УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., Коротуна В.М., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_4, заінтересована особа - Головне управління юстиції у м. Києві, про встановлення факту родинних відносин, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 06 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_4 звернулась до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин.

На обґрунтування заяви ОСОБА_4 посилалася на те, що встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 необхідно, оскільки основним аргументом для відмови видати тіло померлої ОСОБА_6 для поховання є відсутність документів, що підтверджують родинні стосунки з нею.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 06 лютого 2014 року заяву задоволено.

Встановлено факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є троюрідною сестрою ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Не погоджуючись з рішенням суду від 06 лютого 2014 року, його оскаржила ОСОБА_5, яка є спадкоємцем за заповітом померлої ОСОБА_6

Ухвалою судді Апеляційного суду м. Києва від 16 травня 2016 року поновлено ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження рішення Святошинського районного суду міста Києва від 06 лютого 2014 року та відкрито апеляційне провадження за її апеляційною скаргою.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 06 липня 2016 року клопотання ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_4 задоволено, апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 06 лютого 2014 року закрито.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, розглянувши касаційну скаргу на ухвалу суду, суд касаційної інстанції відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом прийнято ухвалу з додержанням вимог закону.

Закриваючи апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідно до вимог ст. 1265 ЦК України ОСОБА_4, як троюрідна сестра померлої ОСОБА_6, належала до п'ятої черги спадкоємців за законом, в той час як ОСОБА_5 обґрунтовувала свої вимоги тим, що вона є спадкоємцем ОСОБА_6 за заповітом, а тому, керуючись правилами книги шостої ЦК України, суд дійшов обґрунтованого висновку, що встановлення факту родинних відносин ОСОБА_4 жодним чином не перешкоджало ОСОБА_5 у здійсненні її права спадкування за заповітом.

Крім того апеляційним судом враховано, що рішенням Апеляційного суду м. Києва від 16 червня 2016 року, яке набрало законної сили, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, а тому вона вважається такою, що не прийняла спадщину за заповітом.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом попередньої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 06 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

В.М. Коротун

Т.О.Писана