Справа №345/4208/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.12.2016 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Якиміва Р.В.,

секретаря судового зсідання Бандури Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Сівко-Войнилівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовною заявою, в якій зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його матір ОСОБА_3. На випадок смерті вона слала заповіт, яким заповіла все належне їй на час смерті майно позивачу, ОСОБА_2 Позивач у звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак отримав відмову у видачі даного документа, так як він не пред'явив правовстановлюючих документів на домоволодіння АДРЕСА_1. Разом з тим ОСОБА_3 за життя не встигла оформити право власності на вказане домоволодіння, а позивач не може оформити право власності на нього самостійно. Оскільки позивач після смерті спадкодавця належним чином прийняв спадщину, то просить суд визнати за ним право власності на вищезазначене нерухоме майно.

У судове засідання позивач не з'явилася, однак подала письмову заяву про слухання справи у її відсутності, зазначивши, що позов підтримує, просить його задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, однак подала суду заяву, в якій зазначила, що не заперечує проти задоволення даного позову, просить розглядати справу за їхньої відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7).

На випадок смерті спадкодавець залишила заповіт, посвідчений секретарем Сівко-Войнилівської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області 24.04.2002 року за реєстровим № 36, яким заповіла ОСОБА_2 всі належні їй майнові права, а також все майно, що буде належати їй на час смерті (а.с. 10).

16.09.2015 року позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини (а.с.5), а 27.07.2016 року - із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину (а.с. 6). Однак, як вбачається з листа № 418/01-31 від 29.07.2016 року, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння, поскільки спадкоємцем за заповітом не пред'явлено правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно (а.с. 4).

Разом з тим, з довідки № 841 від 15.09.2015, виданої виконкомом Сівко-Войнилівської сільської ради, вбачається, що згідно із записом в погосподарській книзі виконкому Сівко-Войнилівської сільської ради за № 2 за ОСОБА_3 значиться житловий будинок № 17, що знаходиться по АДРЕСА_1. Первинна реєстрація та правовстановлюючі документи на житловий будинок відсутні. До дня смерті в даному проживав тільки сам спадкодавець (а.с. 9).

Згідно даних, що містяться в технічному паспорті, домоволодіння складається з житлового будинку площею 91,7 м.кв. (літ.А), погребу площею 29,4 м.кв. (літ.Б), незавершеного будівництвом сараю готовністю 10% площею 23,6 м.кв. (літ.В), криниці (№1), огорожі (№2, 3), його інвентаризаційна вартість 93 825 гривень 00 копійок (а.с. 14-17).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З огляду на вищенаведене суд приходить до висновку, що вказане домоволодіння фактично належало спадкодавцю, однак вона не встигла оформити право власності на нього.

Згідно положень п.1ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

П.1 ст.1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності в нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України позивач прийняла спадщину, так як звернулася у шестимісячний строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

ОСОБА_3 призначила своїм спадкоємцем ОСОБА_2 Заповіт не змінювався та не відмінявся.

Спадкоємці, що в силу ст.1241 ЦК України мають право на обов'язкову частку у спадщині, відсутні. Спадковий договір від імені спадкодавця не укладався. Будь-які інші особи, як мали б претензії до спадкового майна, відсутні.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216-1218,1221,1222,1225,1233-1235,1241, 1265, 1268, ЦК України, ст.ст. 3, 11, 209, 213-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме на будинковолодіння АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя