Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №321/1181/16ц Головуючий у 1-й інстанції: Олійник М.Ю.
Провадження №22-ц/778/4679/16 Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької с області у складі:

Головуючого Онищенка Е.А.

Суддів Бєлки В.Ю.

ОСОБА_2

При секретарі Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на ухвалу судді Михайлівського районного суду Запорізької області від 15 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 про зобовязання укласти трудовий договір та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ФОП ОСОБА_5, про зобовязання укласти трудовий договір та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою судді Михайлівського районного суду Запорізької області від 02 вересня 2016 року позовна заява була залишена без руху для сплати судового збору.

Ухвалою судді Михайлівського районного суду Запорізької області від 15 вересня 2016 року позовна заява визнана неподаною та повернута позивачу.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою судді Борисенко А.І. в особі представника ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, постановити нову про відкриття провадження у справі.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу суду без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Встановлено, що 02 вересня 2016 року ухвалою Михайлівського районного суду Запорізької області позовна заява була залишена без руху для усунення недоліків, а саме: позивачу необхідно було сплатити судовий збір в сумі 1102 грн. 40 коп.

15 вересня 2013 року від ОСОБА_3 надійшла заява про неможливість сплати судового збору у звязку з тяжким матеріальним становищем.

15 вересня 2016 року ухвалою Михайлівського районного суду Запорізької області позовна заява визнана неподаною та повернута позивачу.

Суд першої інстанції постановляючи ухвалу виходив з того, що стаття 82 ЦПК України та стаття 8 Закону України «Про судовий збір» надають суду право за наявності певних підстав своєю ухвалою, враховуючи майновий стан сторони, відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, а також зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

В стаття 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно розяснень, п. 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Судом першої інстанції була отримана тільки заява ОСОБА_3 не долучено жодного доказу перебування у скрутному матеріальному становищі. Крім того, зазначені позивачем обставини не можна визнати такими, що унеможливлюють чи утруднюють сплату судового збору.

З огляду наведеного судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що позовна заява оформлена з порушеннями вимог ст.ст.119 ЦПК України, згідно ст.121 Цивільного процесуального кодексу України вважається неподаною та підлягає поверненню позивачу.

Посилання скарги на те, що суд не розглянув клопотання позивачки про звільнення її від сплати судового збору являються неспроможними, оскільки у своїй заяві ОСОБА_3 крім відмови виконати ухвалу суду, будь яких клопотань не заявляла.

Отже доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що ухвалу суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308 , 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу судді Михайлівського районного суду Запорізької області від 15 вересня 2016 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: