Справа № 745/703/16-ц
Провадження № 2/745/217/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2016 року Сосницький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Смаль І.А.

за участі секретаря Шуляр І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Сосниця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради, треті особи: Сосницька районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи позовні вимоги тим, що 10.06.1997 року помер ОСОБА_3, після смерті якого, окрім іншого, залишилось спадкове майно жилий будинок за адресою вул. Шевченка 23, с.Змітнів, Сосницького району, Чернігівської області. Вона має право на спадкування майна померлого за заповітом. Однак належного підтвердження того, що вказане домоволодіння дійсно належало померлому на праві приватної власності немає, тому і успадкувати даний будинок вона не має можливості.

В судове засідання позивач ОСОБА_1та представник позивача адвокат ОСОБА_4 не зявилися, подали заяву про розгляд справи у їх відсутність.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради в судове засідання не зявився, з сільської ради надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, позовні вимоги визнають.

Представник третьої особи Сосницької районної державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, з нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити з наступних міркувань.

В судовому засіданні встановлено, що 10.06.1997 року помер ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть повторне від 14.03.2003 року).

З матеріалів спадкової справи наданих Сосницькою районною державною нотаріальною конторою видно, що після померлого 10.06.1997 року ОСОБА_3 заведена спадкова справа на підставі заяви позивачки про прийняття спадщини. Позивачка є спадкоємицею майна померлого за заповітом та отримала свідоцтво про право на спадщину на право на земельну частку (пай).

З висновку про вартість майна ТОВ «ТП» «СВІт» від 18.10.2016 року вбачається, що вартість житлового будинку (рік забудови 1986) за адресою вул. Шевченка 23, с.Змітнів, Сосницького району, Чернігівської області становить 26521,00 грн. З довідки ОСОБА_2 сільської ради від 02.09.2016 року №385 вбачається, що житловий будинок по вул. Шевченка 23, с.Змітнів, Сосницького району, Чернігівської області належав померлому ОСОБА_3 згідно запису погосподарської книги №4 за 1996-2000 роки.

Відповідно до статей 1216; 1217,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В судовому засіданні встановлено, що будівництво будинку було завершено (1986 рік) до набрання чинності Цивільним кодексом в редакції 2003 року. Тому враховуючи те, що відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року Цивільний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, то для врегулювання даного спору слід керуватися нормами, що діяли на момент завершення будівництва, тобто ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Ст. 100 ЦК УРСР 1963 року визначала, що громадяни могли мати у власності житловий будинок. Норми ЦК УРСР в редакції 1963 року не передбачали обов"язову державну реєстрацію нерухомого майна.

До введення в дію Закону України "Про власність" та Цивільного кодексу України в редакції 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15.04.1991 року в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачалося, самовільно збудованими вони також не являються так як будувалися і реєструвалися згідно діючого на той час законодавства.

Ст. 3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими,як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР,затверджена заступником Міністра комунального господарства УРСР 31.01.1966 року,яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56,Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно,затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 і зареєстроване в Мін"юсті 18.02.2002 року за №157/6445. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель,споруд, в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах .Тобто записи у погосподарських книгах визнавалися в якості актів органів влади,що підтверджують право приватної власності.

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.11.2016 року вбачається, що позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою вул. Шевченка 23, с.Змітнів, Сосницького району, Чернігівської області в звязку з неподанням документів необхідних для вчинення нотаріальної дії,а саме правовстановлюючих документів які б підтверджували право власності померлого ОСОБА_3

Отже позивачка може захистити свої права тільки шляхом звернення до суду.

Таким чином, надані позивачем та досліджені в судовому засіданні докази дають підставу встановити, що жилий будинок за адресою вул. Шевченка 23, с.Змітнів, Сосницького району, Чернігівської області дійсно належав померлому, а позивачка є спадкоємцем майна померлого в силу ст. 1235 ЦК України.

За таких обставин, суд вважає за необхідне визнати право власності на спадкове майно, а саме на жилий будинок за адресою вул. Шевченка 23, с.Змітнів, Сосницького району, Чернігівської області за спадкоємцем ОСОБА_1 Керуючись ст. 3 ЗУ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, ст.ст. 328, 1216-1218, 1235, п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР,затвердженою заступником Міністра комунального господарства УРСР 31.01.1966 року,яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56,Тимчасовим положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно,затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 і зареєстроване в Мін"юсті 18.02.2002 року за №157/6445,ст.100 ЦК УРСР 1963 року, та ст.10,11,60,174, 214, 215 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями (А-1 житловий будинок, а-1 веранда, а - ганок, Б-1 сарай, б-1 сарай прибудова, літня кухня В-1, Г- погріб) (рік забудови 1986) за адресою вул. Шевченка 23, с.Змітнів, Сосницького району, Чернігівської області, вартістю 26521,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Сосницький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення ,- з дня отримання копії цього рішення .

Суддя І.А.Смаль