Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2513/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Єгорова С. М.
УХВАЛА

Іменем України

07.12.2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Єгорової С.М.

суддів: Голованя А.М., Дьомич Л.М.

із секретарем Шевченко Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 20 вересня 2016 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до Соснівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області та Олександрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області про визнання права власності на спадкове майно,

УСТАНОВИЛА:

У серпні 2016 року ОСОБА_2звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив визнанти за ним право на реєстрацію права власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 1,6 га ріллі на території Соснівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, після смерті ОСОБА_3, яка померла 10.10.2013 року.

Позивач вважає, що згідно ч. 3 ст. 1258 ЦК України є таким, що прийняв спадщину як спадкоємець за законом, так-як на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем. Нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку через відсутність правовстановлюючих документів на майно, яке належало померлій ОСОБА_3, тому позивач вимушений звернутись до суду за захистом свого порушеного права.

Рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 20 вересня 2016 року відмовлено у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування вказаного судового рішення з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права та ухвалення нового рішення про задоволення його позову.

Сторони та їх представники, які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, в судове засідання апеляційного суду не зявились, від Соснівської сільської ради надійшла заява про визнання позовних вимог та розгляд справи у відсутність її представника, що відповідно до ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах, передбачених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам закону.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що спадкодавець не мала права власності на спірну земельну ділянку, а тому вимоги спадкоємця про визнання права власності на це майно не базуються на вимогах закону.

Судом установлено і підтверджується матеріалами справи, що мати позивача, ОСОБА_3, померла 10 жовтня 2013 року, що підтверджується згідно повного витягу з Державного реєстру актів ЦСГ щодо актового запису про смерть № 4 (а.с. 8).

На підставі розпорядження голови Олександрівської РДА Кіровоградської області від 06 липня 2012 року № 424-р «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок громадянам» за життя ОСОБА_3 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки загальною площею 9,6 га ріллі для ведення особистого селянського господарства із земель резерву Соснівської сільської ради площею 1,6 га. Проекти землеустрою виготовити в чотиримісячний термін, в разі недотримання зазначеного терміну розпорядження втратить чинність (а.с. 17-18).

Згідно повідомлення відділу Держгеокадастру в Олександрівському районі від 21 червня 2016 року № ДС-28-1118-99.6-1335/15-16, відповідно до даних Державного земельного кадастру державний акт на право власності на право власності на земельну ділянку на ім'я ОСОБА_3 не виготовлявся (а.с. 14).

За результатами розгляду звернення позивача нотаріусом повідомлено, що через відсутність правовстановлюючого документу на майно, яке належало померлій ОСОБА_3, свідоцтво на про право на спадщину видати неможливо (а.с. 11).

Згідно довідки Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 19 липня 2016 року № Б-10760/0-6561/0/6-16 позивачу розяснено, що оформити право власності на земельну ділянку в порядку спадкування можливо лише у разі, якщо право власності на неї було оформлено спадкодавцем належним чином, коли є документ, який підтверджує зазначене право власності. Позивачеві рекомендовано повторно звернутись з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області та подати документи відповідно до вимог законів та прийнятих до них нормативно-правових актів (а.с. 15).

Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно пункту "г" ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч. 1 ст. 1225 ЦК України.

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає із моменту державної реєстрації цих прав.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: 1) ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; 2) виготовлення технічної документації на земельні ділянки; 3) визначення меж земельної ділянки в натурі; 4) погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; 5) одержання у встановленому порядку державного акта на землю; 6) реєстрація права власності на земельну ділянку.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, разом з тим, розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на імя спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Встановивши, що спадкодавець ОСОБА_3 фактично лише розпочала процедуру приватизації спірної земельної ділянки, але її не завершила, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позов ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування задоволенню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення. При вирішенні даної справи судом правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Позивачеві правильно роз'яснено, що у разі, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 20 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:

Судді: