Справа № 522/3293/16-ц
Провадження № 4-с/522/152/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2016 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.

при секретарі Шеян І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 до Відділу примусового виконання рішень ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області, за участю зацікавленої особи Березівського районного відділу поліції Комінтернівського відділу ГУ МВС України в Одеській області про визнання неправомірними дій та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3, в якій просить визнати протиправною бездіяльність державного виконавця щодо належного виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16 липня 2015 року; просила визнати дії державного виконавця з винесення постанови про закриття виконавчого провадження №49564252 від 12 лютого 2016 року противоправними та незаконними; просила скасувати постанову державного виконавця про закриття виконавчого провадження №49564252 від 12 лютого 2016 року.

В обґрунтування скарги ОСОБА_2 посилається на те, що державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 незаконно було закрито виконавче провадження з виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16 липня 2015 року, оскільки вказане рішення, на її думку, не було виконаним належним чином. Зокрема, Березівський РВ ГУМВС України в Одеській області при виконанні вказаного рішення суду мав, по-перше, направити Відділу освіти Березівської райдержадміністрації в Одеській області, трудовому колективу загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. № 3 м. Березівки копії постанов ВСУ від 17.05.2006 року, від 10.10.2006 року, рішення Березівського районного суду Одеської області від 06.11.2006 року, 10.11.2006 року, повний текст рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16 липня 2015 року із зазначенням прізвищ та імен як її самої, так і працівників поліції, якими були порушені її права та складені протоколи про адміністративне правопорушення.

Також скаржниця вважає, що вказане рішення суду від 16 липня 2015 року мало бути належним чином озвучено перед колективом школи та відділом освіти. Однак, у порушення цього, Березівський РВ ГУМВС України в Одеській області направив їм лише постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, а на засіданні було зачитано рішення суду без імен та прізвищ та не вказано про порушення прав ОСОБА_2 Тому, скаржниця вважає, що постанова про закриття виконавчого провадження винесена передчасно та державний виконавець в порушення закону не прослідкувала за належним виконанням рішення суду, не застосувала до боржника стягнення у вигляді штрафу за невиконання рішення суду, чим допустила протиправну бездіяльність.

У судовому засіданні ОСОБА_2 доводи викладені в скарзі підтримала у повному обсязі та просила суд скаргу задовольнити.

Представник Відділу примусового виконання рішень ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області та представник Березівського районного відділу поліції Комінтернівського відділу ГУ МВС України в Одеській області у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями про вручення судової повістки.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, вислухавши думку скаржниці, та прийнявши до уваги доводи скарги, суд вважає її необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Так, відповідно до ст. 2 вказаного Закону примусове виконання рішень покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Ч. 1 ст. 6 зазначеного Закону передбачено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

У відповідності до ч. 1 ст. 11 вказаного закону України, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Ч.2 даної статті встановлено, що державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Судом встановлено, що 16 липня 2015 року Приморським районним судом м. Одеси було винесено рішення по справі, за яким було частково задоволено позов ОСОБА_2, визнано незаконними дії працівників Березівського РВ ГУМВС України в Одеській області та працівників міліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5, якими порушені права ОСОБА_2 складанням 08 квітня 2005 року та 12 вересня 2006 року протоколів про адміністративне правопорушення; зобовязано Березівський РВ ГУМВС України в Одеській області повідомити Відділ освіти Березівської райдержадміністрації в Одеській області, трудовий колектив загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. № 3 м. Березівки про закриття проваджень по адміністративним справам відносно ОСОБА_2; стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 1 000, 00 грн.; стягнуто з Березівського РВ ГУМВС України в Одеській області на користь ОСОБА_2 втрачений заробіток за 10 листопада 2006 рік в розмірі 8, 96 грн.; стягнуто з Березівського РВ ГУМВС України в Одеській області на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 688, 14 грн. (а. с. 7-8).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 21 жовтня 2015 року вищевказане рішення суду було залишено без змін (а. с.9-13).

На виконання рішення суду Приморським районним судом м. Одеси 10 листопада 2015 року було видано виконавчий лист №522/20820/13-ц про зобовязання Березівського РВ ГУМВС України в Одеській області повідомити Відділ освіти Березівської райдержадміністрації в Одеській області, трудовий колектив загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. №3 м. Березівки про закриття провадження по адміністративним справам відносно ОСОБА_2

З матеріалів виконавчого провадження відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області №345/В-2, відкритого за заявою ОСОБА_2 (а. с. 52) з виконання вищевказаного виконавчого листа, вбачається, що у відповідності до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» 02 грудня 2015 року постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 було відкрито виконавче провадження ВП 49564252, боржнику було надано 7-денний строк для самостійного виконання вимог вищевказаного виконавчого документу (а. с. 54).

Ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Копії постанов про відкриття виконавчого провадження були направлені Березівському РВ ГУМВС України в Одеській області та ОСОБА_2 для виконання та відома, про що свідчить відповідний супровідний лист від 02 грудня 2015 року №09.1-16838/В-2/345 (а. с. 55), що відповідає вимогам ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження».

06 січня 2016 року на адресу відділу надійшов лист Березівського районного ВП Комінтернівського відділу ГУ МВС України в Одеській області від 23 грудня 2015 року №45/1-1283 про направлення матеріалів по виконанню постанови про відкриття виконавчого провадження ВП№49564252, однак у вказаному листі були відсутні додатки, які підтверджують виконання рішення сулу у повному обсязі, про що складено відповідний акт про відсутність вкладень у пакеті документів (а. с. 47).

У звязку з цим, Березівському ВП Комінтернівського відділу ГУНП в Одеській області 06 січня 2016 року було направлено лист Відділу примусового виконання рішень управління ДВС №09.1-53/В-2/273, згідно якого боржника повідомлено про відсутність додатків, які б підтверджували виконання рішення суду у повному обсязі, а також попереджено про адміністративну відповідальність з накладенням штрафу відповідно до ст. 75, 89 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин вищевказаного рішення (а. с. 56).

Згідно листа відділу освіти Березівської районної державної адміністрації Одеської області від 02 лютого 2016 року №01-06/41 (а. с. 59), вбачається, що загальноосвітня школа І-ІІІ ст. №3 м. Березівки була повідомлена про відкриття виконавчого провадження ВП№49564252 (а. с. 59).

Зазначене підтверджується листом Відділу освіти Березовської районної адміністрації Одеської області №01-06/47 від 05 лютого 2016 року, та листом Загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. № 3 м. Березівки №3 від 23 лютого 2016 року, направлених на адресу ОСОБА_2 (а. с. 16, 18), за якими її повідомлено, що від Березівського відділу поліції ними 25 грудня 2015 року та 11 січня 2015 року було отримано постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 49564252 від 02 грудня 2015 року про закриття провадження по адміністративним справам відносно ОСОБА_2

Також згідно листа загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. №3 м. Березівки державного виконавця було повідомлено про те, що у звязку з зимовими канікулами та призупиненням начально-виховного процесу до 01 лютого 2016 року через погіршення погодних умов, трудовий колектив загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. №3 м. Березівки на найближчих зборах буде повідомлено про закриття проваджень по адміністративним справам відносно ОСОБА_2 (а. с. 58).

Ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення. Зазначені положення Закону передбачені також у п.8.1-8.2 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом МЮУ від 02.04.2012 року №512/5.

На виконання вказаних вимог Закону, за невиконання вимог вищевказаного виконавчого документу 08 лютого 2016 року державним виконавцем Гортолум В.С. було винесено постанову про накладення штрафу на начальника Березівського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_1 у розмірі 340, 00 грн. (а. с. 50). Копію постанови направлено боржнику для виконання (а. с. 51).

12 лютого 2016 року на адресу Відділу надійшов лист Березівського ВП Комінтернівського відділу поліції ГУНП в Одеській області №45 (а. с. 52), за яким повідомлено відділ примусового виконання рішень ДВС про виконання постанови про накладення штрафу та сплату штрафу у розмірі 340, 00 грн. Згідно даного листа також було повідомлено, що рішення суду від 16 липня 2015 року виконано у повному обсязі. Відділ освіти Березовської райдержадміністрації та трудовий колектив ОСОБА_6 ступенів №3 м. Березівка повідомлено про закриття провадження по адміністративним справам відносно ОСОБА_2

Того ж дня, 12 лютого 2016 року, керуючись вимогами п.8 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем Гортолум В.С. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №522/20820/13-ц (а. с. 65). Копії постанови направлено сторонам виконавчого провадження для відома згідно супровідного листа відділу від 12 лютого 2016 року №09.1-1674В-2/55 (а. с. 66). Тобто, державним виконавцем були прийняті всі міри передбачені ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» щодо належного виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16 липня 2015 року.

За приписами ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму ВССУ №6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої службирозглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими статтею 386 ЦПК, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

У своїй скарзі ОСОБА_2 просить визнати постанову державного виконавця постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №522/20820/13-ц неправомірною, оскільки на її думку, рішення суду від 16 липня 2015 року не було виконано належним чином, а державним виконавцем не здійснено усіх необхідних для забезпечення належного виконання рішення суду та не здійснено перевірки його виконання. При цьому скаржниця посилалась на те, що державний виконавець забезпечуючи виконання вказаного рішення суду від 16 липня 2015 року, мав направити боржнику копії постанов ВСУ від 17 травня 2006 року та від 10 жовтня 2006 року, копії постанов Березівського районного суду Одеської області від 06 листопада 2006 року та від 10 листопада 2006 року, які стосувались справ про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, та повний текст рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16 липня 2015 року. У свою чергу, на думку скаржниці, працівник поліції, виконуючи вказане рішення суду від 16 липня 2015 року, мав озвучити перед Відділом освіти Березівської райдержадміністрації в Одеській області та трудовим колективом загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. №3 м. Березівки усі вищезгадані рішення суду.

Такі твердження ОСОБА_2 суд вважає безпідставними, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 2 ст. 368 ЦПК України, за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист.

Приморським районним судом м. Одеси 10 листопада 2015 року на виконання рішення суду від 16 липня 2015 року було видано виконавчий лист №522/20820/13-ц про зобовязання Березівського РВ ГУМВС України в Одеській області повідомити Відділ освіти Березівської райдержадміністрації в Одеській області, трудовий колектив загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. №3 м. Березівки про закриття провадження по адміністративним справам відносно ОСОБА_2

Як вбачається з матеріалів справи, відділ освіти Березівської райдержадміністрації в Одеській області та трудовий колектив загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. №3 м. Березівки були повідомлені про відкриття виконавчого провадження ВП № 49564252.

Крім того, на виконання рішення суду відбулося засідання методичної ради школи №3, на якому були присутні 52 члени педколективу, що підтверджується відповідним витягом з протоколу №5 (а. с. 53), з якого також вбачається, що інспектор Березівського ВП Кандаловський І.І. ознайомив усіх присутніх з рішенням Приморського районного суду м. Одеси №522/20820/13-ц від 16 липня 2015 року про закриття провадження за складеним протоколами працівників Березівського РВ від 08 квітня 2005 року та 12 вересня 2006 року.

Тому, суд не приймає до уваги посилання скаржниці на те, що, зачитуючи рішення суду, працівник міліції не називав прізвищ та імен сторін справи, тому працівники школи не могли зрозуміти, про що йде мова у рішення, оскільки, зазначене спростовується витягом протоколу школи.

До того ж, відділ освіти та школа були ознайомлені з постановами про відкриття виконавчого провадження, з яких вбачається що воно стосувалось саме ОСОБА_2

Листом №01-06/61 від 09 лютого 2016 року, направленого начальнику Березівського ВП ОСОБА_1 (а. с. 54), Відділ освіти підтвердив виконання рішення суду від 16 липня 2015 року та обставини того, що школа була ознайомлена про закриття провадження по адміністративним справам відносно ОСОБА_2

Таким чином, суд вбачає, що працівником Березівського ВП було виконано рішення суду від 16 липня 2015 року у спосіб, встановлений резолютивною частиною вказаного рішення. Вимоги щодо ознайомлення відділу освіти та школи з постановами судів від 17 травня 2006 року, від 10 жовтня 2006 року, від 06 листопада 2006 року та від 10 листопада 2006 року перед Березівським ВП як боржником не ставились.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

З огляду на вищевикладене, зважаючи на те, що рішення суду від 16 липня 2015 року було виконано представником Березівського районного відділу поліції Комінтернівського відділу ГУ МВС України в Одеській області, суд вбачає, що підстав для застосування ч. 2 ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» та накладення на боржника штрафу у подвійному розмірі у державного виконавця не було.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що державним виконавцем відділу примусового виконання рішень ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області при виконання рішення суду від 16 липня 2015 року вжито усі необхідні заходи для забезпечення виконання рішення, неупереджено, своєчасно та в повному обсязі вчинено виконавчі дії в межах повноважень та у спосіб, визначених законодавством України.

Таким чином, суд вважає, що державним виконавцем правомірно винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №522/20820/13-ц, та немає підстав для визнання її незаконною.

У зв'язку з тим, що відсутні підстави для визнання неправомірною постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 50341041 від 02 березня 2016 року, то і вимога скарги прозобов'язання державного виконавця скасувати цю постанову також не підлягає задоволенню, оскільки є похідною.

Тому, виходячи з вищевикладеного, вимоги ОСОБА_2 не підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 14 Інформаційного листа ВССУ № 24-152/0/4-13 від 28.01.2013 р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі» судовим рішенням у справі про оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі є ухвала (стаття 387 ЦПК).

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Враховуючи викладене, суд вважає, що скарга ОСОБА_2 є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 124, 129 Конституції України, п. 14 Інформаційного листа ВССУ № 24-152/0/4-13 від 28.01.2013 р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі», ст. ст. 11, 25, 49, 75, 89 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 10, 11, 60, 102, 103, 119, 208-210, 212, 383-387 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_2 до Відділу примусового виконання рішень ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області, за участю зацікавленої особи Березівського районного відділу поліції Комінтернівського відділу ГУ МВС України в Одеській області про визнання неправомірними дій та скасування постанови, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Ю.Б.Свячена