У х в а л а

іменем україни

30 листопада 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Висоцької В.С.

суддів: Гримич М.К., Кафідової О.В.,

Умнової О.В., ФаловськоїІ.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Херсонській області про визнання незаконними та скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності і скасування надбавки, відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Херсона від 22 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 29 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Херсонській області, обґрунтовуючи його тим, що з 07 липня 2015 року перебуває у трудових відносинах з відповідачем, займає посаду заступника начальника відділу організаційної роботи, юридичного забезпечення діяльності та інформації.

Зазначала, що 23 грудня 2015 року їй стало відомо про наявність наказів про притягнення її до дисциплінарної відповідальності.

Посилаючись на те, що з вказаними наказами вона не ознайомлена, до дисциплінарної відповідальності її притягнуто незаконно, позивач просила витребувати у відповідача всі накази про притягнення її до дисциплінарної відповідальності, визнати їх незаконними та скасувати.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Херсона від 22 березня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 29 квітня 2016 року, провадження у справі закрито.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати оскаржувані ухвали судів першої та апеляційної інстанцій та направити справу до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із положеньЗакону України «Про безоплатну правову допомогу»та Положення про Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Херсонській області, відповідач є суб'єктом владних повноважень, місцевим органом виконавчої влади, а позовні вимоги ОСОБА_3 стосуються захисту прав, свобод та інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку відповідача, а тому, вирішення такого належить до юрисдикції адміністративний судів.

Проте погодитись із такими висновками судів попередніх інстанцій не можна з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Публічною службою згідно з п. 15 ч. 1 ст. 3 КАС України є діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

У п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» судам роз'яснено, що, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за КАС України (ст. 17), ГПК України (ст. ст. 1, 12), КПК України або КУпАП віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Разом з тим Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Херсонській області діє як суб'єкт владних повноважень лише по відношенню до осіб, яким він надає вторинну правову допомогу при прийнятті рішень про надання вторинної правової допомоги або відмови у її наданні, зокрема, щодо призначення, зміни адвоката, видачі доручення тощо.

Крім того, зі змісту позовних вимог вбачається, що спір між сторонами виник з трудових відносин, а тому не є публічно-правовим, оскільки не стосується захисту прав, свобод та інтересів ОСОБА_3 у сфері публічно-правових відносин.

На підставі викладеного, відповідно до ст. 342 ЦПК України судові рішення підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки допущені судами порушення норм процесуального права унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Херсона від 22 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 29 квітня 2016 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.С. Висоцька

Судді: М.К. Гримич

О.В. Кафідова

О.В.Умнова

І.М.Фаловська