Справа № 236/2975/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2016 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Саржевської І. В.,

за участю секретаря Білоус Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лиман цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2, до Об*єднаної територіальної громади м. Лиман Донецької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

25.11.2016 року до Краснолиманського міського суду Донецької області звернулась ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2, з позовом до Об*єднаної територіальної громади м. Лиман Донецької області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

В судове засідання ОСОБА_1, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справі, не з*явилась, просить розглядати справу без її участі, позов задовольнити.

Представник відповідача - Об*єднаної територіальної громади м. Лиман, судом повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, але для участі в судовому засіданні не прибув, заперечень проти задоволення позову висловлено не було, до суду надійшла заява з проханням розглянути справу у відсутності відповідача.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню на підставі наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3, яка постіно проживала та була зареєстрована за даресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9, 15).

Після смерті спадкодавця ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4.1103га, яка розташована на теритоторії Рубцівської сільської ради м. Лиман Донецької області, кадастровий номер НОМЕР_4, та належала їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № НОМЕР_3, який видано 12.02.2006року Краснолиманською міськрадою Донецької області (.а.12).

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємцями першої черги за законом, відповідно до ст. 1261 ЦК України, після смерті спадкодавця ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, які, відповідно до вимог ч.3 ст. 1268 ЦК України, прийняли спадщину, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є діти спадкодавця - дочки ОСОБА_1, ОСОБА_4 (а.с. 9.10,11, 15). Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, після смерті спадкодався, не має.

19.11.2016року постановою державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори спадкоємцям ОСОБА_1, ОСОБА_4 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, оскільки відсутні належним чином оформлені правовстановлюючі документи на земельну ділянку на ім*я померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 ( а.с. 13-14).

Відповідно до ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов"язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Тому суд вважає, що зі смертю спадкодавця право власності не припиняється, а припиняється відповідно до ч.4 ст. 25 ЦК України лише цивільна правоздатність фізичної особи у момент її смерті, тобто зникла можливість зареєструвати у встановленому порядку право власності на майно, яке належло спадкодавцю.

Відповідно до ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому одним із способів такого захисту може бути і визнання права власності.

Конституцією України в статті 41 гарантовано кожному право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності визнано непорушним.

Згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 16, 25, 328, 1216, 1218, 1261 ЦК України, ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, ІН НОМЕР_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 народження, ІН НОМЕР_2, в рівних частинах за кожною, право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, та складається з: земельної ділянки площею 4.1103га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_4, яка розташована на території Рубцівської сільскої ради м. Лиман Донецької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: