АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/2163/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Грох Л.М.,

суддів: Костенка А.М., Гринчука Р.С.,

секретар Гриньова А.М.,

за участю відповідача та представників сторін,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Виконавчого комітету Хмельницької міської ради про визначення способів у вихованні дитини за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 жовтня 2016 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В липні 2016 року ОСОБА_1 звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення способів участі у вихованні дитини вказував, що він з 31.07.2011 рік перебував з відповідачкою в шлюбі, в якому 26.11.2013 року народився син ОСОБА_3. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09.03.2016 року шлюб між сторонами розірвано. В звязку з тим що ОСОБА_2 чинить перешкоди у спілкування з дитиною, відповідач, з врахуванням уточнень заявлених вимог, остаточно просив визначити йому спосіб участі у вихованні сина шляхом зустрічей щосереди з 18 год. по 21 год. та щонеділі з 14 год. по 18 год. без присутності матері.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 жовтня 2016 року позов задоволено частково.

Визначено спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1: щосереди з 18 години до 21 години та щонеділі з 14 години до 18 години в присутності матері ОСОБА_2.

В задоволені решти позову відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає рішення суду незаконним, необґрунтованим, таким, що винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Висновки суду не відповідають обставинам справи, а тому просив скасувати рішення суду та ухвалити нове яким задовольнити позов в повному обсязі. Судом першої інстанції в порушення вимог ст. 10 ЦПК України не долучено до матеріалів справи ряд доказів, що могли підтвердити те, що позивач докладає всіх засиль для зустрічей з сином, проте відповідачка чинить йому в цьому перешкоди. Хибними на його думку є висновки суду першої інстанції, що під час зустрічей з сином необхідна присутність відповідачки. Так, судом не врахований висновок органу опіки та піклування про способи участі позивача у вихованні дитини, в якому йдеться про доцільність його зустрічей з сином перший раз в присутності матері, а в подальшому без неї. Не взято до уваги, що його необізнаність щодо режиму дня, харчування сина є результатом перешкод зі сторони відповідачки у спілкуванні з сином.

В засіданні апеляційного суду представник апелянта підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів.

Відповідач та її представник просили відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.

Колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.309 ч.1 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Суд першої інстанції не в повній мірі зясував обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та заперечення сторін, допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у звязку з чим оспорюване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в шлюбі з 31.07.2011 року по 09.03.2016 року, в якому в 26 листопада 2013 року у них народився син ОСОБА_4. Після розірвання шлюбу дитина проживає з матірю. Між сторонами існує спір щодо участі батька у вихованні дитини.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що з врахуванням малолітнього віку дитини, її стану здоровя та режиму дня, спосіб участі позивача у вихованні дитини слід визначити шляхом їх систематичних побачень у запропоновані ним дні, проте в присутності матері.

Проте з таким висновком не можна погодитися в повному обсязі.

Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами (ч.ч. 1, 2 ст. 159 СК України).

Згідно з ч.ч. 4-6 ст. 19 СК України при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обовязкової участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розвязання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Судом першої інстанції не враховано, що згідно висновку виконавчого комітету Хмельницької міської ради (органу опіки та піклування) від 22.09.2016 року № 01-34-1408/16 визнано за доцільне визначити такі способи участі ОСОБА_1 у вихованні сина: щотижня в один із вихідних днів за домовленістю з матірю у її присутності, в подальшому (після набуття батьком навичок по догляду за дитиною) без присутності матері, спільний відпочинок для оздоровлення дитини за погодженням з матірю.

Встановлено, що син сторін ОСОБА_3 досяг трирічного віку, ОСОБА_1 недостатньо володіє навичками догляду за дитиною.

Водночас колегія суддів приймає до уваги, що між сторонами склалися неприязні відносини внаслідок невирішеного спору щодо майна тощо, що ускладнює їхнє спілкування і щодо сина.

Зважаючи на встановлену незначну тривалість побачень батька з сином, та можливість здобуття ним навичок догляду за дитиною такого віку протягом короткого проміжку часу, колегія суддів вважає, що присутність матері необхідна лише при перших трьох побаченнях батька з сином, в подальшому такі побачення можуть відбуватися без присутності ОСОБА_2

Такий спосіб участі батька у вихованні дитини цілком відповідатиме інтересам дитини та узгоджуватиметься з висновком органу опіки та піклування.

Посилання представника апелянта на те, що позивач не змінював заявлені вимоги, спростовується заявою про уточнення позовних вимог (а.с.38) та журналом судового засідання, при цьому доводи апеляційної скарги зводяться до помилковості висновку суду про необхідність присутності відповідачки при зустрічах батька з сином.

Тому не підлягають задоволенню первісні позовні вимоги (як зазначено в прохальній частині апеляційної скарги), оскільки в подальшому вони були змінені позивачем.

Відтак рішення суду слід змінити, виклавши абзац 2 резолютивної частини рішення суду так: «Визначити спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом їхніх зустрічей щосереди з 18 години до 21 години та щонеділі з 14 години до 18 години: у перші три зустрічі - в присутності матері ОСОБА_2, в подальшому без її присутності».

Абзац 3 резолютивної частини рішення суду слід виключити, в решті рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 жовтня 2016 року змінити, викласти абзац 2 резолютивної частини рішення суду в такій редакції:

«Визначити спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом їхніх зустрічей щосереди з 18 години до 21 години та щонеділі з 14 години до 18 години: у перші три зустрічі - в присутності матері ОСОБА_2, в подальшому без її присутності».

Абзац 3 резолютивної частини рішення суду виключити.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: /підпис/

Суддя: /підпис/

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно: суддя Апеляційного суду Л.М.Грох

_____________________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_5 Провадження № 22-ц/792/2163/16

Доповідач: Грох Л.М. Категорія: 48