Справа № 214/3366/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 лютого 2016 року Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Щеняєвої І.Б.,

при секретарі Фастовець Ю.Ю.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка також діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя та визначення порядку користування квартирою, третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, -

встановив:

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом, який згодом уточнила та згідно уточнених позовних вимог просить суд поділити майно, що є спільною сумісною власністю її та відповідача, визнавши за нею право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1, залишивши у власності ОСОБА_5 іншу ? частину вказаної квартири, а також визначити порядок користування квартирою 28 у будинку 15 по вул. Подбєльського у м. Кривому Розі Дніпропетровської області: виділити їй та її малолітній доньці ОСОБА_4, житлову кімнату площею 17,1 кв.м., а відповідачу ОСОБА_5, житлову кімнату площею 15,7 кв.м., решту допоміжних та службових приміщень квартири кухню, ванну кімнату, вбиральню, коридор залишити у спільному користуванні. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 01.11.2003 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. За час шлюбу у них з відповідачем народилася донька, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. За час шлюбних відносин вони з відповідачем вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет. Фактично шлюбні відносини між нею та відповідачем були припиненні ще в 2014 році. Згодом, шлюб між нею та відповідачем було розірвано. На теперішній час, вони проживають окремо - відповідач у спірній квартирі, а вона з донькою за адресою: 50008, м. Кривий Ріг, вул. Тинка, 8/59. За час шлюбу, а саме у 2007 році, ними було придбано квартиру АДРЕСА_2 у м ОСОБА_6 Дніпропетровської області. Вказана квартира була придбана за спільні кошти, але оформлена на імя відповідача. Вказана квартира знаходиться на пятому поверсі пятиповерхового житлового будинку, є двокімнатною загальною площею 47,4 кв.м., житловою площею 32,8 кв.м., в тому числі: 1-а кімната 15,7 кв.м., 2-га кімната 17,1 кв.м. Згоди на добровільний поділ спірної квартири між нею та відповідачем не досягнуто.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, суду пояснила, що зараз вона з дитиною проживає у батьків за адресою м. Кривий Ріг, вул. Тинка 8/58. Кредит за квартиру сплачувався за рахунок коштів сімї чоловік робив, а вона була у декреті, потім теж працювала, кредит сплачували по 200 доларів, виплатили за 3-4 роки. На момент розірвання шлюбу кредит за квартиру вже був сплачений спільними коштами.

Представник позивача в судовому засіданні уточнені вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, пояснив, що на сплату кредиту за квартиру відповідач брав у борг кошти у своєї матері, які стягнуто з нього на підставі рішення Саксаганського районного суду від 28.09.2015 року. Виконавчий лист не предявлявся до виконавчої служби на виконання.

Представник третьої особи до суду викликався, але не зявився, заяв до суду не надала.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засідання показала, що вона матір відповідача. Кошти за квартиру сплачувала вона. Кредит оплачувала частково, вона разом із сином ходила до банку та сплачували кошти за квартиру. На момент виплати кредиту квартира була власністю банку.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, судом були встановлені наступні обставини і визначені відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами Сімейного кодексу України.

Відповідно до свідоцтва про одруження, 01.11.2003 року відділом РАГС Саксаганського районного управління юстиції м. Кривого Рогу за № 797 було зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_8. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_8 змінила прізвище на ОСОБА_5 (а.с.9).

Відповідно свідоцтва про народження 13.11.2007 року народилась ОСОБА_4, батьками якої є ОСОБА_5 та ОСОБА_1 (а.с.10).

Згідно рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.03.2015 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 було розірвано (а.с.11).

Згідно договору купівлі-продажу квартири від 06.08.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_9, двокімнатна квартира, розташована на пятому поверсі пятиповерхового житлового будинку житловою площею 32,8 кв.м., загальною площею 47,4 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 належить ОСОБА_5 (а.с.66,65).

Згідно акту приймання-передачі від 06.08.2007 року ОСОБА_5 повністю сплатив грошові кошти за АДРЕСА_4, згідно умов договору купівлі-продажу квартири. Продавець квартири ОСОБА_10 передав, а покупець ОСОБА_5 прийняв вказану квартиру (а.с.103).

Відповідно звіту про оцінку майна від 21.12.2015 року ринкова вартість АДРЕСА_5 складає 118640,00 грн. без урахування ПДВ, у тому числі ? частка цієї квартири 59320,00 грн. без урахування ПДВ (а.с.67-85).

Згідно рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.09.2015 року з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 в рахунок погашення боргу стягнуто грошові кошти у розмірі 125000,00 грн. На підставі вказаного рішення 01.02.2016 року судом видано виконавчого листа, відомостей щодо предявлення його до виконання у ДВС суду не надано (а.с.92-93,100). В судовому рішенні зазначено, що ОСОБА_5 брав у ОСОБА_7 в борг 07.08.2007 року кошти в сумі 55 000 грн., 25.09.2009 р. 50 000 грн., 16.10.2011 року 20 000 грн., разом на суму 125 000 грн. за розписками та зобовязувався їх повернути до 30.05.2015 року.

Відповідно до листа №1334 від 20.10.2011 року ПАТ «Сведбанк» станом на 19.10.2011р. ОСОБА_5 виконані всі умови за кредитним договором №0307/0807/71-492 від 06.08.2007 року, в іпотеку якого було надано майно 2-х кімнатна квартира, яка знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Подбєльського 15/28. Заборгованість за даним кредитним договором відсутня (а.с.99).

Відповідно Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна відомості щодо заборон відчуження та відомості з державного реєстру іпотек відсутні (а.с.104-105).

Суд, розглянувши в судовому засіданні цивільну справу, повно і всебічно зясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про задоволення позову за наступних підстав.

Згідно ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно ч. 1 ст. 61 СК України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно ч. 1 ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ч. 1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ч.1 ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року N 11, сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов'язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшень, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім'ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об'єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Поділу підлягає усе майно, що є у спільній сумісній власності.

Заперечення представника відповідача щодо обставин, зазначених в рішенні суду про стягнення боргу за розписками, що нібито сума кредиту була сплачена коштами відповідача та його матері і за цих підстав він вважає позов необґрунтованим, суд не бере до уваги з урахуванням наступного. За рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.09.2015 року у справі №214/5324/15-ц з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 в рахунок погашення боргу стягнуто грошові кошти у розмірі 125000,00 грн. за борговими розписками відповідача від 07.08.2007 року, 25.09.2009 та 16.10.2011 року. Ці обставини були предметом розгляду за цивільним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про стягнення боргу. Посилання представника відповідача ОСОБА_3 про те, що за кредит було виплачено вартість спірної квартири за кошти ОСОБА_7 не доведені належними та допустимими засобами доказування оскільки в під час розгляду справи №214/5324/15-ц предметом розгляду було наявність чи відсутність зобовязань відповідача за договором позики між ним та ОСОБА_7 а не цільове призначення коштів, які передавались в борг відповідачу. Зазначені в рішенні суду обставини що ОСОБА_5 брав гроші в борг у матері для виплати кредиту судом не перевірялися. З огляду на це, суд надає критичну оцінку поясненням допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_7, яка вказувала що кредит вона сплачувала особисто або разом із сином у відділенні банку. Крім того, суд приймає до уваги, що боргові зобовязання ОСОБА_5 перед ОСОБА_7 виникли під час шлюбних відносин відповідача із ОСОБА_1, та відповідно до загальних принціпів СК України, відповідач, укладаючи договори позики, вважається що діяв в інтересах сім'ї, відповідно, використовуючи запозичені кошти, він міг самостійно їх використати якщо це не суперечить інтересам подружжя. Отже, спірна квартира у шлюбі, за кредитні кошти, погашення яких відбувалось за спільні кошти обох з подружжя, є спільною сумісною власністю подружжя. За таких підстав судом зроблено висновок що вимога про поділ майна, що є спільною сумісною власністю, шляхом визнання за позивачем права власності на ? частину спірної квартири підлягає задоволенню.

Стосовно позовної вимоги щодо визначення порядку користування квартирою суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно положень ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 2 ст. 355 ЦК України, майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 358 ЦК України співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Пленум Верховного Суду України в п.14 постанови від 22 грудня 1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності" роз'яснив, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Судом встановлено, що сторони самостійно не досягли згоди щодо визначення порядку користування приміщеннями квартири. Враховуючи те, що з позивачем проживає донька, тому суд вважає можливим визначити порядок користування спірною квартирою шляхом виділення у користування позивача житлову кімнату з більшою площею 17,1 м.кв., а ОСОБА_5 житлову кімнату площею 15,7 кв.м., решту допоміжних та службових приміщень квартири кухню, ванну кімнату, вбиральню, коридор залишити у спільному користуванні.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (а.с. 1,62).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 60, 61, 63, 69, 70, 71 СК України, ст.ст.319, 321, 355, 356, 358 ЦК України, ст.ст.10, 11, 15, 88, 174, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1, яка також діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя та визначення порядку користування квартирою, третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради - задовольнити.

Поділити майно, що є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_5, визнавши за ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_6.

Визначити порядок користування квартирою 28 у будинку 15 по вул. Подбєльського у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, виділивши ОСОБА_1 та малолітній доньці ОСОБА_4 у користування житлову кімнату площею 17,1 кв.м.; ОСОБА_5 житлову кімнату площею 15,7 кв.м., решту допоміжних та службових приміщень квартири кухню, ванну кімнату, вбиральню, коридор залишити у спільному користуванні.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 836,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпропетровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.Б. Щеняєва