Справа № 668/835/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня2016 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого-судді: Котьо І.В.

за участю секретаря: Лисенко К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про захист порушеного права споживача фінансових послуг та визнання кредитного договору недійсним,

встановив:

Позивач подав до суду вище вказану позовну заяву посилаючись на ту обставину, що 01 серпня 2007 року між нею та акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», який на даний час має найменування ПАТ «Укрсоцбанк», було укладено у простій письмовій формі договір про надання відновлювальної кредитної лінії № Ф070606П, згідно умов якого отримала від відповідача кредит у вигляді максимального ліміту до 40000 доларів США з зобовязання сплати 13,5 % річних. При цьому, додатковою угодою № 1 про внесення змін до зазначеного кредитного договору передбачений в останньому розмір сплати річних відсотків було змінено на 15 %. Крім цього, для забезпечення виконання нею своїх зобовязань за вказаним кредитним договором та на виконання умови пункту 1.3.1. останнього, 01 серпня 2007 року між нею та АКБ СР «УКРСОЦБАНК» було укладено нотаріально посвідчений іпотечний договір № 02-23-Ф070606П-1309, згідно умов якого позивач передала в іпотеку відповідачу належну їй на праві приватної власності квартиру № 1 будинку 3 по площі Свободи в м. Херсоні. Однак, позивач вважає, що відповідачем при укладенні кредитного договору було суттєво порушено його істотні умови, зокрема не надав їй повної, всебічної, обєктивної та достовірної інформації про умови кредиту перед укладенням та під час укладення спірного договору та про надання споживчого кредиту забезпеченого іпотекою, а також неналежно визначив тим самим навмисно приховавши фактичне значення реальної процентної ставки і неналежно визначив фактичне значення подорожчання кредиту, які не відповідають тій величині реальної процентної ставки за кредитом тв. того розміру подорожчання кредиту, які були узгодженні сторонами кредитного правочину в його умовах. А тому позивач вважає, що зазначене призвело до порушення її прав, як споживача. У звязку з чим позивач була змушена предявити до відповідачів відповідний позов шляхом подання до суду даної позовної заяви, в якій просить суд визнати порушеним її право, як споживача фінансових послуг банку, та визнати недійсним кредитний договір № Ф070606П укладений 01 серпня 2007 року між нею і відповідачем, а також стягнути з відповідача судові витрати у справі.

При цьому, представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав заяву про вжиття заходів забезпечення зазначеного вище позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме квартиру № 1 будинку 3 по площі Свободи в м. Херсоні, так як не вжиття даного заходу забезпечення позову може призвести до утруднення чи неможливості виконання рішення суду в разі задоволення заявлених позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.5 ст. 153 ЦПК України, про вжиття заходів забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, порядок виконання, розмір застави, якщо така призначена. Копія ухвали надсилається заявнику та заінтересованим особам негайно після її постановлення. Відповідно до ч.3 ст. 152 ЦПК України,види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову обґрунтована в частині необхідності їх вжиття, однак з урахуванням обставин справи та характеру спірних правовідносин, належним заходом забезпечення позову є не арешт спірного майна, а заборона його відчуження.

Керуючись ст. 151-153 ЦПК України, пунктами 1-2, 4, 7, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, суд

Ухвалив:

Заяву представника позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, індивідуальний ідентифікаційний номер фізичної особи-платника податків НОМЕР_1, яказареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити відчуження квартири № 1 будинку 3 по площі Свободи в м. Херсоні, яка належить на праві правної власності ОСОБА_1 та перебуває в іпотеці публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», ідентифікаційний код в , яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Ковпака, 29, поштова адреса Херсонського відділення ПАТ «Укрсоцбанк»: 65014 м. Одеса, вул. Ю.Олеши, 6.

В задоволенні іншої частини заяви про вжиття заходів забезпечення позову відмовити за необґрунтованістю.

Виконання даної ухвали доручити відповідному відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до вимог ст. 153 ЦПК України, подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали про забезпечення позову.

Розяснити, що згідно ч.4 ст. 154 ЦПК України, особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування, яка розглядається судом протягом двох днів.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Херсонської області через суд першої інстанції, яким є Херсонський міський суд Херсонської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І. В. Котьо

Ухвала суду набирає законної сили в порядку передбаченому ч.2 ст. 294 ЦПК України. Оригінал ухвали зберігається в матеріалах цивільної справи № 668/835/16-ц.

Ухвала може бути предявлена до виконання з наступного дня після її постановлення, у строки встановлені ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» 21 квітня 1999 року № 606-XIV (в редакції Закону від 04 листопада 2010 року № 2677-VI).

Суддя І. В. Котьо