У Х В А Л А
12 грудня 2016 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України Охрімчук Л.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України рішення Заводського районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2015 року, рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та кредит» про стягнення депозитного вкладу, втраченої вигоди та процентів, відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд рішення Заводського районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2015 року, рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 квітня 2016 року, в якій порушує питання про скасування зазначених судових рішень.

Ухвалою судді Верховного Суду України від 8 вересня 2016 року подана заява залишена без руху, оскільки оформлена неналежним чином, а саме: на порушення статей 357, 358 ЦПК України у поданій заяві не зазначено обґрунтування підстав для перегляду судових рішень; в чому саме полягає неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм матеріального/процесуального права; в чому полягає невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права; до поданої заяви не додано: копії судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, про перегляд яких порушує питання заявник у поданій заяві; копії різних за змістом судових рішень (судів касаційної інстанції) та постанови Верховного Суду України на підтвердження підстав перегляду судових рішень; платіжний документ на підтвердження сплати судового збору за подання заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України, та надано строк для усунення недоліків до 29 вересня 2016 року.

Ухвалою судді Верховного Суду України від 13 жовтня 2016 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків поданої ним заяви про перегляд судових рішень.

На виконання вимог зазначеної ухвали Верховного Суду України ОСОБА_1 надав заяву, відповідно до якої зазначив норму матеріального права, яка, на його думку, неоднаково застосована судом касаційної інстанції та долучив до поданої заяви копію ухвали суду касаційної інстанції, про перегляд якої подано заяву, та фіскальний чек про сплату ним судового збору за подання заяви про перегляд Верховним Судом України судових рішень на суму 716 грн 56 коп.

Однак, вимоги ухвали щодо надання різних за змістом судових рішень суду (судів) касаційної інстанції та/або постанови Верховного Суду України ОСОБА_1 не виконав.

Крім того, заявник не вказав підстави перегляду судових рішень, передбачені статтею 355 ЦПК України (яка містить чотири підстави); не зазначив у чому саме полягає неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм матеріального/процесуального права та якими різними за змістом судовими рішеннями (судів касаційної інстанції) це підтверджується (якщо заява подається на підставі пунктів 1, 2 частини першої статті 355 ЦПК України); не зазначив, в чому саме полягає невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції, про перегляд якого подано заяву, викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права (якщо заява подається на підставі пункту 4 частини першої статті 355 ЦПК України).

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Положеннями частини першої статті 355 ЦПК України визначено, що заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана зокрема з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального/процесуального права та/або невідповідності оскаржуваного судового рішення суду касаційної інстанції висновку, викладеному у постанові Верховного Суду України щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

За змістом цих положень розгляд питання про допуск справи до провадження Верховного Суду України здійснюється на підстав заяви, яка відповідає вимогами статей 357, 358 ЦПК України.

Таким чином, ненадання заявником різних за змістом судових рішень (якщо заява подається на підставі пунктів 1, 2 частини першої статті 355 ЦПК України) або копії постанови (судового рішення) Верховного Суду України (якщо заява подається на підставі пункту 4 частини першої статті 355 ЦПК України) позбавляє Верховний Суд України визначитись із наявністю правових підстав для допуску справи до провадження.

Отже, недоліки поданої заяви ОСОБА_1 у повному обсязі не усунув.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 359 ЦПК України заява повертається заявнику, якщо заяву подано без додержання вимог статей 357 та 358 цього Кодексу і заявник не усунув недоліки протягом установленого строку.

Керуючись пунктом 1 частини четвертої статті 359 ЦПК України, суддя Верховного Суду України

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України рішення Заводського районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2015 року, рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 квітня 2016 року повернути ОСОБА_1.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України Л.І. Охрімчук