АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 654/3613/15-ц Головуючий в І інстанції Ширінська О.Х.
Номер провадження №22 ц/791/1721/16-ц Доповідач Фурман Т.Г.
29 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:
головуючого Фурман Т.Г.
суддів: Ігнатенко П.Я.
секретар Мирненко А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної установи «Херсонський виробничо-експериментальний завод по розведенню молоді частикових риб», третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог: директор установи ОСОБА_3, про безпідставну відмову у прийнятті на посаду головного бухгалтера, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення заробітної плати, відшкодування моральної шкоди,
В С Т А Н О В И Л А:
Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому з уточненням позовних вимог просила суд:
- визнати незаконним дії Державної установи «Херсонський виробничо-експериментальний завод по розведенню молоді частикових риб» в частині відмови у прийнятті її на посаду головного бухгалтера відповідно до поданої заяви; зобовязати роботодавця прийняти її на посаду головного бухгалтера відповідно до поданої нею заяви від 18.02.2015 року; стягнути з відповідача на її користь заробітну плату в розмірі ставки головного бухгалтера за період з 16.02.2015 року по 01.03.2015 року в сумі 614 грн., поновити їй строк для звернення до суду з зазначеними вимогами.
- поновити її на посаді бухгалтера І категорії в Державній установі «Херсонський виробничо-експериментальний завод по розведенню молоді частикових риб».
Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 17 червня 2016 року позовні вимоги задоволені частково.

Вирішено: внести зміни до наказу №132 від 18.09.2015 року та у трудову книжку ОСОБА_2, змінивши дату звільнення, а саме: «Звільнити з посади бухгалтера І категорії за скороченням штату відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України з 28.09.2015 року».

В решті позовних вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 08 листопада 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 17 червня 2016 року в частині відмови у задоволенні заявлених вимог про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, премії, відшкодування моральної шкоди - скасовано і ухвалено в цій частині нове рішення.

Поновлено ОСОБА_2 на посаді головного бухгалтера першої категорії Державної установи «Херсонський виробничо-експериментальний завод по розведенню молоді частикових риб» з 28 вересня 2015 року.

Стягнуто з Державної установи «Херсонський виробничо-експериментальний завод по розведенню молоді частикових риб» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 28 вересня 2015 року по 08 листопада 2016 року в розмірі 61437,39 грн. та 2507,12 грн. премії за вересень 2015 року, всього 63 944,51 грн. з вирахуванням всіх обовязкових платежів передбачених чинним законодавством.

Стягнуто з Державної установи «Херсонський виробничо-експериментальний завод по розведенню молоді частикових риб» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 2000 грн.

Рішення суду в частині поновлення на роботі та присудження ОСОБА_2 заробітної плати, але не більше ніж за 1 місяць, допущено до негайного виконання.

В решті це ж рішення суду залишено без змін.

22 листопада 2016 року ОСОБА_2 подала до Апеляційного суду Херсонської області заяву, в якій зазначила, що при ухваленні судового рішення апеляційним судом не вирішено питання про розподіл судових витрат.

У відповідності до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо ним не було вирішене питання про судові витрати.

При постановленні рішення судом апеляційної інстанції питання щодо розподілу судових витрат не вирішувалося.

Згідно ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 36 Постанови №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» надав розяснення про те, що вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір.

Якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» (станом на день подачі позову) визначено, що судовий збір справляється у розмірі від мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна позовна заява, інша заява і скарга подані до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Пунктом 1 частини статті 4 зазначеного вище Закону ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати(п.2 ч.2 ст. 4 Закону).

Ставка судового збору за подачу до суду апеляційної скарги на рішення суду становить 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви (п.6 ч.2 ст. 4 Закону).

Станом на 01 січня 2015 року розмір мінімальної заробітної плати становив 1218 грн.

Частиною 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовів майнового та немайнового характеру.

Позивачкою заявлені вимоги про поновлення на роботі, стягнення грошових сум та відшкодування моральної шкоди.

Законом України «Про судовий збір» передбачено звільнення позивачки від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі (стаття 5 Закону).

При подачі позову ОСОБА_2 сплатила судовий збір за вимогу немайнового характеру (відшкодування моральної шкоди), але в більшому розмірі, ніж передбачено п.2 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Оскільки вимога про відшкодування моральної шкоди задоволена частково, то на користь позивачки з Державної установи «Херсонський виробничо-експериментальний завод по розведенню молоді частикових риб» необхідно стягнути половину суми, яка підлягала сплаті за вимогу про відшкодування моральної шкоди, а саме: 487,2/2=243,60 грн.

При цьому, колегія судів вважає за необхідне зазначити про те, що питання щодо повернення зайво сплаченої суми судового збору вирішує суд першої інстанції відповідно до поданої стороною заяви згідно чинного законодавства.

Враховуючи принцип пропорційності, вимоги п.6 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягає сплаті судовий збір в розмірі: 535,92 грн. (за вимогу поновлення на роботі); 703,36 грн. (832,38*84,5/100) - за вимогу про стягнення заробітної плати та премії, яка задоволена на 84,5 %, 267,96 грн. - половина ставки судового збору за вимогу про відшкодування моральної шкоди, а всього 1507,24 грн.

Керуючись ч.2 ст.88, п. 4 ч.1 ст.220 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Ухвалити додаткове рішення до рішення апеляційного суду Херсонської області від 08 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної установи «Херсонський виробничо-експериментальний завод по розведенню молоді частикових риб», третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог: директор установи ОСОБА_3, про безпідставну відмову у прийнятті на посаду головного бухгалтера, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення заробітної плати, відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Державної установи «Херсонський виробничо-експериментальний завод по розведенню молоді частикових риб» на користь ОСОБА_2 243,60 в рахунок відшкодування судових витрат.

Стягнути з Державної установи «Херсонський виробничо-експериментальний завод по розведенню молоді частикових риб» в дохід держави 1507,24 грн. в дохід держави

Додаткове рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий Т.Г. Фурман

Судді: П.Я. Ігнатенко

ОСОБА_1