БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2/361/3515/16, cправа № 361/6552/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«01» грудня 2016 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

при секретарі - Харченко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Броварське автотранспортне підприємство 13209» про визначення розміру заробітної плати й видачу довідки про доходи,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, в якому просить: - визначити, що розмір його заробітної плати за роботу в зоні відчуження у місті Чорнобиль з 02 травня 1986 року по 04 травня 1986 року з урахуванням премії в розмірі -

400 крб. становить 567,71 крб.; -зобовязати публічне акціонерне товариство «Броварське автотранспортне підприємство -13209» йому видати довідку про заробітну плату за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС у м. Чорнобиль в період з 02 травня 1986 року по

04 травня 1986 року із включенням до неї премії в розмірі 400 крб. та заробітної плати в сумі 567,71 крб.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що у 1986 році перебував у трудових відносинах з Броварським автотранспортним підприємством -13209. Працював на посаді водія та був відряджений до зони відчуження, де безпосередньо брав участь у ліквідації наслідків зазначеної катастрофи з 02 травня 1986 року по 04 травня 1986 року в місті Чорнобиль.

Внаслідок виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС отримав 2-гу групу інвалідності.

За роботу в населених пунктах зони відчуження за період з 02 травня 1986 року по

04 травня 1986 року, йому була виплачена заробітна плата в сумі - 167,71 крб.

У зв'язку з прийняттям постанови КМ України від 23 листопада 2011 року N 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивачу стало відомо, що розрахунок та виплата заробітної плати за період праці в зоні ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 1986 році були зроблені невірно, без врахування вимог Законів Уряду, з яких знято гриф "таємно", та "для службового користування", що регламентували порядок оплати праці у 30-ти км зоні відчуження.

Таким чином, робота позивача за період ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 02 травня 1986 року по 04 травня 1986 року повинна бути оплачена з врахуванням всіх вище вказаних постанов та розпоряджень.

З метою відновлення свого права позивач звернувся до відповідача із заявою в якій просив для правильного визначення та нарахування пенсії провести відповідно до законодавства перерахунок його заробітної плати за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС у місті Чорнобиль, включити у довідку про заробітну плату премію в розмірі 400 крб. відповідно до підпункту 3 пункту 1 постанови РМ УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7, й видати нову довідку про заробітну плату в зоні відчуження в розмірі 167,71 крб. із урахуванням премії в розмірі 400 крб. (167,71 крб. + 400 крб.).

Відповідач відмовив у проведенні перерахунку заробітної плати за роботу в зоні ЧАЕС, вважає, що у даному випадку останній діяв неправомірно, порушив його право на перерахунок пенсії.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився. 30 листопада 2016 року надав письмову заяву, в якій просив суд розглянути дану справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач публічне акціонерне товариство «Броварське автотранспортне підприємство 13209» у судове засідання свого представника не направив. 01 грудня 2016 року до суду надійшло письмове клопотання від представника ОСОБА_2 про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до частини другої статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорія 1, про що свідчить посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

У період з 02 травня 1986 року по 04 травня 1986 року відряджений в місто Чорнобиль, де приймав участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. За роботу в зоні відчуження йому виплачена заробітна плата в сумі 167,71 крб.

Правилами статті 49 передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

Відповідно до листа Мінпраці, Мінчорнобиля і Мінфіну України від 29.10.92 р. № 09-3751, якщо підприємством було невірно нарахована заробітна плата за роботу в зоні відчуження, то підприємство на підставі первинних документів має провести перерахунок заробітної плати згідно із законодавством, розраховану таким чином заробітну плату не індексують і не виплачують, а лише враховують при обчисленні пенсії.

Згідно зі статтею 3 ЗУ «Про правонаступництво» від 12 вересня 1991 року, Закони УРСР і інші нормативні акти діють на території України, оскільки вони не суперечать Законам України, прийнятим після проголошення незалежності, у зв'язку з чим зазначені нормативні акти є діючими, що також підтверджується листом Міністерства праці України № 18-д 1452/5 від 23 жовтня 2000 року. У звязку із наведеним, відповідач зобовязаний здійснити перерахунок заробітної плати за роботу в зоні ЧАЕС в м. Чорнобиль з 02 травня 1986 року по 04 травня 1986 року, виходячи з наступного:

Частиною четвертою статті 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами).

За змістом частин першої й другої статті 54 даного Закону пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. У всіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3 000 карбованців.

Згідно із частиною четвертою статті 57 вказаного Закону порядок обчислення середньомісячного заробітку для призначення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, призначеної відповідно до статті 54 цього Закону, визначається Кабінетом Міністрів України.

У пункті 1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачено, що за бажанням осіб пенсії можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Згідно із підпунктом 3 пункту 1 постанови Ради Міністрів Української РСР та Української республіканської ради професійних спілок від 10 червня 1986 року №207-7 Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ, зайнятих на роботах, повязаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та запобіганням забрудненню навколишнього середовища працівникам підприємств, організацій та установ (незалежно від їх відомчої підпорядкованості), які безпосередньо приймали участь в роботах, повязаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, повинна була виплачуватись премія в розмірі, який не повинен був перевищувати, 400 крб. на місяць.

Мінпраці України, Міністерством України у справах захисту населення від наслідків аварії на ЧАЕС та Міністерством фінансів України №09-3751 від 29 жовтня 1992 року розяснено, що вирішення грошових вимог осіб, які в 1986-1987 роках брали участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження та їм не була нарахована підвищена заробітна плата за основним місцем роботи відповідно до встановлених розмірів, повинно проводитись згідно із чинним законодавством України.

Відповідно до листа Мінпраці, Мінчорнобиля і Мінфіну України від 29 жовтня 1992 року № 09-3751, якщо підприємством було невірно нарахована заробітна плата за роботу в зоні відчуження, то підприємство на підставі первинних документів має провести перерахунок заробітної плати згідно із законодавством, розраховану таким чином заробітну плату не індексують і не виплачують, а лише враховують при обчисленні пенсії.

У зв'язку з численними запитами про порядок вирішення грошових вимог осіб, які брали участь у роботах в зоні відчуження в 1986 - 1987 роках, Міністерством праці України, Міністерством України у справах захисту населення від наслідків аварії на ЧАЕС і Міністерством фінансів України від 29 жовтня 1992 року № 09-3751, № 1082/3к, № 13-412/308 надано роз'яснення, що вирішення грошових вимог осіб, які в 1986 - 1987 роках брали участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і зоні відчуження і їм не була нарахована підвищена заробітна плата за основним місцем роботи відповідно до встановлених розмірів, повинно проводитись відповідно до чинного законодавства України.

Зазначені витрати здійснюються за рахунок власних коштів підприємства (організації) і компенсації з державного бюджету не підлягають.

Таким чином, відповідач ухиляється від виконання вищезазначених нормативно-правових актів і як наслідок порушує статтю 46 Конституції України, що є не припустимим в незалежній правовій європейській державі.

При розрахунку сум заробітної плати при складанні вказаної довідки Відповідачем не було застосовано вимоги Кодексу законів про працю України, Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-ХИ, постанови Ради Міністрів УРСР і Української Республіканської ради профспілок від 10 червня 1986 року № 207-7, листа Міністерства праці та соціальної політики України від

13 квітня 2001 року №03-3/1652-018-2 «Про оплату праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986 - 1990 роках осіб, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганню забруднення навколишнього середовища», постанови КМ України №1210.

При видачі довідки про заробітну плату відповідач виключив з переліку, зазначеній у довідці від 08 жовтня 2012 року № 205 нормативно-правові акти, чим порушив моє право на соціальний захист, визначений у статті 46 Конституції України, оскільки з вини відповідача до неї не включено цілий ряд виплат, які належали позивачу до виплати, і з вини ж відповідача або не були взагалі нараховані, або не включені у довідку.

Вказані нормативні акти містять спеціальні норми права по відношенню до використаних Відповідачем загальних, і, отже, згідно визначення конкуренції загальної та спеціальної норм права, підлягають застосуванню при перерахунку заробітної плати.

У разі, якщо особа, яка брала участь у виконанні робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, вважає що оплату праці за виконання зазначених робіт було здійснено неправильно, з метою відстоювання своїх прав та для можливого позитивного вирішення питання особа може використовувати норму статей 233 й 238 Кодексу законів про працю України, якою передбачено, що при розгляді трудових спорів у питаннях про грошові вимоги, орган, який розглядає спір, має право винести рішення про виплату працівникові належних сум без обмеження будь-яким терміном. Тобто трудове законодавство не обмежує строки звернення працівника в суд, якщо його трудове право на відповідну оплату праці порушене.

Як зазначено у рішенні Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року

№ 8-рп/2013 у справі щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, статей 1 й 12 Закону України «Про оплату праці» право працівника на належну заробітну плату кореспондує обов'язок роботодавця нарахувати йому вказані виплати, гарантовані державою, і виплатити їх. При цьому право працівника не залежить від нарахування йому відповідних грошових виплат.

Суд приходить до висновку, що довідка про заробітну плату одержану в зоні відчуження повинна бути складена з урахуванням нормативно-правових актів, розсекречених після 1986 року, оскільки право Позивача на заробітну плату у підвищеному розмірі за період роботи у зоні відчуження гарантоване державою шляхом видання вказаних документів.

Всього за роботу в зоні відчуження у м. Чорнобиль в період з 02 травня 1986 року по

04 травня 1986 року позивачу мала бути виплачена заробітна плата в загальному розмірі 567,71 крб. (167,71 крб. + 400 крб. (премія)). У прохальній частині позовної заяви ОСОБА_1 просив зобовязати видати йому довідку про заробітну плату із включенням до неї премії в розмірі 400 крб. та заробітної плати в сумі 567,71 крб. Разом з тим, при розгляді даної справи по суті встановлено, що розмір заробітної плати складав 167,71 крб.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає позовні вимоги доведеними і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Визначити розмір заробітної плати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС у місті Чорнобиль із 02 травня 1986 року по 04 травня 1986 року із урахуванням премії у розмірі 400 (чотириста) карбованців 00 копійок становить 567 (пятсот шістдесят сім) карбованців 71 копійка.

Зобовязати публічне акціонерне товариство «Броварське автотранспортне підприємство 13209» видати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, довідку про заробітну плату за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС у місті Чорнобиль у період із 02 травня 1986 року по 04 травня 1986 року із включенням до неї премії у розмірі 400 (чотириста) карбованців 00 копійок, загальний розмір якої становить - 567 (пятсот шістдесят сім) карбованців 71 копійка.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин