Справа № 495/9291/16-ц
Ухвала

іменем україни

12 грудня 2016 року м.Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово - судді Гайда-Герасименко О.Д.,

при секретарі Завацькій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Білгород-Дністровському цивільну справу за заявою ПАТ «ВТБ Банк» про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі №495/9291/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ПАТ «ВТБ Банк» про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна, визнання договору недійсним,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ПАТ «ВТБ Банк» про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна, визнання договору недійсним.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 листопада 2016 року відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ПАТ «ВТБ Банк» про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна, визнання договору недійсним.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 листопада 2016 року заява ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволена. Накладена заборона на відчудження нерухомого майна, а саме: нежилих приміщень магазину, що знаходиться за адресою: м.Одесса, вул.Грецька, 22, реєстраційний номер в РПВН 13672987 та складаються з нежитлових приміщень підвалу та першого поверху, загальною площею 251,7 кв.м.. Заборонено Публічному акціонерному товариству ВТБ БАНК здійснювати відчудження будь-яким способом прав вимоги за укладеними з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) генеральною угодою №02 від 23.07.2007 року, кредитним договором №13.09-02/07-СК від 23.07.2007 року, кредитним договором №13.11-02/07-СК від 24.07.2007 року, кредитним договором №13.54-02/08-СК від 18.03.2008 року. Заборонено Публічному акціонерному товариству ВТБ БАНК до вирішення даного спору по суті здійснювати заходи щодо реалізації предмету Іпотеки, а саме: нежилих приміщень магазину, що знаходиться за адресою: м.Одесса, вул.Грецька, 22, реєстраційний номер в РПВН 13672987 та складаються з нежитлових приміщень підвалу та першого поверху, загальною площею 251,7 кв.м..

ПАТ «ВТБ Банк» звернулось до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі №495/9291/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ПАТ «ВТБ Банк» про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна, визнання договору недійсним, накладені ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 листопада 2016 року. Свою заяву обґрунтовує тим, що ухвала винесена без всебічного, повного, обєктивного та безпосереднього дослідження доказів.

Відповідно до ч.3 ст.154 ЦПК України, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Позивач безпідставно просить визнати договір іпотеки, укладений 23.07.2007 року між ПАТ «ВТБ БАНК» та ОСОБА_2 не дійсним не ставлячи при цьому питання визнання майна, що виступає предметом договору іпотеки, спільною сумісною власністю. Таким чином, позивач но оспорює факт особистої приватної власності на зазначене майно, яке рахується за відповідачкою ОСОБА_2.

Факт особистої приватної власності на предмет іпотеки встановлений на підставі договору дарування від 09.02.2002 року. Відповідно до умов зазначеного договору ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_2 нежитлове приміщення першого поверху та підвальне приміщення, яке розташоване за адресою: м.Одеса, вул.Грецька, 22.

Згідно даних позовної заяви вбачається, що позивач ОСОБА_1 вважає, що він почав проживати з відповідачкою ОСОБА_2 як подружжя з червня 2002 року. Тобто через чотири місяця після набуття права власності на вищевказане нежитлове приміщення відповідачкою ОСОБА_2.

Крім того, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним до шлюбу, майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування.

В той же час сама відповідачка ОСОБА_2 не вважала, що будь-які відносини, що існували між нею та ОСОБА_1 є сімейними, оскільки відповідно до заяви-анкети від 07.06.2007 року, яку вона особисто заповнювала при отриманні кредиту в графі Сімейний стан вказано «не заміжня», в реєстраційній заявці №60, яку ОСОБА_2 також заповнювала в графі «сімейний стан» також вказано «не заміжня».

Також, при укладенні кредитних договорів ОСОБА_2 склала розписку від 18 липня 2007 року про те, що вона на момент укладення з ПАТ «ВТБ БАНК» договорів ані в зареєстрованому, ані в громадянському шлюбі не перебуває.

В довіреності, яку відповідачка ОСОБА_2 надала ОСОБА_4 з метою укладення кредитних договорів, а також договорів про передачу в іпотеку належного ОСОБА_2 нежитлового приміщення магазину, що розташований в будинку №22 по вул.Грецька в м.Одеса, остання вказала про належність зазначеного майна їй на праві особистої власності.

В заяві від 23.07.2007 року, що склала ОСОБА_4 при підписанні договору іпотеки, остання зазначила, що ОСОБА_2 в шлюбі та фактичних відносинах ні з ким не перебувала, однією сімєю з іншими особами не проживала та шлюбного контракту не укладала.

Крім того, в Господарському суді Одеської області перебувала справа про банкрутство СПД ОСОБА_2. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.05.2010 року по справі №2-2827/2010 року з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу від 06.06.2007 року стягнутий борг у розмірі 10649391 грн. 39 коп..

З тексту позовної заяви вбачається, що позивачем не оскаржуються правомірність укладення генеральної угоди, кредитних договорів та не оспорюється факт особистої приватної власності ОСОБА_2 на нежитлові приміщення магазину, що знаходяться за адресою: м.Одеса, вул.Грецька, 22, крім того позивач не обґрунтовує яким чином будь-які дії щодо заставного майна та відносно кредитних договорів

Положення статті 65 СК України, щодо порядку розпорядження майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, регулюють відносини, які стосуються розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя, і не стосуються права одного із подружжя на отримання кредиту, оскільки кредитний договір є правочином щодо отримання у власність грошових коштів. Тому, зазначені дії грубо порушують права та законні інтереси ПАТ «ВТБ БАНК» як кредитора ОСОБА_2

Крім того, згідно правової позиції, що викладено у постанові Верховного Суду України у справі за №6-533цс16 вказано наступне: за змістом частини першої статті 203, частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу, і, зокрема, коли зміст правочину суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства.

Отже, підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог щодо відповідності змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства саме на момент вчинення правочину.

За змістом статті 60 СК майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, якщо не доведено протилежне.

За змістом ст.ст.572, 575 ЦК України іпотека є видом забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.

Відповідно до ст.578 ЦК України та статті 6 Закону України «Про іпотеку» майно, що є у спільній власності, може бути передане у заставу (іпотеку) лише за згодою усіх співвласників.

Така згода за своєю правовою природою є одностороннім правочином. Згідно із частиною першою статті 219 ЦК України у разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним.

Разом з тим, відсутність такої згоди сама по собі не може бути підставою для визнання договору, укладеного одним із подружжя без згоди другого з подружжя, недійсним.

Так, пунктом 6 статті 3 ЦК України до засад цивільного законодавства віднесено, серед іншого, добросовісність.

Відповідно до частини другої статті 369 ЦК України та частини другої статті 65 СК України при укладенні одним із подружжя договору щодо розпорядження спільним майном вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

З аналізу зазначених норм закону у їх взаємозвязку слід дійти висновку, що укладення одним із подружжя договору щодо розпорядження спільним майном без згоди другого з подружжя може бути підставою для визнання такого договору недійсним лише в тому разі, якщо судом буде встановлено, що той з подружжя, який уклав договір щодо спільного майна, та третя особа - контрагент за таким договором, діяли недобросовісно, зокрема, що третя особа знала чи за обставинами справи не могла не знати про те, що майно належить подружжю на праві спільної сумісної власності, і що той з подружжя, який укладає договір, не отримав згоди на це другого з подружжя.

Відповідно до вимог ч.3 ст.154 ЦПК України види забезпечення позову мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами, що в даному випадку відсутнє.

Керуючись ст.10, 60, 154 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ПАТ «ВТБ Банк» про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі №495/9291/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ПАТ «ВТБ Банк» про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна, визнання договору недійсним задовольнити.

Заходи забезпечення позову по цивільній справі №495/9291/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ПАТ «ВТБ Банк» про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна, визнання договору недійсним, накладені ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 листопада 2016 року у вигляді накладення заборони на відчудження нерухомого майна, а саме: нежилих приміщень магазину, що знаходиться за адресою: м.Одесса, вул.Грецька, 22, реєстраційний номер в РПВН 13672987 та складаються з нежитлових приміщень підвалу та першого поверху, загальною площею 251,7 кв.м.; заборони Публічному акціонерному товариству ВТБ БАНК здійснювати відчудження будь-яким способом прав вимоги за укладеними з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) генеральною угодою №02 від 23.07.2007 року, кредитним договором №13.09-02/07-СК від 23.07.2007 року, кредитним договором №13.11-02/07-СК від 24.07.2007 року, кредитним договором №13.54-02/08-СК від 18.03.2008 року; заборони Публічному акціонерному товариству ВТБ БАНК до вирішення даного спору по суті здійснювати заходи щодо реалізації предмету Іпотеки, а саме: нежилих приміщень магазину, що знаходиться за адресою: м.Одесса, вул.Грецька, 22, реєстраційний номер в РПВН 13672987 та складаються з нежитлових приміщень підвалу та першого поверху, загальною площею 251,7 кв.м. - скасувати.

Ухвала може бути оскаржена апеляційного суду Одеської області протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя