Провадження № 2/761/6090/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарях Голопич Н.Р., Савенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в особі керівника Ворушиліна Костянтина Миколайовича про повернення банківського вкладу (депозиту), процентів за депозитом, інших нарахувань та втраченої вигоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. Між нею та ПАТ «КБ «Надра» 06.10.2014 р. було укладено договір строкового вкладу (депозиту) без поповнення № 2038505, оформлений в рамках пакету послуг «ПП «Базовий +». За умовами договору позивач передав банку грошові кошти у розмірі 65 000,00 доларів США строком на до 06.07.2015 р. та зі сплатою відсотків у розмірі 12% річних. Станом на день звернення до суду банк не повернув кошти і нараховані відсотки. А отже не виконав взяті на себе зобов»язання за договором. За таких обставин позивач просить суд стягнути з ПАТ «КБ «Надра» на її користь заборгованість за договором у розмірі 21 739 416,64 грн., яка складається з суми банківського вкладу у сумі 65 000,00 грн., що за офіційним курсом НБУ становить 1625099,73 грн., заборгованість по процентам в сумі 259437,88 грн., 3% річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 70423,75 грн.. пеню за порушення грошового зобов»язання в розмірі подвійної облікової ставки НБУ в сумі 1120698,44 грн., інфляційні нарахування на суму боргу у розмірі 726169,45 грн., неустойку (3% за кожен день прострочення) в сумі 17937587,38 грн., а також зобов»язати відповідача встановити вимоги позивача як кредитора у розмірі 21739416,64 грн.

В подальшому представником позивача було збільшено позовні вимоги. Зазначив, що позивачем не було враховано часткове погашення за депозитом через Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та остаточно. просив суд стягнути на користь ОСОБА_1: 31808171,51 грн., яка становить суму банківського вкладу у розмірі 61 042,26 доларів США, що становить 1565127,21 грн., заборгованість по процентам у сумі 349672,92 грн., 3% річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 97158,71 грн., пеню за порушення грошових зобов»язань в розмірі подвійної облікової ставки НБУ в сумі 1416640,07 грн., інфляційні нарахування на суму боргу у розмірі 780 716,19 грн., неустойку 93% за кожен день прострочення) в сумі 27497352,41 грн. та зобов»язати відповідача встановити вимоги позивача як кредитора в розмірі 31808171,51 грн.

ОСОБА_1, її представник підтримали вимоги з урахуванням їх збільшення, просили задовольнити.

Представники відповідача просили відмовити у задоволенні вимог. Пояснили, що з червня 2015 р. ПАТ «КБ «Надра» перебуває у процедурі ліквідації і не має права, зважаючи на положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», задовольнити вимоги позивача щодо повернення суми вкладу та сплати штрафних санкцій. Позивачу було здійснено виплату гарантованої суми, а тому її вимоги вважаються погашеними.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Встановлено і не заперечується сторонами, що 06 жовтня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_1 було укладено договір № 2038505 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформлений в рамках пакету послуг «ПП «Базовий +».

За умовами договору позивач передала, а відповідач прийняв грошові кошти у розмірі 65 000.00 грн. строком до 06 липня 2015 р. та взяв на себе зобов2язання сплачувати відсотки у розмірі 12% річних.

Згідно зі ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку встановлених договором.

Як зазначає позивач та її представник після закінчення строку дії договору грошові кошти, що є власністю ОСОБА_1 та відсотки не були повернуті позивачу. В подальшому Фонд гарантування вкладів виплатив позивачу гарантовану суму, проте остаточно борг за вкладом не повернув. Саме тому, з метою захисту прав вкладника і заявлені вимоги про стягнення боргу та штрафних санкцій.

За приписами ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З іншого боку, як свідчать матеріали справи, і не заперечується позивачем, її представником, 04 06.2015 р. правлінням НБУ винесено постанову № 356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра».

05.06.2015 р. виконавчим органом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 113 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку».

Таким чином в ПАТ «КБ «Надра» з 05.06.2015 р. здійснюється процедура ліквідації.

За приписами ч. 1 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Відповідно ж до п. 17 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

В свою чергу положеннями ч. 1 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня призначення уповноваженої особи Фонду припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв'язку з ліквідацією банку.

Відповідно до приписів ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду з дня свого призначення здійснює такі повноваження: 1) виконує повноваження органів управління банку; 2) приймає до свого відання майно (кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу та виконує функції з управління та реалізації майна банку; 3) складає не пізніше ніж через три дні з дня свого призначення перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду; 4) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів; 5) у встановленому законодавством порядку вживає заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб; 6) звільняє працівників банку відповідно до законодавства України про працю; 7) заявляє відмову від виконання договорів та в установленому законодавством порядку розриває їх; 8) передає у встановленому порядку на зберігання документи банку, які підлягають обов'язковому зберіганню; 9) виконує повноваження, які визначені частиною другою статті 37 цього Закону; 10) здійснює відчуження активів і зобов'язань банку в разі, якщо це було передбачено планом врегулювання, або в інших випадках за рішенням виконавчої дирекції Фонду.

Відповідно до пункту 6 статті 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах - таку правову позицію висловив Верховний Суд України у справі за № 6-1123 цс16.

За приписами ст. 360-7 ЦПК України Висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Зважаючи на те, процедуру ліквідації ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк,призначення Уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації фінансової установи, беручи до уваги, що зупиняються всі повноваження органів управління банку та дії уповноваженої особи банку регулюються спеціальним нормативно-правовим актом України та з огляду на положення ст. 360-7 ЦПК України, підстави для задоволення вимог в спосіб обраний позивачем відсутні в частині стягнення заборгованості та штрафних санкцій відсутні.

Як встановлено в судовому засіданні позивача включено в реєстр кредиторів ПАТ «КБ «Надра».

Відповідно до положень ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

В свою чергу згідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень.

Позивач просить суд зобов»язати відповідача встановити вимоги позивача як кредитора в розмірі 31 808 171.51 грн.

Проте, в супереч положень ст. 61 ЦПК України позивачем, її представником не доведено можливість задоволення таких вимог, в розумінні чинного законодавства України.

Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 526,1058, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківського районного суду м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили в разі закінчення вищезазначених строків, або якщо його не скасовано після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя