АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді: Махлай Л.Д.,

суддів: Мазурик О.Ф., Левенця Б.Б.

при секретарі: Синявському Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и л а :

у січні 2016 року ОСОБА_1 та інші звернулися до суду з позовом до ОСОБА_5, в якому просили визнати останнього таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 із зняттям із реєстраційного обліку за зазначеною адресою посилаючись на те, що відповідач не проживає у спірній квартирі більше одного місяця та не несе витрат по її утриманню.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 08.09.2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивачі подали апеляційну скаргу, у якій просять скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення позову. Посилаються на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, суд не взяв до уваги, що відповідач не проживає у спірній квартирі більше одного року без поважних причин та не є членом сім`ї власників квартир.

Справа: 761/803/16-ц Апеляційне провадження № 22-ц-796/14668/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Притула Н.Г.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.
У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Інші сторони в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомили, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правилами ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачі є співвласниками квартири АДРЕСА_1.

Відповідач та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27.05.2015 року.

У спірній квартирі зареєстровані ОСОБА_1 з 1987 року (власник особового рахунку), ОСОБА_4 з 1987 року та ОСОБА_5 з 1999 року.

Згідно відповіді адресного - довідкового бюро ОСОБА_5 на території м. Києва зареєстрованим не значиться.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування спірною квартирою.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають встановленим у справі обставинам та нормам матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Суд першої інстанції оцінивши всі надані сторонами докази у їх сукупності дійшов правильних висновків про те, що право власності позивачів на спірну квартиру відповідачем не порушується.

Доводи апеляційної скарги про те, що право власності порушується тим, що власник вимушений сплачувати комунальні послуги у більшому розмірі не спростовують висновків суду, оскільки останній не позбавлений права звернутися з вимогою про стягнення таких витрат з відповідача.

Виходячи з обставин, викладених у позовній заяві суд першої інстанції правильно встановив, що між сторонами виникли правовідносини, які врегульовані ч. 2 ст. 405 ЦК України. Відповідач не чинить будь - яких перешкод позивачам ні у користуванні квартирою, ні у розпорядженні нею.

Відповідач був вселений у спірну квартиру, як член сім`ї ОСОБА_1 у встановленому законом порядку.

Відповідно до положень ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право користуватися цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла.

Доказів відсутності відповідача у спірній квартирі без поважних причин понад один рік позивачі не надали. Більше того, у позовній заяві позивачі зазначили, що відповідач не проживає у спірній квартирі більше одного місяця.

Суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин, вірно встановив обставини справи на основі об'єктивної оцінки доказів, наданих сторонами та правильно застосував норми матеріального та процесуального права.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Колегією суддів відмовлено у задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки за правилами ч. 8 ст. 193 ЦПК України заяву про залишення позовної заяви без розгляду можна подавати до переходу до судових дебатів у суді першої інстанції. Залишення позовної заяви без розгляду після вирішення спору по суті суперечить завданню цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий

Судді