Справа № 591/8838/15-ц
Провадження № 2/591/595/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2016 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі: головуючого судді Грищенко О.В., секретаря Ханюкової-Липової І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна, стягнення коштів, -

в с т а н о в и в:

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 16.01.2013 року помер його батько ОСОБА_3 Після його смерті відкрилася спадщина. Проте, зясувалося, що частину майна та речей, належних батьку за його життя, а також коштів, що знаходилися на рахунках, відкритих у банках на імя ОСОБА_3, забрала та привласнила без законних підстав його дружина ОСОБА_4 Просив витребувати безпідставно набуте майно шляхом стягнення грошових коштів в сумі 19 274,60 грн., витрати на оплату банківських послуг в сумі 50 грн. та судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, вважав, що позивач не довів що кошти та майно та кошти, на які він претендує, належало його батьку, а не було спільною сумісною власністю подружжя. Крім того, не доведено, яке саме майно та яка сума особистих коштів були в наявності на день смерті спадкодавця. Пояснив також, що в банківських установах у померлого були відкриті лише поточні рахунки, тобто рахунки, на яких знаходилися спільні кошти подружжя, а не особисті кошти спадкодавця.

Суд, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що 16.01.2013 року помер ОСОБА_3 батько позивача (а.с.7-8).

Після його смерті відкрилася спадщина на частку в квартирі АДРЕСА_1 А в м. Суми, і сторони у справі прийняли спадщину, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.10-11).

Позивач, як син померлого, та відповідач, як дружина померлого ОСОБА_3 є спадкоємцями за законом першої черги.

За життя у ОСОБА_5 були відкриті поточні рахунки у банках, що підтверджується довідкою ПАТ «КБ «Надра» та випискою про рух коштів на картковому рахунку ПАТ «КБ «Приватбанк» (а.с.13-14). На вказаних рахунках на день смерті ОСОБА_3 знаходилися кошти відповідно у сумі 10 005,50 грн. та 15 694,18 грн.

В судовому засіданні представник відповідача пояснила, що у відповідача не було відкритих особистих рахунків у банках, а всі свої особисті кошти та спільні кошти подружжя вони разом з чоловіком ОСОБА_3 вносили на його поточні рахунки в банках. На цей же рахунок померлому надходили й кошти в якості заробітної плати та інших виплат. Отже, це їхні спільні кошти подружжя, а не особисті кошти померлого, тому ці кошти не можна вважати спадковим майном.

Як вбачається з оглянутих в судовому засіданні матеріалів за фактом звернення ОСОБА_6, яка є представником позивача в судовому засіданні та його матірю, дільничним інспектором міліції проводилася перевірка щодо незаконного привласнення майна та вивезення речей з квартири ОСОБА_7, і 13.08.2013 року складено висновок, де зазначено про існування між сторонами цивільно-правового спору з приводу вказаного майна (а.с.13).

Відповідно до ст. 1227 ЦК України Суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Згідно з ст. 1228 ЦК України вкладник має право розпорядитися правом на вклад у банку (фінансовій установі) на випадок своєї смерті, склавши заповіт або зробивши відповідне розпорядження банку (фінансовій установі). Право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним.

В судовому засіданні встановлено, що спадкодавець ОСОБА_3 не мав вкладів у банках, а відкриті рахунки це не вклади, а поточні рахунки.

Таким чином, виходячи з наведених норм закону, ці кошти після смерті спадкодавця повинні передаватися членам його сімї. Встановлено, що протягом декількох років до своєї смерті померлий проживав сімєю лише з дружиною відповідачем у справі, а його син позивач у справі мешкав окремо разом із своєю матірю, тобто не був членом сімї померлого, і права на успадкування вказаних коштів не має.

Крім того, відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Із змісту вказаної норми закону вбачається, що право вимагати витребування майна із чужого незаконного володіння має власник цього майна.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження доводів, викладених у позові, про те, що вказане майно, яке позивач просить витребувати у відповідача шляхом стягнення грошової суми, належить йому на праві власності. Позивач не довів також, що має право на успадкування конкретної суми коштів, що належали за життя його померлому батьку та знаходилися на поточних банківських рахунках. Таким чином, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та відмовляє в їх задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1227, 1228, 1212 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити за необґрунтованістю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана особою яка була присутня при оголошенні рішення суду протягом 10 днів з дня його оголошення а особою яка не брала участі в розгляді справи протягом 10 днів з дня отримання копії рішення до судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо скаргу не було подано.

Суддя О.В.Грищенко