Провадження №4-с/359/92/2016
Справа №359/8345/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

08 грудня 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.,

при секретарі Алфімовій І.М.,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, -

ВСТАНОВИВ:

27 жовтня 2016 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла вищезазначена скарга, в якій ОСОБА_1 просить визнати неправомірними дії державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 щодо винесення постанови від 05.10.2016 року про відкриття виконавчого провадження №52508543 за виконавчим листом №2-1546, виданим 25.10.2011 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області; визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 від 05.10.2016 року про відкриття виконавчого провадження №52508543 за виконавчим листом №2-1546, виданим 25.10.2011 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області.

Скаргу обґрунтовано тим, що 13.10.2016 року скаржник отримала постанову державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 від 05.10.2016 року про відкриття виконавчого провадження №52508543 за виконавчим листом №2-1546, виданим 25.10.2011 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області. Зазначену постанову ОСОБА_1 вважає незаконною, оскільки стягувачем пропущено трирічний строк предявлення виконавчого листа до виконання, так як в постанові про відкриття виконавчого провадження вказано, що документ вступив у законну силу (набрав чинності) 25.10.2011 року, а заява про примусове виконання подана 04.10.2016 року. Крім того, постанова про відкриття виконавчого провадження була надіслана ОСОБА_1 простою кореспонденцію, проте відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» повинна була відправлена рекомендованим листом. Скаржник вважає, що дії державного виконавця є протиправними та безпідставними, у звязку з цим звернувся до суду.

У судовому засіданні представник скаржника підтримала подану скаргу та наполягала на її задоволенні.

Державний виконавець Бориспільського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги та вказала на те, що в її діях відсутні будь-які порушення вимог чинного законодавства при винесенні постанови про відкриття провадження. В свою чергу, питання про направлення вказаної постанови простою кореспонденцією не впливає на правомірність винесеної постанови, оскільки вказані дії здійснюються діловодами, а не безпосередньо державним виконавцем.

Заслухавши пояснення учасників цивільного процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.368 ЦПК України за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист. Якщо на підставі ухваленого рішення належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, або якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, суд має право за заявою стягувачів видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину рішення треба виконати за кожним виконавчим листом.

25 жовтня 2011 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області було видано виконавчий лист у цивільній справі №2-1546/2011 за позовом ПАТ «Марфін Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення солідарно боргу у розмірі 251452 гривень 61 копійок.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

У відповідності до п.1,2 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції цього Закону на час видачі вказаного виконавчого листа, виконавчі документи можуть бути предявлені до примусового виконання протягом одного року.

Згідно п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч.5 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обовязок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Судом встановлено, що 30 червня 2016 року державним виконавцем Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_4 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.4 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку з не здійсненням авансування витрат на проведення виконавчих дій.

У відповідності до положення ч.5 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

04 жовтня 2016 року ПАТ «Марфін Банк» звернувся з заявою до відділу державної виконавчої служби Бориспільського МРУЮ Київської області, якою просив прийняти до виконання виконавчий лист №2-1546/2011 від 25.10.2011 року, виданий Бориспільським міськрайонним судом.

05 жовтня 2016 року постановою державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження №52508543 за виконавчим листом №2-1546, виданим 25.10.2011 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області на підставі заяви про примусове виконання від 04.10.2016 року (а.с.5).

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Згідно зі ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із ч.2 цієї статті виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч.3 ст.10 та ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно вимог ч.2 та ч.3 ст.387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене, суд враховує ту обставину, що стягувач ПАТ «Марфін Банк» звернувся до відділу державної виконавчої служби Бориспільського МРУЮ з заявою про прийняття виконавчого листа до виконання в межах річного строку предявлення виконавчого листа до виконання, який слід відраховувати від дати винесення постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві.

З огляду на це, суд прийшов до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити, оскільки державним виконавцем вжито всіх заходів щодо примусового виконання виконавчого листа за №2-1546, виданого 25.10.2011 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області та не вчинено дій, що свідчать про порушення положень Закону України «Про виконавче провадження».

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.1, 3, 5, 12, 26 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.10, 60, 208-209, 212-215, 218, 293, 368, 383-389 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення, а особою, без участі якої було постановлено ухвалу, на протязі пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський