Справа №: 398/5751/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"09" грудня 2016 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

судді Нероди Л.М.,

секретаря Борозни Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Олександрійська міська державна нотаріальна контора №1 про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року позивачі звернулися до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до ОСОБА_3, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Олександрійська міська державна нотаріальна контора №1 про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом.

26.11.2014 року помер ОСОБА_4, який був чоловіком позивача. Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, у тому числі на квартиру АДРЕСА_1. За життя ОСОБА_4 уклав договір міни з ОСОБА_5 та за цим договором відповідач передала у власність померлому квартиру АДРЕСА_2 в обмін на квартиру АДРЕСА_3. Право власності на квартиру №86 не оформлено належно та нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Позивачі просять визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_4 загальною площею 39.0 м 2, житловою площею 19.0 м 2 в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_4, померлого 26.11.2014 року.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задоволити.

Відповідач не заперечувала щодо задоволення позовних вимог.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Договір міни, який укладено 31.01.2000 року на універсальній товарній біржі вказує, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 передали квартири один одному у власність. Квартира АДРЕСА_2, яка належала на праві власності ОСОБА_4 передана ОСОБА_3, а остання передала ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_3, яка належала на праві власності (ОСОБА_5) ОСОБА_6.

ОСОБА_4 є чоловіком позивача ОСОБА_7, так як вони уклали шлюб 09.08.1969 року, відповідно до свідоцтва серії І-АБ №364708.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 помер 26 листопада 2014 року, відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ОЛ №198814, актовий запис №1175.

ОСОБА_2, який народився 08.04.1977 року є сином ОСОБА_4, згідно свідоцтва про народження серії І-ДВ №467469.

Померлий був чоловіком та батьком позивачам, тому ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є спадкоємцями першої чергу в силу статті 1261 ЦК України.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з моменту відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що спадкове майно після смерті ОСОБА_4 складається, зокрема, з квартири АДРЕСА_4 загальною площею 39.0 м 2, житловою площею 19.0 м 2.

ОСОБА_2 звернувся до нотаріуса, де заведена спадкова справа №188-2015 в якій міститься заяви двох спадкоємців.

Постановою державного нотаріуса Олександрійської міської державної нотаріальної контори №1 ОСОБА_8 від 24.11.2015 року відмовив у вчинені нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири АДРЕСА_5, яка належала ОСОБА_4, так як відсутні правовстановлюючі документи.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обвязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Стаття 328 ЦК України вказує, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, та право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Таким чином, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку.

Стаття 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, на підставі статей 59 та 60 ЦПК України.

Суд дійшов висновку, що позивачі є спадкоємцями та вони захищають порушене право у такий спосіб, тому їх позовні вимоги щодо визнання права власності в порядку спадкування підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 328, 392, 1216, 1218, 1268, 1269 ЦК України, ст. 10, 30, 57, 58, 64, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_4 загальною площею 39.0 м 2, житловою площею 19.0 м 2 в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_4, померлого 26.11.2014 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, особи, які не були присутні під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА