АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Кулянди М. І.

суддів: Одинака О.О., Половінкіної Н.Ю.

секретар: Герман Я.І.

за участю представника позивача Корня В.Т.

розглянувши цивільну справу за позовом Глибоцького професійного ліцею до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та проживання в гуртожитку, за апеляційною скаргою ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_6, на заочне рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 08 вересня 2016 року,

встановила:

В травні 2016 року Глибоцький професійний ліцей звернувся до Глибоцького районного суду Чернівецької області з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та проживання в гуртожитку, посилаючись на те, що вони безпідставно займають кімнату в гуртожитку, відмовляються сплачувати кошти за надані послуги.

Просив стягнути з відповідачів плату за надані послуги за період з 01 грудня 2013 року по 30 березня 2016 року в сумі 28 669 гривень 73 коп.

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 08 вересня 2016 року позов задоволено. Стягнуто в солідарному порядку із ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь Глибоцького професійного ліцею заборгованість за житлово-комунальні послуги та проживання в гуртожитку в розмірі 28 669 гривень 73 коп. та вирішено питання про судові витрати.

№22ц-794/1509/2016 р. Головуючий в 1 інстанції: Маковійчук Ю.В.

Категорія 24 Доповідач:Кулянда М.І.

ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу і просить заочне рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 08 вересня 2016 року скасувати і в задоволенні позову відмовити, оскільки ухвалюючи рішення по справі, суд першої інстанції дав неправильну оцінку зібраним по справі доказам, зробив висновки, які не відповідають обставинам справи, порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги Глибоцького професійного ліцею, суд першої інстанції правильно виходив з того, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, а відсутність відповідного договору між сторонами не є підставою для відмови у стягненні заборгованості.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з договором № 27 від 01 липня 2010 року, укладеним між Глибоцьким професійним ліцеєм та ОСОБА_2 наймодавець надав наймачу та членам його сім'ї в тимчасове користування на строком до 01 липня 2011 року кімнату у гуртожитку ліцею АДРЕСА_1.

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 23 травня 2012 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 11 липня 2012 року, відповідачі та третя особа були виселені з гуртожитку без надання іншого житла. Однак, відповідачі приміщення не звільнили, а продовжують користуватись даним приміщення і на даний час.

Як вбачається з виписки з меморіального ордеру за відповідачами рахується заборгованість за житлово-комунальні послуги, за період з 01 грудня 2013 року по 30 березня 2016 року, в розмірі 28 669 грн. 73 коп., яка до цього часу відповідачами не погашена.

Відповідно до п.5.ч.3.ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відсутність відповідного договору між споживачем житлово-комунальних послуг та їх виконавцем не є підставою для відмови у стягненні заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, оскільки згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов'язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх отримання відповідачем.

Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.131 ЦПК України сторони зобов'язані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі. Докази подаються у строк, встановлений судом з урахуванням часу, необхідного для подання доказів. Докази, подані з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин.

Всупереч вимогам ст. ст. 60, 131 ЦПК України, доказів сплати відповідачами поточних платежів за комунальні послуги суду не надано, а також не представлено доказів на підтвердження сплати зазначеного розміру заборгованості.

Отже, встановивши, що відповідачі не сплачували житлово-комунальні послуги, за період з 01 грудня 2013 року по 31 грудня 2016 року, суд першої інстанції обґрунтовано стягнув вказану заборгованість.

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції вже стягнуто заборгованість за житлово-комунальні послуги, за період з 01 грудня 2013 року по 31 грудня 2016 року, рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 30 грудня 2014 року є помилковими і спростовуються рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 30 грудня 2014 року у цивільній справі №715/3071/13-ц за позовом Глибоцького професійного ліцею до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, яким стягнуто з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 13 974 гривні 16 коп., станом на 01 грудня 2013 року. В зазначеній справі позивач просить стягнути заборгованість з відповідачів за житлово-комунальні послуги в розмірі 28 669 гривень 73 коп., за період з 01 грудня 2013 року по 31 грудня 2016 року.

Доводи апелянта про те, що позивачем не доведено надання комунальних послуг є безпідставними, оскільки саме відповідачі повинні довести факт не отримання, або неналежного отримання послуг.

Доказів звернення відповідачів до позивача в період, за який стягується заборгованість, в установленому законодавством порядку з претензіями щодо ненадання, або надання неякісних житлово- комунальних послуг матеріали справи не містять.

Інші доводи апелянта не дають підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального й процесуального права, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 08 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді :