Справа № 368/304/16-ц
Провадження № 2/368/226/16
Рішення

Іменем України

(Заочне)

"21" березня 2016 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі:

головуючого: судді Закаблук О.В.

при секретарі Широкоступ К.М.

З участю:

Позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кагарлик цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі, суд, -

В С Т А Н О В И В :

11.02.2016 року на адресу Кагарлицького району Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі, в якій позивач просить суд винести рішення, яким:

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на утримання дитини, а саме, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти щомісячно, в розмірі 700 грн., починаючи з дня подання позовної заяви до повноліття дитини.

Автоматизованою системою документообігу суду для слухання справи на підставі ч. 3 ст. 11 - 1 ЦПК України був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В.

15.02.2016 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 122, 127 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні, яке відбулося 21.03.2016 року, позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, які викладені в мотивувальній частині позовної заяви.

В судове засідання відповідачка ОСОБА_2 не з»явилася, хоча повідомлялася судом належним чином про день, час та місце слухання справи шляхом поміщення оголошення в засіб масової інформації, - «Час Київщини» від 11 березня 2016 року. Примірник газети міститься в матеріалах справи.

Суд, вислухавши позивача ОСОБА_1, який позов підтримав, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення уточненого позову, шляхом винесення заочного рішення, обґрунтовуючи своє рішення наступним.

Що стосується винесення заочного рішення, то суд при цьому керувався наступними нормами процесуального права.

Згідно ст.. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який повідомлений судом належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідачка ОСОБА_2 повідомлялася судом належним чином про день, час та місце слухання справи шляхом поміщення оголошення в засіб масової інформації, - «Час Київщини» від 11 березня 2016 року. Примірник газети міститься в матеріалах справи.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечував проти винесення заочного рішення.

Згідно ст.. 225 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу, розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за загальними правилами з винятками і доповненнями, встановленими цією главою.

Згідно ст.. 226 ЦПК України за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 213 і 215 цього Кодексу і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд.

Згідно ст 227 ЦПК України повідомлення про заочне рішення відповідачам, які не з'явилися в судове засідання, направляється рекомендованим листом із повідомленням копія заочного рішення не пізніше п'яти днів з дня його проголошення.

Фактичні обставини справи, та застосування до них норм матеріального та процесуального права.

Підсудність.

Згідно ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред»являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Проте, згідно ст.110 ЦПК України позови про стягнення аліментів, про визнання батьківства відповідача, позови, з трудових правовідносин, можуть пред»являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Як видно з матеріалів справи, зокрема, з паспорту позивача ОСОБА_1, він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, відповідно, дана справа підсудна Кагарлицькому суду Київської області, як суду загальної юрисдикції першої інстанці.

Що стосується фактичних обставин справи, то судом в судовому засіданні встановлено наступне.

Як встановлено судом, в період з 2000 року по 2001 рік позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 проживали однією сім»єю без реєстрації шлюбу.

За час спільного проживання у сторін народилася дитина, - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка на даний час є неповнолітньою.

Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, видане 18 січня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Олександрівського районного управління юстиції Кіровоградської області, в якому зазначено, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 року в смт. Олександрівка Олександрівського району Кіровоградської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 18 січня 2002 року зроблено відповідний актовий запис за № 08.

В графі «батько» зазначений позивач, - ОСОБА_1.

В графі «мати» зазначена позивачка - ОСОБА_2.

Сторони на даний час спільно не проживають тривалий час, орієнтовно з 2002 року відповідно, на даний час будь - яких відносин не підтримують, спільного господарства та сімейного бюджету не ведуть, проживають окремо на різних житлових площах, в різних населених пунктах, причому, дитина стрін проживає спільно з батьком, - ОСОБА_1, позивачем, та знаходиться на його повному утриманні та вихованні, що підтверджується довідкою № 31, виданою 04.02.2016 року виконкомом Жовтневої сільської ради Кагарлицького району Київської області.

Отже, судом встановлено той факт, що відповідачка ОСОБА_2 в даний час участі в вихованні дитини, яка знаходиться на повному утриманні позивача не приймає, матеріальної допомоги їй не надає.

Окремо слід наголосити на тій обставині, що відповідачка ОСОБА_2 покинула свою дитину ОСОБА_3 на утримання та виховання позивача ОСОБА_1 фактично після народження дитини, після чого ні одного разу не навідувалася до дитини, не цікавилася її життям на протязі фактично вже 15 років.

Норми матеріального права, зокрема, норми СК України, які були застосовані судом при вирішенні спору щодо:

-стягнення аліментів на дитину:

Так, згідно з ст.. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Суд наголошує на тій обставині, що обов'язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов'язків і передбачений ч. 2 статті 51 Конституції України від 28 червня 1996 року, відповідно до якої батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Окрім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою ВРУ № 789 - ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Підставою для виникнення права неповнолітньої дитини на утримання від батьків є сукупність юридичних фактів:

- наявність споріднення. В даному випадку споріднення між дитиною та відповідачкою доведено свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_2, видане 18 січня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Олександрівського районного управління юстиції Кіровоградської області, в якому зазначено, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 року в смт. Олександрівка Олександрівського району Кіровоградської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 18 січня 2002 року зроблено відповідний актовий запис за № 08.

В графі «батько» зазначений позивач, - ОСОБА_1.

В графі «мати» зазначена позивачка - ОСОБА_2.

- недосягнення дитиною, - ОСОБА_3 повноліття, тобто вісімнадцятирічного віку.

Враховуючи вищевикладене, відповідачка по справі, - ОСОБА_2 зобов»язана утримувати свою дитину, дочку, - ОСОБА_3 до досягнення 18 - ти річного віку, тобто, до досягнення дочкою повноліття, - до ІНФОРМАЦІЯ_6

Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини є найбільш розповсюдженим способом визначення розміру аліментів.

До переваг цього способу належать, по - перше, відсутність необхідності переглядати суму аліментів кожного разу, як змінюється дохід (заробіток) платника аліментів, по - друге, відсутність потреби у проведенні індексації.

Що стосується розміру частки, яку необхідно стягувати з відповідача, то згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Проте, в даному конкретному випадку суд не вбачає підстав для стягнення з відповідачки ОСОБА_2 аліментів в частці на користь позивача ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини в зв»язку з тим, що, як встановлено судом в судовому засіданні, відповідачка ОСОБА_2 офіційно не працює, відповідно, має мінливий, тобто, не стабільний неофіційний дохід.

Відповідно, в даному випадку суд застосовує до спірних правовідносин положення ч. 1 ст. 184 СК України.

Так, згідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Отже, у твердій грошовій сумі аліменти призначаються у випадках, коли платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

До таких обставин, зокрема, відноситься і ситуація, коли стягнути аліменти в частці від заробітку (доходу) практично неможливо, як в даному випадку, або коли це істотно порушує інтереси однієї зі сторін (наприклад, коли суд має достатньо причин вважати, що відповідач приховує свої реальні доходи), як в даному випадку, адже відповідач хоча офіційно не працює тривалий час, проте одягається, харчується, забезпечує свій побут, що вказує на наявність певного розміру неофіційного заробітку у відповідача.

Слід зазначити, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до Закону України від 03.07.1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення».

Отже, враховуючи вищевикладене, та ту обставину, що позивач ОСОБА_1 просить стягувати аліменти в твердій грошовій сумі, визначення розміру якого в сумі 700 грн. в судовому засіданні обгрунтував, суд, враховуючи вищевикладені судом обставини, прийшов до висновку щодо стягнення з відповідачки ОСОБА_2 аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн., щомісячно.

Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто, в даному випадку слід стягувати аліменти з 11.02.2015 року.

Судові витрати.

При вирішенні питання про стягнення судових витрат суд керувався ч. 3 ст. 88 ЦПК України, де, зокрема, зазначено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Так, позивач ОСОБА_1 є особою, яка звільнена від сплати судового збору при подачі позовної заяви про стягнення аліментів.

Відповідачка ОСОБА_2 не входить до кола осіб, які звільнені від сплати судового збору.

Враховуючи вищевикладені обставини справи, що стосується судового збору, суд, керуючись ч. 3 ст. 88 ЦПК України приходить до висновку щодо стягнення з:

-ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки с. Михайлівка Олександрівського району Кіровоградської області, на користь держави 551 грн. 20 коп. судових витрат.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ч. 2 ст. 84, ст. 180, ч. 3 ст. 181, 183, ч. 1 ст. 184, 191 СК України , п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст..ст. 3, 15, 88, 215, 218, ЦПК України, суд , -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки с. Михайлівка Олександрівського району Кіровоградської області, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця село Нижчі Верещаги Олександрівського району Кіровоградської обласі, паспорт громадянина України серії НОМЕР_3, виданий 24 травня 2003 року Олександрівським РВ УМВС України в Кіровоградській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на утримання дитини:

- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки смт. Олександрівка, Олександрівського району Кіровоградської області, свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 видане 18 січня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Олександрівського районного управління юстиції Кіровоградської області, щомісячно, в розмірі 700 грн., починаючи з дня подання позовної заяви, - з 11.02.2016 року, до повноліття дитини, - ОСОБА_3, - до ІНФОРМАЦІЯ_7 року, включно.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки с. Михайлівка Олександрівського району Кіровоградської області, на користь держави 551 грн. 10 коп. судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

ССуддя:О.В. Закаблук