Справа № 367/8000/15-ц Головуючий у І інстанції Пархоменко О. В.
Провадження № 22-ц/780/5791/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 19 30.11.2016
УХВАЛА

Іменем України

30 листопада 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Кулішенка Ю.М., Ігнатченко Н.В.,

при секретарі: Волинець Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 12 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю Аверс-Сіті про відшкодування збитків та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2015 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з вище зазначеним позовом обґрунтовуючи його тим, що 25.10.2010 року між ним та ТОВ Аверс-Сіті було укладено договори купівлі-продажу майнових прав №№ 265/НП/1_ИП; 266/НП/1_ИП; 267/НП/1_ИП; 268/НП/1_ИП; 270/НП/1_ИП, за умовами яких відповідач як власник земельної ділянки, що здійснює будівництво обєкту капітального будівництва житлового комплексу Багатоповерхові житлові будинки з обєктами соціально-побутового призначення та багатоповерховим паркінгом по вул. Пономарьова, 26 в смт. Коцюбинське Київської області зобовязався продати майнові права на обєкти нерухомості, що є складовими та невідємними частинами Обєкту капітального будівництва, які виражені у вигляді окремих приміщень, спорудження яких здійснює відповідач. 22.07.2011 року між ОСОБА_2 та ТОВ Аверс-Сіті було укладено договір купівлі-продажу б/н нежилого приміщення (Договір купівлі-продажу приміщення), за яким позивач придбав, а відповідач продав нерухоме майно нежиле приміщення № 171 за адресою буд. 26 корп. 2, вул. Пономарьова в смт. Коцюбинське міста Ірпінь Київської області. Позивач вказує, що приміщення, що було ним придбані, мали значні недоліки та дефекти, про що неодноразово було повідомлено відповідачу, в тому числі з посиланням на гарантійний лист № 22/07-03 від 22 липня 2011 року, однак відповідач не вчиняв жодних дій для усунення зазначених недоліків та дефектів. З вини відповідача після проведення неякісних робіт (частково не проведення робіт взагалі) по створенню (спорудженню відповідачем) обєктів нерухомості, що придбано позивачем, позивач поніс збитки по проведенню робіт та придбанню матеріалів на загальну суму 1 635 926,78 грн., з яких: 1 096 850,0 грн. передплата, 528 796,35 грн. доплата за кошторисним розрахунком, 8 700,43 грн. матеріали, 1 580,0 грн. дефектний акт, з урахуванням індексу інфляції 2 907 880,08 гривень. Також позивач вказує, що субєктом відповідальності за шкоду, заподіяну позивачу є відповідач, він повинен відшкодувати позивачу моральну шкоду, яку останній оцінює в розмірі 500 000,0 гривень. В звязку із викладеними обставинами позивач просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Аверс-Сіті на користь ОСОБА_2 матеріальні збитки, завдані неналежним виконанням умов спорудження (будівництва) нерухомого майна у розмірі 1 635 926,78 гривень, інфляційні витрати 1 271 953,08 гривень, 3 % річних 139 031,37 гривень, пені 1 833 410,70 гривень; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Аверс-Сіті на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 500 000,00 гривень.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 12 вересня 2016 року позов задоволено частково, стягнуто з ТОВ Аверс-Сіті на користь ОСОБА_2 матеріальні збитки, завдані неналежним виконанням умов спорудження (будівництва) нерухомого майна у розмірі 1 635 926,78 гривень, в іншій частині позов залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати в частині відмови у задоволені позовних вимог стосовно стягнення з ТОВ «Аверс-Сіті» на його користь інфляційних витрат 1271953,08 грн., 3% річних 139031,37 грн., пені 1833410,70 грн. та моральної шкоди у розмірі 500000,00 грн. та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення цих позовних вимог, посилаючись на його незаконність в цій частині, необґрунтованість, порушення судом норм матеріального і процесуального права. Вважає, що йому завдано матеріальної шкоди (збитків) в результаті неякісного виконання та часткового невиконання відповідачем своїх обовязків за договором підряду спорудження нерухомого майна, що викладені в дефектних актах, актах огляду та наявність яких визнано повністю відповідачем, а тому збитки підлягають відшкодуванню. Вважає, що оскільки субєктом відповідальності за шкоду є відповідач, то і моральну шкоду повинен платити він, яку останній оцінює в розмірі 500000,00 грн.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що з вини відповідача після проведення неякісних робіт по створенню (спорудженню) обєктів нерухомості, які придбані позивачем, позивачем понесено збитки по проведенню робіт та придбанню матеріалів на загальну суму у розмірі 1635926,78 гривень, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Суд першої інстанції виходив з того, що позивач звертався в січні 2013 року до суду з позовною заявою про захист прав споживача та відшкодування завданих збитків, вказаний судовий спір був повязаний саме з наслідками неналежного виконання відповідачем своїх обовязків, покладених на нього умовами договорів купівлі-продажу майнових прав, у звязку з цим був перерваний строк позовної давності.

Разом із цим, суд першої інстанції, розглядаючи справу в межах позовних вимог, вважав, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних витрат 1271953,08 гривень, 3 % річних 139031,37 гривень, пені 1833410,70 гривень не ґрунтуються на вимогах закону та задоволенню не підлягають. Крім того вважав, що не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 500 000,0 гривень, оскільки будь-яких обґрунтувань та доказів на підтвердження цих обставин суду надано не було.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

У відповідності до ч.1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

У відповідності до ч.1 ст. 852 ЦК України якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором.

У відповідності до ст. 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки). Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов'язаний негайно повідомити про це підрядника.

У відповідності до ст. 1209 ЦК України виготовлювач товару, що є нерухомим майном, виконавець робіт (послуг) зобов'язаний відшкодувати шкоду, завдану фізичній або юридичній особі внаслідок конструктивних, технологічних, рецептурних та інших недоліків товару, робіт (послуг), а також недостовірної або недостатньої інформації про них. Відшкодування шкоди не залежить від вини виготовлювача товару, що є нерухомим майном, виконавця робіт (послуг), а також від того, чи перебував потерпілий з ними у договірних відносинах. Виготовлювач товару, що є нерухомим майном, виконавець робіт (послуг) звільняються від відшкодування шкоди, якщо вони доведуть, що шкода виникла внаслідок непереборної сили або порушення потерпілим правил користування або зберігання товару, результатів робіт (послуг).

Встановлено, що 25 жовтня 2010 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю Аверс-Сіті було укладено договори купівлі-продажу майнових прав №№ 265/НП/1_ИП; 266/НП/1_ИП; 267/НП/1_ИП; 268/НП/1_ИП; 270/НП/1_ИП (Договори купівлі-продажу майнових прав), за умовами яких відповідач як власник земельної ділянки, що здійснює будівництво обєкту капітального будівництва житлового комплексу Багатоповерхові житлові будинки з обєктами соціально-побутового призначення та багатоповерховим паркінгом по вул. Пономарьова, 26 в смт. Коцюбинське Київської області зобовязався продати майнові права на обєкти нерухомості, що є складовими та невідємними частинами Обєкту капітального будівництва, які виражені у вигляді окремих приміщень, спорудження яких здійснює відповідач. ОСОБА_3 даних договорів відповідач продав, а позивач придбав майнові права на складову та невідємну частину обєкту капітального будівництва нежитлові приміщення за будівельними номерами 6, 12, 14, 15, 19 в будинку № 26 корпус 1 по вул. Пономарьова в смт. Коцюбинське Київської області.

Також встановлено, що 22 липня 2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Аверс-Сіті (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) був укладений Договір купівлі-продажу нежилого приміщення, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за № 2343, відповідно до якого продавець передав у власність покупця, а покупець прийняв у власність нерухоме майно, яким є нежиле приміщення під № 171 , загальною площею 76,9 кв. м., що знаходиться в будинку під № 26, корпус 2 по вулиці Пономарьова (вулиця Будівельна) в селищі міського типу Коцюбинське міста Ірпінь Київської області. Пунктом 11 даного договору визначено, що нежиле приміщення, що продається, візуально оглянуто покупцем до підписання цього договору; недоліків чи дефектів, які б перешкоджали використанню його за призначенням або інших особливих властивостей, які можуть бути небезпечними для життя, здоровя, майна покупця або інших осіб, на момент огляду виявлено не було, заборгованості за комунальними та іншими платежами щодо відчужуваного майна немає.

22 липня 2011 року ТОВ Аверс-Сіті надало ОСОБА_2 гарантійний лист № 22/07-03 від 22 липня 2011 року, в якому Товариство з обмеженою відповідальністю Аверс-Сіті надає гарантії, що всі та будь-які недоліки, дефекти, недоробки, що ОСОБА_2 як покупцем за договором купівлі-продажу нежилого приміщення № 171 в корпусі 2 будинку 22 по вул. Пономарьова, 26 в смт. Коцюбинське міста Ірпеня Київської області, укладеного 22.07.2011 року, нотаріально посвідченого ОСОБА_4, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за № 2343, буде виявлено до факту укладення акту приймання-передачі зазначеного приміщення та/або після укладення такого акту, буде зафіксовано сторонами : ОСОБА_2 та ТОВ Аверс-Сіті в ОСОБА_5 акті та безумовно усунуто ТОВ Аверс-Сіті власним коштом на протязі 60 календарних днів з моменту виявлення недоліків, дефектів, недоробок та фіксації сторонами договору купівлі-продажу вичерпного переліку недоліків, дефектів, недоробок в ОСОБА_5 акті.

ОСОБА_3 Сертифікату серії КС № 6 від 16 вересня 2011 року та сертифікату відповідності № 00002053 від 18 березня 2011 року будинок, в якому знаходяться нежитлові приміщення, майнові права на які були придбані позивачем за вищезазначеними договорами було введено в експлуатацію 16 вересня 2011 року та 18 вересня 2011 року відповідно.

ОСОБА_3 приймання-передачі нежитлового приміщення від 30 вересня 2011 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю Аверс-Сіті (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) продавець відповідно до договору купівлі-продажу нежитлового приміщення № 171 від 22.07.2011 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2343, укладеного сторонами, передав, а покупець отримав нежитлове приміщення, загальною площею 76, 9 кв. м. на 1 поверсі у житловому будинку № 26, корпус 2, секції 1 по вулиці Пономарьова у селищі міського типу Коцюбинське міста Ірпінь Київської області; у п. 2 даного акту зазначено, що нежитлове приміщення відповідає вимогам договору, претензій стосовно його якості, складу, площі, планування покупець немає.

Встановлено, що разом з підписанням ОСОБА_3 приймання-передачі за Договорами купівлі-продажу майнових прав та Договору купівлі-продажу приміщення позивачем було оформлено та надано посадовій особі відповідача ОСОБА_5 акт б/н від 30.09.2011 року, який був отриманий відповідачем для ознайомлення та зауважень. Відповідач листом від 30 вересня 2011 року № 30/09-01 підтвердив позивачу, що дефекти, вказані в ОСОБА_5 акті від 30.09.2011 року стосовно нежилих приміщень №№ 475, 476, 477, 478, 482 у будинку № 26 корпус 1 по вул. Пономарьова в смт. Коцюбинське Київської області та стосовно нежилого приміщення № 171 у будинку № 26 корпус 2 по вул. Пономарьова у смт. Коцюбинське Київської області визнаються ТОВ Аверс-Сіті в обсязі, що зазначений в ОСОБА_5 акті, всі перелічені дефекти та недоліки будуть усунуті ТОВ Аверс-сіті в найкоротший термін при можливості здійснення будівельних робіт. Всі роботи та придбання обладнання буде здійснено за кошти ТОВ Аверс-Сіті, пошук підрядних організацій, що буде виконувати роботи, веде виключно ТОВ Аверс-Сіті, а також повідомив позивачу, що після реєстрації прав власності на нежилі приміщення, йому необхідно укласти договір на обслуговування будинків та прибудинкових територій, а також надання послуг з обслуговування корпус 1 та корпус 2 будинку 26 юридичною особою Товариством з обмеженою відповідальністю Житлово-Експлуатаційна компанія Коцюбинський.

Рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області від 18 жовтня 2012 року визнано за ОСОБА_2 право власності на нежиле приміщення № 171 на 1 поверсі у будинку № 26, корпус 2, секція 1 по вул. Пономарьова у смт. Коцюбинське Київської області, нежиле приміщення будівельний номер 6, за даними реєстраційної справи КП КОР Ірпінське бюро технічної інвентаризації номер 477, нежиле приміщення будівельний номер 12, за даними реєстраційної справи КП КОР Ірпінське бюро технічної інвентаризації номер 478, нежиле приміщення будівельний номер 14, за даними реєстраційної справи КП КОР Ірпінське бюро технічної інвентаризації номер 476, нежиле приміщення будівельний номер 15, за даними реєстраційної справи КП КОР Ірпінське бюро технічної інвентаризації номер 475, розташованих на першому поверсі у будинку № 26, корпус 1, секція 4 по вул. Пономарьова у смт. Коцюбинське Київської області; нежиле приміщення будівельний номер 19, за даними реєстраційної справи КП КОР Ірпінське бюро технічної інвентаризації номер 482 на першому поверсі у будинку № 26, корпус 1, секція 5 по вул. Пономарьова у смт. Коцюбинське Київської області та зобовязано КП КОР Ірпінське бюро технічної інвентаризації зареєструвати право власності і оформити та видати ОСОБА_2 свідоцтва про право власності на його ім.я на вказані нежилі приміщення. 27 листопада 2012 року на підставі рішення Апеляційного суду Київської області від 18.10.2012 року ОСОБА_2 зареєстрував право власності на зазначені нежилі приміщення у КП КОР Ірпінське бюро технічної інвентаризації.

30 серпня 2012 року позивач звернувся до спеціалізованої проектно-будівельної компанії, що має відповідну ліцензію та уклав договір № 01/08/12 на надання послуг з фахового обстеження приміщень, що включає огляд, обстеження з метою визначення відповідності обсягів виконаних робіт рішенням проектної документації, наявності недоробок, викладення результатів обстеження в формі висновку (дефектного акту); 03.09.2012 року було оформленого та надано посадовій особі відповідача ОСОБА_5 акт б/н від 03.09.2012 року, який був отриманий відповідачем для ознайомлення та зауважень, відповіді на який не отримано; 03.09.2012 року позивачем із залученням посадової особи спеціалізованої проектно-будівельної компанії, що має відповідну ліцензію, було складено та підписано ОСОБА_3 візуального огляду приміщень з визначенням фактичних обсягів робіт, які необхідно провести для повного закінчення будівництва згідно з розробленою проектною документацією, визначення кошторисної вартості усунення виявлених недоліків, первинної перевірки даних про види, обсяги виконання будівельних робіт та їх відповідність даним проектної документації; 18.09.2012 року позивачем оформлено та надано посадовій особі відповідача заяву про невідкладне складення та підписання ОСОБА_3 про технічний стан товару, усунення недоліків, визначення гарантійного терміну товару, надання письмової гарантії усунути недоліки.

ТОВ Аверс-Сіті 21.09.2012 року надав позивачу ОСОБА_6 лист № 21/09/12, яким проінформував позивача, що значна кількість інвесторів (покупців) нерухомості звернулися до відповідача як до забудовника з вимогами усунути недоліки; також в листі наведена інформація, що у відповідача фінансові труднощі, що унеможливлюють усунення недоліків та недоробок відповідачем, відповідач гарантував повне і безумовне відшкодування всіх втрат, що будуть понесені (підлягатимуть понесенню) на усунення недоліків (дефектів) за документами, що підтверджують такі витрати, причому, відповідач гарантував відшкодування з січня 2013 року. Враховуючи той факт, що відповідачем протягом більш ніж року не було здійснено жодних дій щодо безоплатного усунення недоліків, а також отримання від відповідача гарантійного листа 21.09.2012 року про відшкодування всіх витрат в січні 2013 року, позивачем було прийнято рішення самостійно здійснити дії щодо усунення недоліків у придбаному товарі та подальшим направленням вимоги про відшкодування витрат на усунення недоліків товару. Для цього 01.11.2012 року позивачем було укладено з ТОВ УЮТНЫЙ ДОМ (ліцензована будівельна компанія) Договір про надання послуг № 1/11/12 від 01.11.2012 року щодо складання кошторису на усунення недоліків та приведення до вимог будівельних норм і правил приміщень за № 475, 476, 477, 478, 482 в корпусі 1 та приміщення № 171 в корпусі 2 будинку № 26 по вул. Пономарьова в смт. Коцюбинське, на підставі ОСОБА_5 акту від 03.09.2012 року та ОСОБА_3 від 03.09.2012 року візуального огляду приміщень. Також позивачем було здійснено оплату послуг ТОВ УЮТНЫЙ ДОМ за Договором про надання послуг № 1/08/12 від 30.09.2012 року в розмірі 1 580,0 гривень. 03.11.2012 року позивачем подано відповідачу ОСОБА_7 про надання документів та інформації щодо надання документів (проектної документації, технічно-експлуатаційної документації та інше). За результатами отриманої проектної документації та на підставі ОСОБА_5 акту від 03.09.2012 року на виконання умов Договір про надання послуг № 1/11/12 від 01.11.2012 ТОВ УЮТНЫЙ ДОМ було складено попередній кошторис вартості усунення недоліків приміщень за №№ 475, 476, 477, 478, 482 в корпусі 1 та приміщення № 171 в корпусі 2 будинку 26 по вул. Пономарьова в смт. Коцюбинське, який склав 1 625 646,35 гривень.

05.11.2012 року між позивачем та ТОВ УЮТНЫЙ ДОМ було укладено Договір підряду № 5/11/12ПФ від 5 листопада 2012 року щодо здійснення будівельних, монтажних, оздоблювальних та інших робіт з усунення недоліків та приведення до вимог будівельних норм і правил приміщень за №№ 475, 476, 477, 478, 482 в корпусі 1 та приміщення № 171 в корпусі 2 будинку 26 по вул. Пономарьова в смут. Коцюбинське; вартість робіт та матеріалів, які позивач змушений сплатити (понести збитки) відповідно до умов договору підряду № 5/11/12ПФ від 5 листопада 2012 року складає 1 626 646,35 гривень, в тому числі ПДВ 20% - 270 941,06 гривень, що відповідає складеним ТОВ УЮТНЫЙ ДОМ кошторису.

05.11.2012 року позивачем була направлена відповідачу ОСОБА_8 про відшкодування збитків з усуненням недоліків своїми силами, сплати пені за прострочки виконання введення в експлуатацію, сплати неустойки та відшкодування фактично понесених витрат, загальний розмір претензії становив 3 799 115,82 гривень, зазначена ОСОБА_8 від 05.11.2012 року та додаткові документи було направлено позивачем цінним листом з описом вкладення на адресу відповідача. В листопаді 2012 року позивач придбав будівельні та оздоблювальні матеріали на суму 8 700,43 гривень; 03.12.2012 року ним було здійснено на користь ТОВ УЮТНЫЙ ДОМ часткова оплата послуг відповідно до умов Договору підряду № 5/11/12ПФ від 5 листопада 2012 року на суму 1 096 850,0 гривень.

В січні 2013 року позивач звертався до суду з позовною заявою про захист прав споживача та відшкодування завданих збитків розміром 1635926,78 гривень, оплату пені 1833410,70 гривень та неустойки 801296,68 гривень. 19.09.2013 року він звернувся до обслуговуючої організації ТОВ ЖЕК Коцюбинський для оформлення ОСОБА_3 візуального огляду стану усунення раніше виявлених недоліків та їх відповідність даним проектно-кошторисної документації на основі результатів інструментальних досліджень, який було оформлено та підписано позивачем та посадовою особою ТОВ ЖЕК Коцюбинський як балансоутримувачем.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23 вересня 2013 року у справі № 761/1214/13-ц за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю Аверс-Сіті про захист прав споживачів, відшкодування збитків, пені, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 25 грудня 2013 року, позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю Аверс-Сіті про захист прав споживачів, відшкодування збитків, пені задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Аверс-Сіті на користь ОСОБА_2 неустойку, відповідно до ч.9 ст. 8 Закону України Про захист прав споживачів у сумі в розмірі 48354,11 грн., 8700,43 грн. вартості будівельних та оздоблювальних матеріалів, 1580,0 грн. вартості проведення будівельно-технічного дослідження, 1096850,0 гривень збитків, стягнуто з ТОВ Аверс-Сіті на користь держави судовий збір у розмірі 3 441,0 гривень.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 березня 2014 року касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Аверс-Сіті задоволено, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 вересня 2013 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 25 грудня 2013 року скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю Аверс-Сіті про захист прав споживачів, відшкодування збитків та стягнення неустойки відмовлено. Даним рішенням встановлено, що сторони уклали між собою договори купівлі-продажу майнових прав, а, відтак, стали учасниками інвестиційного процесу й виниклі між ними правовідносини регулюються спеціальним законом Законом України Про інвестиційну діяльність, який встановлює загальні принципи, правові та організаційні засади залучення коштів фізичних і юридичних осіб в інвестиційну діяльність. При цьому Закон України Про захист прав споживачів регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Отже, Закон України Про захист прав споживачів до спірних правовідносин застосовується лише в частині, не врегульованій спеціальним законом Законом України Про інвестиційну діяльність. Також у даному рішенні зазначено, що ураховуючи те, що предметом договорів від 25 жовтня 2010 року є надання послуг з будівництва, а не придбання товару, то вирішення питання усунення недоліків нежитлових приміщень та відповідальності, встановленої Законом України Про захист прав споживачів за несвоєчасне усунення цих недоліків застосуванню не підлягає. Обєктами купівлі-продажу були майнові права на 5 нежитлових приміщень та 1 введене в експлуатацію нежитлове приміщення, які відповідно до технічної документації мають виробниче призначення, а, відтак, повинні використовуватись у підприємницькій діяльності, що виключає можливість застосування до спірних правовідносин Закону України Про захист прав споживачів. Також у даному рішенні вказано, що колегія суддів вважає безпідставним позов ОСОБА_2 і щодо відшкодування збитків на підставі ст. 22 ЦК України, якими він визначив те, що придбані нежитлові приміщення потребують ремонту через не усунення недоліків. Так, відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобовязаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам. В укладених між сторонами договорах відсутні умови відносно вимог якості нежитлових приміщень, а, відтак, вони мають відповідати Державним будівельним нормам та правилам України. При цьому суди не врахували, що сам факт введення будівель до експлуатації свідчить про відповідність усіх приміщень, які у ньому розміщені, зазначеним нормам. Будівельний обєкт, частиною якого є придбана позивачем нерухомість, введений в експлуатацію, про що свідчить сертифікат відповідності. При цьому види робіт, на які посилається позивач в дефектних актах, не передбачені ДБН-В.2.2-15-2005, саме зазначені роботи, які позивач вважає за необхідне провести, не є усуненням недоліків. Зазначені обставини встановлені судовим рішенням, які набрало законної сили, а тому відповідно до ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягають.

Встановлено, що згідно наказу про відкликання гарантійних листів, виданого Товариством з обмеженою відповідальністю Аверс-Сіті 01.12.2015 року генеральним директором ТОВ Аверс-Сіті наказано відкликати гарантійний лист ТОВ Аверс-Сіті вих. № 22/07-03 від 22.07.2011 року, виданий на імя ОСОБА_2 та гарантійний лист № 21/09/12 від 21.09.2012 року, виданий на імя ОСОБА_2, з дня підписання даного наказу вказані гарантійні листи втрачають чинність.

З урахуванням наведеного, колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог, оскільки з вини відповідача після проведення неякісних робіт по створенню (спорудженню) обєктів нерухомості, які придбані позивачем, позивачем понесено збитки по проведенню робіт та придбанню матеріалів на загальну суму у розмірі 1635926,78 гривень, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Суд першої інстанції вірно виходив з того, що позивач звертався в січні 2013 року до суду з позовною заявою про захист прав споживача та відшкодування завданих збитків, вказаний судовий спір був повязаний саме з наслідками неналежного виконання відповідачем своїх обовязків, покладених на нього умовами договорів купівлі-продажу майнових прав, у звязку з цим був перерваний строк позовної давності.

Суд першої інстанції вірно вважав, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних витрат 1271953,08 гривень, 3 % річних 139031,37 гривень, пені 1833410,70 гривень не ґрунтуються на вимогах закону та задоволенню не підлягають. Крім того вважав, що не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 500000,00 гривень, оскільки будь-яких обґрунтувань та доказів на підтвердження цих обставин суду надано не було.

Доводи апеляційної скарги про необхідність застосування до правовідносин, що виникли між сторонами Закону України « Про захист прав споживачів» та стягнення пені, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки спір між сторонами виник щодо неякісного будівництва обєкта нерухомого майна, а не надання послуг чи купівлі предметів побуту, на який розповсюджуються застосування штрафних санкцій визначений у вищезазначеному законі.

Доводи апеляційної скарги про необхідність стягнення з відповідача інфляційних витрат та 3% річних визначених ст. 625 ЦК України, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки у правовідносинах, що винили між сторонами не визначений строк виконання грошового зобовязання та його обсяг, а тому застосовувати положення зазначеної норми є безпідставним.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції викладених в рішенні не спростовують.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі. На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 12 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: