АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6084/16 Справа № 183/1705/16 Головуючий у 1 й інстанції - Майна Г. Є. Доповідач - Каратаєва Л.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - Григорченка Е.І., Пономарь З.М.,

за участю секретаря - Григор'євій В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Віта 2000» на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Віта 2000» про розірвання договору оренди земельної ділянки,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2016 року позов ОСОБА_4 до ТОВ «Агро-Віта 2000» про розірвання договору оренди земельної ділянки - задоволено.

Розірвано договір оренди землі від 10 березня 2012 року, укладений між ОСОБА_4 та ТОВ "Агро-Віта 2000", зареєстрований у Відділі Держкомзему у Новомосковському районі Дніпропетровської області 15 серпня 2012 року за № 00327. Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ТОВ «Агро-Віта 2000» звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є власником земельної ділянки площею 5,350 га, кадастровий номер :02:045:0678, розташованої на території Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

10 березня 2012 року між позивачем та відповідачем укладено договір оренди землі, у відповідності до якого позивач надав відповідачу в строкове платне користування належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,35 га строком на сім років з переважним правом Орендаря поновлення договору на новий строк, а відповідач зобов'язався сплачувати позивачу щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 4,00% від грошової оцінки землі, згідно Указу Президента України від 02 лютого 2002 року № 92 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян-власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)" та Указу Президента України від 19 серпня 2008 року № 725/2008 "Про невідкладні заходи щодо захисту власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)", що становить суму в розмірі 5 653 грн., а також проводити безкоштовну поставку 1 тони соломи до садиби Орендодавця, оранку та культивацію присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га та сплачувати за Орендодавця податок з доходів фізичних осіб, нарахований на суму орендної плати за цим Договором у розмірі та у порядку, встановленому законодавством.

Договором передбачено, що у випадку прийняття відповідними державними органами нормативних документів про підвищення вартості орендної плати за земельну ділянку сторони погодили, що розмір орендної плати може бути збільшено на підставі рішення Орендаря, прийнятого у формі наказу без укладення додаткової угоди до цього Договору. Крім внесення орендної плати Орендар зобов'язується надавати Орендодавцю матеріальну допомогу на поховання члена його сім'ї у розмірах та у порядку, установлених самим Орендодавцем. За окремим додатковим погодженням сторін орендна плата може вноситися Орендарем також у одній із наступних форм та розмірів:

- або у натуральній формі, яка здійснюється шляхом передачі сільськогосподарської продукції чи товарів за вартістю, яка відповідає розміру орендної плати у грошовій формі. Ціна продукції чи товарів погоджується сторонами окремо. Погодження цієї форми орендної плати (переліку товарів чи продукції, кількості, якості, ціни, місця, порядку, строків поставки тощо) здійснюється за усною домовленістю сторін й оформляється підписанням сторонами актів прийняття-передачі, товарних або товаротранспортних накладних. У свою чергу Орендар гарантує поставку в рахунок виплати орендної плати Орендодавцю зерна та іншої сільськогосподарської продукції за цінами реалізації на момент поставки;

- або відробітковій формі, за якою види, обсяги, строки і місце надання послуг, види, обсяги, строки і місце виконання робіт визначаються та погоджуються за усною домовленістю сторін й підтверджуються актами передачі-прийняття виконаних робіт чи наданих послуг, підписання яких сторонами і є таким додатковим погодженням. Відробіткова форма, оцінена у гривнях, не повинна перевищувати розмір грошової, згідно з цим Договором.

Форми орендної плати при виплаті також можуть бути поєднані (комбінована форма) в межах суми, що не перевищує розмір грошової форми орендної плати.

Узгоджено, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки здійснюється з урахуванням індексації. Орендна плата вноситься у такі строки: до 31 грудня поточного року. Орендна плата вноситься на рахунок Орендодавця або сплачується в іншій формі, погодженій сторонами. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення виконання зобов'язання за кожний день прострочення.

Договір зареєстрований у Відділі Держкомзему у Новомосковському районі Дніпропетровської області 15 серпня 2012 року за № 00327.

На виконання укладеного договору відповідачем позивачу в рахунок орендної плати за 2015 рік 27 серпня 2015 року поставлено пшеницю у кількості 0,983 т загальною вартістю 2 752,40 грн., про що свідчить квитанція № 2 208 від 03 серпня 2015 року (а.с. 26 зворот), 10 лютого 2016 року виплачено 4 180 грн. (а.с. 27 зворот), протилежного в судовому засіданні представником позивача не доведено.

У відповідності до визнаних учасниками судового розгляду обставин справи у 2012-2015 роках оранка та культивація присадибної земельної ділянки позивача відповідачем не проводилась, а солома до садиби позивача не поставлялась.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх законності та обґрунтованості.

Колегія суддів вважає, що висновки суду є правильними, оскільки ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному дослідженні наявних у справі доказів та на основі повно і всебічно з'ясованих обставинах, вірно застосовано до правовідносин, що склалися, норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди.

Згідно зі ст.32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст..24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до п. г), ґ), д) ч.1 ст.141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є: використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; систематична несплата орендної плати.

Посилання в апеляційній скарзі, що культивація присадибної ділянки Орендодавця не входить ні до однієї із форм орендної плати, передбачених Договором,а є додатковою безкоштовною послугою, яка не має грошової оцінки, за яку Договором, в разі ненадання, не передбачено грошової компенсації, не приймається до уваги, оскільки спростовується змістом Договору, а саме п.5 «Орендна плата» та ст.15 Закону України «Про оренду Землі».

Доводи апеляційної скарги, про те що ОСОБА_4 протягом 2012-2015 року не надав ТОВ «Агро-Віта 2000» будь-яких відомостей про наявність у нього присадибної земельної ділянки, не звертався до відповідача щодо проведення її оранки та культивації, необхідної доставки соломи та не висловлював будь-яких претензій щодо ненадання зазначених безкоштовних додаткових послуг, не приймаються до уваги, оскільки Договором не передбачено обов'язок орендодавця повідомляти такі відомості. Крім того, цей обов'язок відповідача визначений умовами договору, а згідно вимог ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Доводи апеляційної скарги, щодо необґрунтованості висновків суду першої інстанції про встановлення факту систематичної несплати Відповідачем Позивачу орендної плати за землю, є безпідставними, оскільки в рішенням суду першої інстанції встановлено, що відповідачем, визнано факт щодо не сплати орендної плати за 2012-2015 роки в частині оранки та культивації присадибної ділянки Орендодавця та поставки 1 тони соломи до садиби Орендодавця, а в відповідно до вимог ч.1 ст.60 ЦПК обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Правові підстави для зміни або скасування рішення суду першої інстанції, визначені ст.309 ЦПК, апелянтом не наведено, як не наведено жодного спростування висновків суду першої інстанції. Відповідно до вимог ст. 10, 60 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, чого апелянтом зроблено не було.

Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст.213, 214 ЦПК та підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Віта 2000» відхилити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2016 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: