місто Івано-Франківськ, вулиця Довженка, будинок № 9 «Б» квартира № 117.

Заочне рішення може бути переглянуто Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.В. Мелещенко