РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/4740/16-ц

пр. № 2/759/2999/16

02 листопада 2016 року Святошинський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді - Борденюка В.В.,

при секретарі - Трегубенку М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ВІ ДІ Проджект» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Онопченко Оксана Вікторівна, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог: Святошинське УП ГУНП в місті Києві, ТОВ «РСБ Компані», про визнання купівлі-продажу недійсними, скасування державної реєстрації, повернення майна з чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2016 року представник товариства з обмеженою відповідальністю «ВІ ДІ Проджект» звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Онопченко Оксани Вікторівни із позовною заявою про визнання купівлі-продажу недійсними, скасування державної реєстрації, повернення майна з чужого незаконного володіння.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що директор ТОВ «ВІ ДІ Проджект» ОСОБА_2, від імені позивача, здійснив відчуження об'єктів нерухомого майна, яке належало останньому без згоди учасників товариства на користь ОСОБА_1, шляхом підроблення документів.

В судове засідання представник товариства з обмеженою відповідальністю «ВІ ДІ Проджект» не з'явився. Про дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином. При цьому представник позивача у подані до суду заяві просив проводити розгляд даної справи у його відсутність за наявними у справі матеріалами.

ОСОБА_2 та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Онопченко Оксана Вікторівна у судове засідання не з'явились, про дату та місце судового засідання повідомлялись належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомляли.

ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, про дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином, направляв лист, у якому просив слухати справу у його відсутність; проти задоволення позову заперечував.

Треті особи, Святошинське управління поліції Головного управління поліції Національної поліції в місті Києві та товариство з обмеженою відповідальності «РСБ Компані» про дату та місце судового засідання повідомлялися належним чином, свого представника у судове засідання не направили.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення даного позову, з огляду на наступне.

Як встановлено судом у ході розгляду даної справи, директором ТОВ «ВІ ДІ Проджект» ОСОБА_2 було здійснено відчуження об'єктів нерухомого майна без згоди учасників товариства, а саме, товариства з обмеженою відповідальністю «РСБ Компані» на користь ОСОБА_1, шляхом підроблення документів.

Представник позивача посилається на те, що згідно Статуту ТОВ «ВІ ДІ Проджект», учасником товариства є ТОВ «РСБ Компані», при цьому згідно статуту директор без згоди учасників має право укладати від імені товариства договори на суму, що не перевищує 50 000,00 гривень.

При цьому у позові товариство вказує на те, що позивач жодного наміру на відчуження об'єктів нерухомого майна не мало.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст.ст. 3, 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту визнання правочину недійсним, позивач відповідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, зобов'язаний довести правову та фактичну підставу недійсності правочину.

За змістом ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 3 Цивільного кодексу України однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво чи багатосторонніми (договори) (ст. 202 ЦК України).

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договір є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Судом встановлено, що відповідно до статуту товариства з обмеженою відповідальністю «ВІ ДІ Проджект» від 20.03.2015 року, затвердженим Загальними зборами його учасників протоколом № 5 від 26 лютого 2015 року, директор Товариства має право без попередньої згоди учасників укладати від імені Товариства контракти, договори, інше угоди (у тому числі кредитні договори та договори застави майна) на суму що не перевищує 50 000,00 (п'ятдесят тисяч) гривень.

Судом також встановлено, що у статуті товариства з обмеженою відповідальністю «ВІ ДІ Проджект» від 15.12.2015 року, у новій редакції, затвердженим Загальними зборами його учасників протоколом № 12 від 26 листопада 2015 року вищевказаний пункт про обмеження повноважень директора відсутній.

При цьому, у п.п. 5.24. статуту вказано, що директор має право за дорученням зборів підписувати договори (контракти), на суму, яка відповідає його компетенції, а також інші документи, необхідні для реалізації прийнятих ними рішень.

У п.п. 5.23 статуту вказано, що до компетенції зборів учасників товариства належать відчуження майна товариства на суму, що становить п'ятдесят і більше відсотків майна Товариства.

Водночас суд звертає увагу на те, що визначення вартості майна товариства можливе шляхом проведення його оцінки.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами з оцінки майна, і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Водночас, у ході розгляду даної справи, представником позивача не було надано суду будь-яких доказів, які б свідчили, про те, якою є загальна вартість майна товариства, за результатами проведеної його оцінки.

Крім того, протягом усього часу розгляду даної справи позивачем не було надано суду копій оспорюваних договорів купівлі-продажу.

Відтак, позивачем не було належним чином виконано визначеного статтею 60 ЦПК України процесуального обов'язку із доведення обставин, на які він посилається, як на підставу подання даного позову, що зумовлює неможливість встановлення змісту спірних правовідносин сторін та істотних обставин спрви.

Тому, зважаючи на зміст заяви позивача про розгляд даної справи без участі його представника, суд вирішує даний спір на підставі наявних у справі матеріалів.

Враховучи викладене, вивчивши доводи позовної заяви, заперечень проти позову, наявні у справі матеріали, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог даного позовуз огляду на їх недоведенність і необґрунтованість.

Керуючись ст.ст. 10, 15, 30, 60, 88, 179, 212 - 215ЦПК України, ст.ст. 261, 267, 330, 387-388, 1216, 1218, 1220, 1268 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: