Справа № 648/4010/16-ц
Провадження № 2/648/1124/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2016 року с.м.т. Білозерка

Білозерський районний суд Херсонської області в складі:

Головуючого судді - Бугрименка В.В.

секретаря - Когут Є.А.

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням

ВСТАНОВИВ

Представник позивача звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що остання являється власниками будинку АДРЕСА_1. В даному будинку зареєстровано місце проживання колишнього чоловіка внучки позивача. Разом з цим, ОСОБА_3 в будинку не проживає, у зв'язку з чим, просила визнати його таким, що втратив право користування зазначеним вище будинком.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав викладених у позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні дала показання, що являється сусідкою позивача з 2014 року. В будинку АДРЕСА_1 проживає позивач та її дочка, відповідач у даному будинку не проживає.

Згідно ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення у справі.

Заслухавши пояснення позивача, показання свідка, дослідивши наявні в матеріалах цивільної справи докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Зі змісту ч.4 ст.156, ч.2 ст.64 Житлового кодексу УРСР вбачається, що до членів сім'ї власника належать дружина власника, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє вказаних осіб права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені ст.162 цього Кодексу.

Зі змісту ч.4 ст.9 Житлового кодексу УРСР вбачається, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що позивач являється власником будинку АДРЕСА_1. Згідно адресної довідки, наданої Дарївською сільською радою Білозерського району Херсонської області за №02-21/567 від 6 жовтня 2016 року, у вказаному будинку зареєстровано місце проживання ОСОБА_3. Останній за місцем реєстрації не проживає більше року, домовленості з приводу проживання відповідача у будинку між сторонами не було. Вказана обставина підтверджується актом обстеження вказаного домоволодіння від 21 вересня 2016 року, складеного комісією Дарївською сільської ради Білозерського району Херсонської області. Вказана обставина підтверджується і показаннями свідка.

Враховуючи, що відповідач відсутній за місцем реєстрації: АДРЕСА_1, більш ніж один рік без поважної причини, домовленості з даного приводу між сторонами не було, суд вважає необхідним визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням, оскільки порушуються права позивачів як власника будинку.

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрат.

Враховуючи, що позивачем понесені витрати за сплачений судовий збір в суму 551 грн. 20 коп., вказані витрати підлягають стягненню з відповідача на її користь.

Керуючись ст.ст. 7,10, 15, 60, 61, 88, 209, 213-218, 223, 224-233 ЦПК України, на підставі ст.383, 391, 405 ЦК України, 156 Житлового кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користуватися житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 (двадцять) копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте Білозерським районним судом Херсонської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Білозерський районний суд Херсонської області, протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В.В. Бугрименко