ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2016 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Ковалевської Л.М.

за участі секретаря: Омельчук С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Фастові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачкою спільне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки сторони припинили, спільного господарства не ведуть, примирення не можливе.

Сторони в судове засідання не з'явились, про день слухання справи повідомлені належним чином, позивач надав до суду письмову заяву з проханням розглянути справу в його відсутність, вимоги позову підтримав, відповідачка в телефонному режимі повідомила, що на розлучення згодна, справу просила розглянути в її відсутність, прізвище залишити «ОСОБА_2».

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28 серпня 1993 року у Борівській селищній Раді Фастівського району Київській області, про що зроблено актовий запис №37, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.2).

Від даного шлюбу сторони дітей мають повнолітню доньку ОСОБА_3.

Подружнє життя у сторін не склалось. Спроби зберегти сім'ю виявились марними, сторони на даний час подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. При таких обставинах спільне життя і збереження шлюбу не можливе.

Спору про розподіл майна сторони не мають.

Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу.

Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прівищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими.

Відповідно до частини третьої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Керуючись ст.ст. 60, 212-215 ЦПК України, ст. 56, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 28 серпня 1993 року у Борівській селищній Раді Фастівського району Київській області, актовий запис №37, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Після розірвання шлюбу відповідачці залишити прізвище «ОСОБА_2».

Стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк апеляційної скарги.

Суддя Л.М. Ковалевська