Справа № 635/4830/15-ц
Провадження № 2/635/184/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2016 року

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Токарєвої Н.М.,

при секретарі - Браварець К.В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до Харківської районної державної адміністрації, ОСОБА_2, треті особи: Садівниче товариство «Осводівець», ОСОБА_5 про визнання частково недійсним розпорядження Харківської районної державної адміністрації,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач в особі представника звернувся до суду з позовною заявою та просить частково визнати недійсним розпорядження Харківської районної державної адміністрації від 17.02.2004 № 53 «Про передачу у власність земельних ділянок членам садового товариства «Осводівець» у частині передачі земельної ділянки у власність ОСОБА_2 (п. 8 у списку членів СТ «Осводівець», яким передаються у власність земельні ділянки для ведення садівництва).

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що Технічна документація по встановленню меж садової ділянки для складання Державного акту на право власності на землю ОСОБА_2 в СТ «Осводівець» ділянка № 29, складовою частиною якої є акт погодження меж, не відповідає вимогам чинного законодавства України, оскільки погодження межі з ділянкою позивача здійснено невстановленою особою, що досліджено судово-почеркознавчою експертизою № 10517, проведеною в рамках кримінального провадження № 0000750 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Також, позивач зазначає, що фактично підробленим актом межі земельної ділянки відповідача встановлені не вірно, внаслідок чого постійно виникають судові спори між ОСОБА_4 та ОСОБА_2

Позивач у судове засідання не зявився, проте надав до суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить справу розглядати за його відсутністю.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, але надав заяву до суду, відповідно до якої, просив справу розглядати за його відсутністю.

Представник відповідача - Харківської районної державної адміністрації у судове засідання не зявився, але направив до суду заперечення проти позову, відповідно до яких, просить повністю відмовити у задоволенні позову ОСОБА_4 до Харківської районної державної адміністрації про визнання недійсним розпорядження від 17.02.2004 № 53 «Про передачу у власність земельних ділянок членам СТ «Осводівець» в частині передачі земельної ділянки у власність ОСОБА_2 та зазначає, що позивачем не було вказано та юридично обґрунтовано у якому обсязі та які саме права і охоронювані законом інтереси ОСОБА_4 були порушені вказаним розпорядженням, а справу просить слухати за відсутності представника Харківської районної державної адміністрації.

У судове засідання представник третьої особи - садівничого товариства «Осоводівець» не зявився, але надав заяву, згідно з якою просив розглядати справу за його відсутності.

Третя особа ОСОБА_6 у судове засідання не зявився, але надав до суду заяву у якій просить розглядати справу без його особистої участі.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю з мотивів викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнав та пояснив, що він є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 статті 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Розпорядженням Харківської районної державної адміністрації від 17.02.2004 № 53 «Про передачу у власність земельних ділянок членам садового товариства «Осводівець» ОСОБА_2 передано у приватну власність земельну ділянку № 29 загальною площею 0,0584га., яка розташована на території Глибоцької сільської ради Харківського району Харківської області у СТ «Осводівець».

На підставі цього розпорядження відповідачу видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХР № 089076 від 10.10.2004.

Згідно з договором дарування земельної ділянки від 24.06.2008, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу ОСОБА_7, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_4, остання безоплатно отримала у власність земельну ділянку № 28, площею 0,062га. для ведення садівництва, що розташована на території Глибоцької сільської ради Харківського району Харківської області в садовому товаристві «Осводівець».

Право власності позивача на вказану земельну ділянку, також підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 180804 від 30.11.2010, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 31.

Також, представником позивача, в обґрунтування позовних вимог 01.12.2015 подано клопотання про залучення до матеріалів справи доказів порушення прав позивача внаслідок невірного встановлення меж земельної ділянки відповідача ОСОБА_2 та додано копії технічного звіту по кадастровій зйомці земельної ділянки № 28 в СТ «Осводівець», що належить на праві власності ОСОБА_4, який виконано ДП «Центр державного земельного кадастру» у 2011 році, копію технічного звіту, виконаного ДП «Східгеоінформ» у 2014 році, та висновок незалежного консультанта.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 179 ЦПК України передбачено, що предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених у частині першій цієї статті, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів.

Дослідивши надані позивачем докази, суд дійшов висновку, що останні не відповідають вимогам ст. ст. 58, 179 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки у них відсутня інформація щодо предмету доказування, а зазначені у них обставини були встановлені судовими рішеннями в інших справах.

Так, рішенням апеляційного суду Харківської області від 21.12.2011 по справі № 22-ц-27768/2011 позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_4, треті особи КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації», ДП «Центр Державного земельного кадастру» в особі Харківського районного відділу Харківської регіональної філії про поновлення порушеного права шляхом примусового знесення будівель задоволено частково та зобовязано ОСОБА_4 відновити стан земельної ділянки № 29 садового товариства «Осводівець» Глибоцької сільської ради Харківського району Харківської області, який існував до порушення прав, шляхом перенесення стіни будівлі гаражу (сараю) та споруди навісу (літ. «Б» і літ. «Г»), що знаходяться на частині земельної ділянки № 29 та розташовані впритул з будівлями гаражу літ. «Б» і літньої кухні літ. «В» земельної ділянки № 29 - на земельну ділянку № 28, що належить на праві власності ОСОБА_4

Крім цього, рішенням Харківського районного суду Харківської області від 01.07.2014 по справі № 635/6452/13-ц у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2, треті особи: відділ земельних ресурсів у Харківському районі Харківської області, ДП «Центр Державного земельного кадастру» в особі Харківської регіональної філії, КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» про усунення порушень у користуванні земельною ділянкою, відновлення меж земельної ділянки, перенесення незаконно побудованої огорожі, відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовлено.

Згідно із ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Висновком судово-почеркознавчої експертизи від 12.11.2014 № 10517, проведеної Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України в рамках кримінального провадження № 0000750 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, встановлено, що підписи в акті погодження меж садової ділянки виконано не ОСОБА_8, ОСОБА_9, а іншим особами. Станом на теперішній час досудове розслідування триває, винну особу не встановлено.

Суд вважає, що вказаний висновок судової експертизи, який слугував підставою для подання позову, не підтверджує порушення прав позивача, оскільки ОСОБА_10 набула право власності на земельну ділянку № 28 загальною площею 0,062га., що розташована на території Глибоцької сільської ради Харківського району Харківської області в СТ «Осводівець» тільки у 2008 році, згідно з договором дарування земельної ділянки. Натомість у процедурі приватизації земельної ділянки № 29 загальною площею 0,0584га., розташованої у СТ «Осводівець» на території Глибоцької сільської ради Харківського району Харківської області, яка належить ОСОБА_2, що відбувалася у 2003-2004 роках, приймав участь попередній власник земельної ділянки № 28 ОСОБА_6

Статтею 60 ЦПК України закріплено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, позивачем не зазначено та не обґрунтовано які саме її права та інтереси, закріплені чинним законодавством України, були порушені.

При цьому, у статті 198 ЗК України (в редакції від 15.10.2003) зазначено, що складовою частиною кадастрової зйомки є погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та користувачами.

Це не означає, що у випадку відмови суміжного землевласника або землекористувача від підписання відповідного документу акту погодження меж, слід вважати, що погодження меж не відбулося.

Підписання акту погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. З огляду на викладене, слід вважати, що спір про право у випадку не підписання акта погодження меж відсутній.

Відповідно до Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 № 43 (яка була чинна на момент приватизації земельної ділянки ОСОБА_2В.) технічна документація зі складання державного акту на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою не містить погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками і землекористувачами.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог про часткове визнання недійсним розпорядження Харківської районної державної адміністрації від 17.02.2004 № 53 «Про передачу у власність земельних ділянок членам садового товариства «Осводівець» у частині передачі земельної ділянки у власність ОСОБА_2 (п. 8 у списку членів СТ «Осводівець», яким передаються у власність земельні ділянки для ведення садівництва) необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57, 58, 60, 61, 88, 179, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_4 у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_4 до Харківської районної державної адміністрації, ОСОБА_2, треті особи: Садівниче товариство «Осводівець», ОСОБА_5 про визнання частково недійсним розпорядження Харківської районної державної адміністрації відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.М. Токарєва