ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1122/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2016 р. Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Соловйова І.М., за участі секретаря судового засідання Столяренко Н.П., розглянувши в смт Петриківка у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу № 187/1122/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Хутірської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Петриківська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на об`єкт нерухомості,-

Обставини справи:

24.11.2016 ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся до суду з позовом до Хутірської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Петриківська державна нотаріальна контора про визнання права власності на ? частину земельної ділянки, що розташована на території КСП ''Чаплинський'' Хутірської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області в порядку спадкування за заповітом. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 19 квітня 2013 року помер його батько ОСОБА_2. За життя його батько отримав у власність в порядку спадкування за законом від своєї дружини ОСОБА_3 в ? частці земельної ділянки, площею 3,9962 га, яка розташована на території КСП ''Чаплинський'' Хутірської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На випадок своєї смерті він залишив заповіт від 16 листопада 2012 року, посвідчений державним нотаріусом Петриківської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, реєстровий № 2-983. Відповідно до заповіту все належне йому майно заповів своєму синові ОСОБА_1 Звернувшись до нотаріуса для отримання Свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька, отримав відмову, оскільки ОСОБА_2 за життя не здійснив державну реєстрацію права власності на ? частину вищезазначенлї земельної ділянки на своє ім`я.

Позивач надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Представник відповідача Виконавчий комітет Хутірської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області в судове засідання також не з`явився, проте надав до суду заяву, про розгляд справи за його відсутності, в зв`язку з довірою до суду.

Третя особа надала заяву про розгляд справи у відсутності їх представника.

Враховуючи, те що сторони скористалися своїм правом врегульованим ч.2 ст. 158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи у їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,-

встановив:

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

19.04.2013 помер ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим повторно серія І-КИ № 720224 від 07.11.2016.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається із ? частини земельної ділянки площею 3,9962 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території КСП ''Чаплинський'' Хутірської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області.

Звернувшись до нотаріальної контори про видачу Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ? частину зазначеної земельної ділянки, Позивачу 21.11.2016 було відмовлено у видачі такого Свідоцтва, оскільки спадкодавцем не було здійснено державну реєстрацію права власності на цю земельну ділянку на своє ім`я.

Згідно листа Петриківської державної нотаріальної контори від 01.12.2016 № 2020/01-16, на майно ОСОБА_2, померлого 19.04.2013, який був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, заведена спадкова справа 200/2013 за заявою від 25.09.2013 ОСОБА_1 про прийняття спадщини за заповітом, посвідченим 16.11.2012 Петриківською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 2-983; Інших заяв не надходило. Свідоцтво про право на спадщину не видаволось.

Також, із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 01.12.2016, вбачається, що 25.09.2013 заведена спадкова справа № 200/2013, спадкодавець ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, помер 19.04.2013; Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), що 16.11.2012 зареєстровано заповіт, посвідчений державним нотаріусом Петриківської державної нотаріальної контори, реєстровий № 2-983, де заповідач ОСОБА_2

В підтвердження того, що зазначена ? частина земельної ділянки належала померлому ОСОБА_2, як доказ до матеріалів справи долучено копію Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 19.11.2012 державним нотаріусом Петриківської державної нотаріальної контори, з якого вбачається, що ? частина вищезазначеної земельної ділянки, перейшла ОСОБА_2 по закону від його дружини ОСОБА_3, яка належала останній на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ДП № 095458, виданого 04.12.2000 Хутірською сільською радою Петриківського району Дніпропетровської області, на підставі рішення № 267 від 16.06.2000, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 598, кадастровий № :01:001:00009, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Окрім цього, з долученої копії Державного акту, судом встановлено, що 16.11.2012 Позивачу видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ? частки вищезазначеної земельної ділянки, після матері ОСОБА_3, померлої 07.09.2006.

За таких обставин, Позивачем обгрунтовано належність ? частини земельної ділянки площею 3,9962 га, наданої для ведення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території КСП ''Чаплинський'' Хутірської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області ОСОБА_2, яка залишилась від його дружини ОСОБА_3, але останній не встиг належним чином зареєструвати право власності на вище згадану земельну ділянку.

Правовідносини, що є предметом спору регулюються Главою 29 ''Захист права власності ЦК України та Книгою Шостою ''Спадкове право'' Цивільного кодексу України 2004 року, оскільки спадщина відкрилася після 1 січня 2004 року.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 ст. 1220 ЦК України передбачено відкриття спадщини внаслідок смерті особи та часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до положень статей, ст.ст. 1223, 1233, 1268 ч.2 та 5, 328 ч. 2 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок смерті.

Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З огляду на викладене, суд вважає що Позивачем доведено обставини викладені ним у позовній заяві, а отже він як спадкоємець за заповітом має право на майно померлого ОСОБА_2, інших спадкоємців які б претендували на дане спадкове майно у спадщині згідно матеріалів Спадкової справи № 200/2013 не має, через відсутність відмітки про реєстрацію права власності ? частини земельної ділянки Позивач позбавлений можливості прийняти спадщину в установленому законом порядку, з метою забезпечення права на спадщину, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі.

Судовий збір сплачено в повному обсязі, клопотань про розподіл судових витрат не надходило.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

Ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1) право власності у порядку спадкування за заповітом на ? частину земельної ділянки площею 3,9962 га наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території КСП ''Чаплинський'' Хутірської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, після померлого 19.04.2013 ОСОБА_2, що належала йому на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом серія ВТА № 893914, виданого 19.11.2912, зареєстрованого в реєстрі за № 2-993.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_5