Справа № 569/1437/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючого-судді Першко О.О.

секретар Слободенюк В.М.

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" в особі Відділення №51, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення коштів ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" в особі Відділення №51, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення коштів (надалі відповідачі), в якому просить стягнути з відповідачів на її користь кошти: в сумі 2 466 грн. 75 коп. відсотків, 3 299 грн. 91 коп. пені за договором-заявою №300131/122846/370-14 від 23 жовтня 2014 року; в сумі 10 180 грн. 12 коп. відсотків, 15 627 грн. 88 коп. пені за договором-заявою №300131/160628/7-15 від 20 січня 2015 року; в сумі 7 643 грн. 77 коп. пені за договором №300131/122861/370-14 від 23 жовтня 2014 року; в сумі 7 643 грн. 77 коп. пені за договором №300131/124661/6-14 від 28 жовтня 2014 року; в сумі 1 798 грн. 19 коп. відсотків та 2 144 грн. 93 коп. пені за договором-заявою №300131/127222/370-14 від 03 листопада 2014 року; в сумі 1 583 грн. 70 коп. відсотків, 1 979 грн. 94 коп. пені за договором-заявою №300131/130339/5-14 від 10 листопада 2014 року; в сумі 41 грн. 28 коп. відсотків, 37 грн. 80 коп. пені, 8 грн. 96 коп. інфляційних втрат за договором-заявою №300131/154545/370-14 від 24 грудня 2014 року; в сумі 672 грн. відсотків, 604 грн. 93 коп. пені, 143 грн. 36 коп. інфляційних втрат за договором №300131/168216/07-15 від 05 лютого 2015 року; в сумі 420 грн. відсотки, 378 грн. 09 коп. пені, 89 грн. 60 коп. інфляційних втрат за договором №300131/168218/07-15 від 05 лютого 2015 року та 10 000 грн. моральної шкоди.

Позовну заяву мотивує тим, що між нею та АТ «Банк «Фінанси та Кредит» були укладені вищевказані договори, проте останнє не повернуло їй у визначені договорами строки внески та не сплатило суму нарахованих за користування ними процентів, чим порушило умови укладених між ними договорів. Позивач скористалася своїм правом та стягнула з Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" кошти згідно заочного рішення Рівненського міського суду від 23 грудня 2015 року, проте лише по 30 липня 2015 року включно. Однак на даний час позивачу сума внесків разом з сумою нарахованих за користування ними процентів не повернута та не сплачена в повному обсязі, а тому позивач звернулася до суду із вказаним позовом.

В судовому засіданні позивач повністю підтримала заявлений позов з підстав наведених в позовній заяві та просила його задовольнити. Вказала, що станом на 17 вересня 2015 року жодний внесок по укладеним договорам їй повернутий не був, а заочним рішенням Рівненського міського суду від 23 грудня 2015 року їй були стягнуті кошти лише по 30 липня 2015 року, а тому вона змушена була звертатися до суду із вказаним позовом.

Представники відповідачів в судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, про причини неявки не повідомили, про розгляд справи у їх відсутність не клопотали.

Відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі даних та доказів, за згодою позивача.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази дійшов таких висновків.

23 жовтня 2014 року між позивачем та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»» в особі відділення № 51 було укладено договір-заява №300131/122846/370-14 про банківський строковий вклад ( депозит ) «Пенсійний» на 370 днів в іноземній валюті.

Відповідно до п.1 договору вкладник вносить, а банк приймає грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок в сумі 230 доларів США на строк з 23 жовтня 2014 року по 28 жовтня 2015 року з правом поповнення вкладу в порядку, встановленому п.4 договору.

Пунктом 2 договору передбачено обов'язок банку нараховувати та сплачувати вкладникові проценти за час користування коштами вкладу за ставкою 12,20 % річних.

У відповідності до п.6 договору після закінчення визначеного сторонами строку вклад повертається вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п.5.2 Основних умов. Пунктом 5 договору передбачено право вкладника вимагати дострокового повернення суми вкладу.

23 жовтня 2014 року між позивачем та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»» в особі відділення № 51 було укладено договір №300131/122861/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) у банківському металі Ф&К «Золотий».

Відповідно до п.1.1 договору банк відкриває клієнту депозитний рахунок у банківському металі Золото, а клієнт вносить на цей рахунок банківський метал загальною вагою 100,0 грам або 3,22 тройських унцій металу на строк з 23 жовтня 2014 року по 28 жовтня 2015 року.

Пунктом 1.2 договору передбачено обов'язок банку нараховувати та сплачувати клієнтові проценти за час користування банківським металом, що складає вклад, за ставкою 2,25 % річних.

У відповідності до п.2.3 договору повернення вкладу та виплата нарахованих на нього процентів здійснюється банком у день закінчення строку, визначеного п.1.1 договору. Пунктом 2.5 договору передбачено право клієнта на дострокове повернення вкладу.

28 жовтня 2014 року між позивачем та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»» в особі відділення № 51 було укладено договір №300131/124661/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) у банківському металі Ф&К «Золотий».

Відповідно до п.1.1 договору банк відкриває клієнту депозитний рахунок у банківському металі Золото, а клієнт вносить на цей рахунок банківський метал загальною вагою 100,0 грам або 3,22 тройських унцій металу на строк з 28 жовтня 2014 року по 28 квітня 2015 року.

Пунктом 1.2 договору передбачено обов'язок банку нараховувати та сплачувати клієнтові проценти за час користування банківським металом, що складає вклад, за ставкою 1,75 % річних.

У відповідності до п.2.3 договору повернення вкладу та виплата нарахованих на нього процентів здійснюється банком у день закінчення строку, визначеного п.1.1 договору.

3 листопада 2014 року між позивачем та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»» в особі відділення № 51 було укладено договір-заява №300131/127222/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 370 днів в іноземній валюті.

Відповідно до п.1 договору вкладник вносить, а банк приймає грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок в сумі 1150 доларів США на строк з 3 листопада 2014 року по 8 листопада 2015 року з правом поповнення вкладу в порядку, встановленому п.4 договору.

Пунктом 2 договору передбачено обов'язок банку нараховувати та сплачувати вкладникові проценти за час користування коштами вкладу за ставкою 12,10 % річних.

У відповідності до п.6 договору після закінчення визначеного сторонами строку вклад повертається вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п.5.2 Основних умов. Пунктом 5 договору передбачено право вкладника вимагати дострокового повернення суми вкладу.

10 листопада 2014 року між позивачем та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»» в особі відділення №51 було укладено договір-заява №300131/130339/5-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 5 місяців в іноземній валюті.

Відповідно до п.1 договору вкладник вносить, а банк приймає грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок в сумі 1000 доларів США на строк з 10 листопада 2014 року по 10 квітня 2015 року з правом поповнення вкладу в порядку, встановленому п.4 договору.

Пунктом 2 договору передбачено обов'язок банку нараховувати та сплачувати вкладникові проценти за час користування коштами вкладу за ставкою 11,60 % річних.

У відповідності до п.6 договору після закінчення визначеного сторонами строку вклад повертається вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п.5.2 Основних умов.

24 грудня 2014 року між позивачем та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»» в особі відділення № 51 було укладено договір-заява №300131/154545/370-14 про банківський строковий вклад ( депозит ) «Пенсійний» на 370 днів в національній валюті.

Відповідно до п.1 договору вкладник вносить, а банк приймає грошові кошти в національній валюті на вкладний рахунок в сумі 500 грн. на строк з 24 грудня 2014 року по 29 грудня 2015 року з правом поповнення вкладу в порядку, встановленому п.4 договору.

Пунктом 2 договору передбачено обов'язок банку нараховувати та сплачувати вкладникові проценти за час користування коштами вкладу за ставкою 26,10 % річних.

У відповідності до п.6 договору після закінчення визначеного сторонами строку вклад повертається вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п.5.2 Основних умов. Пунктом 5 договору передбачено право вкладника вимагати дострокового повернення суми вкладу.

20 січня 2015 року між позивачем та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»» в особі відділення № 51 було укладено договір-заява №300131/160628/7-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 7 місяців в іноземній валюті.

Відповідно до п.1 договору вкладник вносить, а банк приймає грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок в сумі 9400 доларів США на строк з 20 січня 2015 року по 20 серпня 2015 року з правом поповнення вкладу в порядку, встановленому п.4 договору.

Пунктом 2 договору передбачено обов'язок банку нараховувати та сплачувати вкладникові проценти за час користування коштами вкладу за ставкою 11,60 % річних.

У відповідності до п.6 договору після закінчення визначеного сторонами строку вклад повертається вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п.5.2 Основних умов.

5 лютого 2015 року між позивачем та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»» в особі відділення № 51 було укладено договір №300131/168218/07-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в національній валюті.

Відповідно до п.1 договору вкладник вносить, а банк приймає грошові кошти в національній валюті в сумі 5000 грн. на строки, визначені п.п.1.1.1-1.1.3, з 5 лютого 2015 року по 6 травня 2015 року без права поповнення вкладу.

Пунктом 1.2 договору передбачено обов'язок банку нараховувати та сплачувати вкладникові проценти за час користування коштами за ставками 20,0-21,2 % річних.

У відповідності до п.2.4 договору повернення суми вкладу клієнту здійснюється банком у день закінчення одного із строків, визначених п.п.1.1.1-1.1.13 договору.

5 лютого 2015 року між позивачем та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»» в особі відділення № 51 було укладено договір №300131/168216/07-15 про банківський строковий вклад ( депозит ) «Блискуча сімка» в національній валюті.

Відповідно до п.1 договору вкладник вносить, а банк приймає грошові кошти в національній валюті в сумі 8000 грн. на строки, визначені п.п.1.1.1-1.1.3, з 5 лютого 2015 року по 6 травня 2015 року без права поповнення вкладу.

Пунктом 1.2 договору передбачено обов'язок банку нараховувати та сплачувати вкладникові проценти за час користування коштами за ставками 20,0-21,2 % річних.

У відповідності до п.2.4 договору повернення суми вкладу клієнту здійснюється банком у день закінчення одного із строків, визначених п.п.1.1.1-1.1.13 договору.

Позивачем були виконані всі зобов'язання за вказаними договорами в частині внесення коштів на депозитні рахунки банку.

19 лютого 2015 року, 16 березня 2015 року, 17 березня 2015 року та 10 квітня 2015 року позивач зверталася до відповідача з письмовими заявами про розірвання договорів банківського вкладу та повернення суми вкладів, однак, відповіді не отримала.

Вищевказані обставини встановлені рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 23 грудня 2015 року, яке набрало законної сили 02 лютого 2016 року, яким позов ОСОБА_1І до ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» про захист прав споживача, стягнення грошових коштів та моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" на користь ОСОБА_1 заборгованість: за договором-заявою №300131/122846/370-14 від 23 жовтня 2014 року в сумі 492 грн. 90 коп. 3 % річних за прострочення виконання зобов'язання; за договором №300131/122861/370-14 від 23 жовтня 2014 року в сумі вкладу 78213 грн. 52 коп. та 887 грн. 13 коп. 3 % річних за прострочення виконання зобов'язання; за договором №300131/124661/6-14 від 28 жовтня 2014 року в сумі вкладу 78213 грн. 52 коп. та 887 грн. 13 коп. 3 % річних за прострочення виконання зобов'язання; за договором-заявою №300131/127222/370-14 від 3 листопада 2014 року в сумі вкладу 28427 грн. 26 коп. та 322 грн. 26 коп. 3 % річних за прострочення виконання зобов'язання; за договором-заявою №300131/130339/5-14 від 10 листопада 2014 року в сумі 240 грн. 32 коп. 3 % річних за прострочення виконання зобов'язання; за договором-заявою №300131/154545/370-14 від 24 грудня 2014 року в сумі вкладу 500 грн., 5 грн. 63 коп. 3 % річних за прострочення виконання зобов'язання та 84 грн. 87 коп. інфляційних втрат; за договором-заявою №300131/160625/7-15 від 20 січня 2015 року в сумі вкладу 205648 грн. 59 коп. та 2353 грн. 09 коп. 3 % річних за прострочення виконання зобов'язання; за договором № 300131/168216/07-15 від 5 лютого 2015 року в сумі 65 грн. 10 коп. 3 % річних за прострочення виконання зобов'язання та 208 грн. 70 коп. інфляційних втрат; за договором №300131/168218/07-15 від 5 лютого 2015 року в сумі 64 грн. 93 коп. 3 % річних за прострочення виконання зобов'язання та 1480 грн. 36 коп. інфляційних втрат, а всього - 398095 ( триста дев'яносто вісім тисяч дев'яносто п'ять ) грн. 31 коп. та 10000 ( десять тисяч ) грн. моральної шкоди.

Відповідно до положень ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, встановлені рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 23 грудня 2015 року в справі №569/11086/15-ц, яке вступили в законну силу і є чинним на час розгляду справи, вищенаведені обставини не потребують доказування в даній справі.

Отже зазначеним судовим рішенням, що набрало законної сили, у справі між тими ж сторонами були встановлені як факт укладення депозитних договорів, так і розмір вкладів та нараховані відсотки, що підлягали поверненню позивачу.

Як вказано позивачем, та не спростовано відповідачами з 31.07.2015 року по 17.09.2015 року належні позивачу кошти по вказаним депозитним договорам не повернуті, а тому на користь позивача підлягають стягненню проценти за користування коштами за період з 31 липня 2015 року по 17 вересня 2015 року в розмірах передбачених договором-заявою №300131/122846/370-14 від 23 жовтня 2014 року, договором-заявою №300131/127222/370-14 від 03 листопада 2014 року, договором-заявою №300131/130339/5-14 від 10 листопада 2014 року, договором-заявою №300131/154545/370-14 від 24 грудня 2014 року, договором-заявою №300131/160628/7-15 від 20 січня 2015 року, договором №300131/168218/07-15 від 05 лютого 2015 року, договором №300131/168216/07-15 від 05 лютого 2015 року.

З наданого до суду позивачем розрахунку грошових коштів, що підлягають до стягнення вбачається, що за період з 31 липня 2015 року по 17 вересня 2015 року заборгованість відповідача перед позивачем за відсотками по договору-заяві №300131/122846/370-14 від 23 жовтня 2014 року становить 113,05 дол. США, що еквівалентно 2 466,75 грн., по договору-заяві №300131/127222/370-14 від 03 листопада 2014 року 82,41 дол. США, що еквівалентно 1 798,19 грн., по договору-заяві №300131/130339/5-14 від 10 листопада 2014 року 72,58 дол. США, що еквівалентно 1 583,70 грн., по договору-заяві №300131/154545/370-14 від 24 грудня 2014 року 41,28 грн., по договору-заяві №300131/160628/7-15 від 20 січня 2015 року 466,55 дол. США, що еквівалентно 10 180,12 грн., по договору №300131/168218/07-15 від 05 лютого 2015 року 420 грн., по договору №300131/168216/07-15 від 05 лютого 2015 року 672 грн. (а.с. 6-8). Даний розрахунок суд визнає обґрунтованим і таким, що відповідає умовам договорів, укладених між позивачем та відповідачем.

Відповідно до змісту ст.ст. 256 та 1058 ЦК України зобовязання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому банку з допомогою платіжної банківської карти). У випадку перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, однак не надання вкладнику можливості використання цих коштів зобовязання банку з повернення вкладу не є виконаним і до банку слід застосовувати відповідальність за порушення грошового зобовязання, передбачену ч.2 ст.625 ЦК України.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25 грудня 2013 року у справі №6-140цс13.

Відповідач не надав належних та допустимих доказів, що позивач мала реальну можливість отримати вклади та розпорядитися ними на свій розсуд, а тому не можна вважати, що відповідач виконав свої зобовязання з повернення вкладів позивачу станом на 17 вересня 2015 року.

За таких обставин ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» допустило порушення грошового зобовязання, що є підставою для застосування вимог ч.2 ст.625 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається зі змісту позовних вимог позивач з підстав визначених ч.2 ст.625 ЦК України просить стягнути інфляційні втрати за період з 31 липня 2015 року по 17 вересня 2015 року по договору-заяві №300131/154545/370-14 від 24 грудня 2014 року в сумі 8,96 грн., по договору №300131/168218/07-15 від 05 лютого 2015 року в сумі 89,60 коп., по договору №300131/168216/07-15 від 05 лютого 2015 року в сумі 143,36 грн., що є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Щодо стягнення пені згідно ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» позовні вимоги є безпідставними з таких підстав.

Так, ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

Встановлено, що сторони перебувають у договірних відносинах і відповідно до пункту 7.1 Основних умов у випадку невиконання або неналежного виконання умов Договору сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України.

Відповідальність за порушення грошового зобовязання передбачена ч.2 ст.625 ЦК України про що позивачем заявлялися позовні вимоги, а тому позовні вимоги в частині стягнення пені до задоволення не підлягають.

Відшкодування моральної шкоди здійснюється з підстав визначених законом або договором.

Підстави відшкодування моральної шкоди визначені в статті 23 ЦК України.

Позивач та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» перебувають у договірних відносинах і за умовами договорів-заяв, договорів та Основних умов відшкодування моральної шкоди не передбачено.

Враховуючи, що за обставинами справи ні законом, ні умовами договору не передбачено відшкодування моральної шкоди позовні вимоги позивача про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають.

Як убачається з матеріалів справи, на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17 вересня 2015 року № 171 у ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" з 18 вересня 2015 року до 17 грудня 2015 року включно запроваджено тимчасову адміністрацію.

Згідно положень ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно частин 1 та 2 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу на вимогу банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Умова договору банківського вкладу на вимогу про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Разом з тим, статтею 1074 ЦК України встановлено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Тобто випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

Спеціальним законом, який повинен бути застосований у спорах пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами є Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", норми якого є пріоритетними відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі № 6-2001цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Статтею 36 вищезазначеного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації у банку.

Зокрема, згідно з п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Разом з тим, частино 6 даної статті Закону встановлено, що вищезазначене обмеження не поширюється на зобовязання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.

З часу прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банк не має права здійснювати ведення рахунків фізичних та юридичних осіб, тобто фактично позбавлений права виконувати будь-які операції по рахунках власних клієнтів.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інфляційних втрат та процентів за користування грошовими коштами підлягають до задоволення.

У відповідності до правил ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, позивач звільнена від сплати судового збору як інвалід другої групи, судовий збір підлягає стягненню з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь держави в сумі 174 грн. 03 коп.

Керуючись статтями 10, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, статтями 256, 526, 625, 1058, 1060, 1074 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" в особі Відділення №51, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення коштів задовольнити частково.

Стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 за період з 31 липня 2015 року по 17 вересня 2015 року 2 466 (дві тисячі чотириста шістдесят шість ) грн. 75 коп. відсотків за договором-заявою №300131/122846/370-14 від 23 жовтня 2014 року, 10 180 (десять тисяч сто вісімдесят) грн. 12 коп. відсотків за договором-заявою №300131/160628/7-15 від 20 січня 2015 року, 1 798 (одна тисяча сімсот девяносто вісім) грн. 19 коп. відсотків за договором-заявою №300131/127222/370-14 від 03 листопада 2014 року, 1 583 (одна тисяча пятсот вісімдесят три) грн. 70 коп. відсотків за договором-заявою №300131/130339/5-14 від 10 листопада 2014 року, 41 (сорок одна) грн. 28 коп. відсотків, 8 (вісім) грн. 96 коп. інфляційних втрат за договором-заявою №300131/154545/370-14 від 24 грудня 2014 року, 672 (шістсот сімдесят дві) грн. відсотків, 143 (сто сорок три) грн. 36 коп. інфляційних втрат за договором №300131/168216/07-15 від 05 лютого 2015 року, 420 (чотириста двадцять) грн. відсотків, 89 (вісімдесят девять) грн. 60 коп. інфляційних втрат за договором №300131/168218/07-15 від 05 лютого 2015 року, а всього 17 403 (сімнадцять тисяч чотириста три) грн. 96 коп.

Стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь держави судовий збір в сумі 174 (сто сімдесят чотири) грн. 03 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Рівненський міський суд в Апеляційний суд Рівненської області позивачем протягом 10 днів з дня його проголошення, відповідачем - в цей же строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення (крім відповідача), можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст виготовлено 24 березня 2016 року.

Суддя О.О. Першко