У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Попович О.В., розглянувши касаційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» - Копача Романа Володимировича на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2016 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП «Факторинг» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитними зобов'язаннями,

в с т а н о в и л а:

У березні 2012 року товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Банк» (далі - ТОВ «ОТП Банк») звернулося до суду з указаним позовом та, з урахувань його уточнень, просило стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 заборгованість за кредитними за договором № CL-301/292/2007 від 11 травня 2007 року у розмірі

911 829 грн 03 коп.

В обґрунтування вимог зазначало, що 11 травня 2007 року між закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (далі - ЗАТ «ОТП Банк»), правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк»), та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № CL-301/292/2007, за умовами якого ОСОБА_3 отримав кредит в сумі 27 321,98 дол. США.

Для забезпечення повного і своєчасного виконання боргових зобов'язань за договором, між ОСОБА_4 та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ «ОТП Банк», було укладено договір поруки № SR-301/120/2007 від 11 травня 2007 року, за умовами якого ОСОБА_4 прийняла на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання ОСОБА_3 всіх боргових зобов'язань перед банком.

Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 12 листопада 2010 року ПАТ «ОТП Банк» відступило, а товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна») прийняло право вимоги за кредитним договором

№ CL-301/292/2007 від 11 травня 2007 року.

Внаслідок невиконання ОСОБА_3 своїх зобов'язань за кредитним договором, утворилась заборгованість, яка станом на 21 грудня 2011 року складає 16 742,83 дол. США, що за офіційним курсом НБУ становить 133 773 грн 54 коп., яку ТОВ «ОТП Факторинг Україна» просило стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 лютого 2015 року позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № CL-301/292/2007 від 11 травня 2007 року в розмірі

911 829 грн 03 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від

31 жовтня 2016 року рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 лютого 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» - Копач Р.В., посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня

2016 року, залишити в силі рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 лютого 2015 року .

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ознайомившись із змістом касаційної скарги та змістом оскаржуваного судового рішення, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із доведеності та обґрунтованості позовних вимог.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення, суд апеляційної інстанції виходив із того, що між сторонами договірні відносини не укладались, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не надав договору факторингу безпосередньо з відповідачем

ОСОБА_3, ліцензії на ведення факторингових, валютних операцій, банківські документи на купівлю товариством кредиту ОСОБА_3 в матеріалах справи відсутні. Позов заявлено ТОВ «ОТП Банк» та відсутні відомості стосовно відмови вказаної юридичної особи від заявлених вимог чи передачі права на них іншій особі.

Статтею 514 ЦПК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

У ч. 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Отже, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов'язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15.

Враховуючи встановлені судом апеляційної інстанції обставини, правильним є висновок суду про відмову у задоволенні позову у зв'язку із тим, що ТОВ «ОТП Факторинг Україна» є неналежним позивачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду щодо їх оцінки.

Докази та обставини, на які посилається представника ТОВ «ОТП Факторинг Україна» - Копач Р.В. у касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом було дотримано норми матеріального і процесуального права.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» - Копача Романа Володимировича на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2016 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП «Факторинг» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитними зобов'язаннями, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Попович