Дата документу 19.12.2016
ЄУ № 420/1340/16-ц
Провадження №2/420/676/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2016 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Потапенко Р.Р.

за участю секретарів Сіренко А.В., Войтенко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Енгельса про визнання права власності за набувальною давністю, треті особи Камянська сільська рада Новопсковського району Луганської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить суд визнати за нею право власності за набувальною давністю на нерухоме майно житловий будинок за адресою: вул.Енгельса, 13, с. Кам'янка Новопсковського району Луганської області.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що з 02.11.2004 вона зареєстрована, проживає та відкрито користується житловим будинком, який знаходиться за адресою: вул.Енгельса, буд.13, с. Кам'янка Новопсковського району Луганської області. Вона підтримує будинок в належному стані, постійно робить поточні ремонти та сплачує комунальні платежі. Зазначений будинок зареєстрований в Новопсковському РБТІ за колгоспом імені Енгельса, с.Камянка, на підставі договору купівлі продажу від 18.05.2001. В 2002 році колгосп ім.Енгельса був реорганізований в СТОВ ім. Енгельса, яке на даний час являється власником зазначеного домоволодіння. З моменту її вселення до зазначеного житлового будинку та до теперішнього часу власник домоволодіння не вживав ніяких заходів щодо розпорядження даним нерухомим майном, між ними не існує ніяких договірних відносин. Крім того, 26.08.2015 позивач виготовила технічний паспорт на зазначений житловий будинок на своє імя. Позивач вважає, що більше десяти років відкрито, безперервно володіє вказаною квартирою і просить визнати за нею право власності на дане нерухоме майно за набувальною давністю.

Позивач та її представник в судове засідання не зявилися, про дату та місце судового засідання повідомлені належним чином, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. В судових засіданнях 25.10.2016 та 04.11.2016 позивач на позовних вимогах наполягала, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав.

Представник третьої особи, Кам'янської сільської ради Новопсковського району Луганської області, в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, проти задоволення позову не заперечував.

Третя особа, ОСОБА_2, в судове засідання не з'явився, про дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, в судовому засіданні 04.11.2016 пояснив, що він був чоловіком позивача, працював лікарем в колгоспі імені Енгельса, від якого й отримав зазначений житловий будинок для проживання сім'ї. Після розлучення він з будинку виїхав, а дружина з сином надалі проживали в ньому. Позивач відкрито користується зазначеним будинком, покращує житлові умови та сплачує комунальні платежі.

Третя особа, ОСОБА_3, в судове засідання не з'явився, про дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред'явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п'ятнадцять, а на рухоме майно - через п'ять років з часу спливу позовної давності. Втрата не з своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності у разі повернення майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно п.п. 9, 11, 13, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено Цивільним кодексом.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, такі підстави:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається.

Судом встановлено, що на підставі договору купівліпродажу від 18.05.2001, зареєстрованого в реєстрі за №595 та посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_4, колгосп ім. Енгельса придбав у ОСОБА_5 житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: вул.Енгельса, 13, с. Кам'янка Новопсковського району Луганської області.

З 02.11.2004 позивач проживає в зазначеному житловому будинку, що підтверджується даними про місце реєстрації в її паспорті серії ЕМ №840623, виданому Новопсковським РВ УДМС України у Луганській області 04.06.2015 (а.с.7-8), актом про підтвердження місця проживання від 25.11.2015, складеного сусідами ОСОБА_6 і ОСОБА_7 та вуличним депутатом ОСОБА_8, згідно якого ОСОБА_1 проживає за даною адресою з 2004 року (а.с.10).

Позивач, ОСОБА_1, регулярно сплачує за комунальні послуги на особовий рахунок №850508165, на підтвердження чого до суду надані відповідні квитанції за 2006-2016 роки, що свідчить про відкритість користування нею житловим будинком (а.с.11-16).

Згідно рішення №5/8 від 15.02.2016 Кам'янської сільської ради Новопсковського району Луганської області ОСОБА_1 було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтованою площею 0,1200 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, із земель комунальної власності, в межах населеного пункту за адресою: вул. Енгельса, 13, с. Кам'янка Новопсковського району Луганської області (а.с.17).

Згідно даних погосподарської книги за 2001-2005 роки та 2006-2010 роки головою домогосподарства за адресою: вул. Енгельса, 13, с. Кам'янка Новопсковського району Луганської області, зазначений ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Крім нього в погосподарській книзі за даною адресою зазначені дружина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.18-19).

З погосподарських книг №3 за 2011-2015 роки (а.с.20) та облікової картки об'єкта погосподарського обліку на 2016-2020 роки (а.с.72) вбачається, що головою домогосподарства за адресою: вул. Енгельса, 13, с. Кам'янка Новопсковського району Луганської області, є ОСОБА_1 З нею проживає син ОСОБА_3, який був знятий з реєстрації за даною адресою з 21.08.2008 по 11.09.2012 у зв'язку з навчанням.

Матеріалами справи встановлено, що 18.05.2006 шлюб між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано, про що видано свідоцтво про розірвання шлюбу серія 1-ЕД №016063, актовий запис №48 (а.с.62).

Згідно акту підтвердження місця проживання від 05.09.2016 складеного комісією у складі сусідів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 і вуличного депутата ОСОБА_11 підтверджено, що в 2004 році ОСОБА_1 разом з чоловіком ОСОБА_2 заселилися в буд.№13 по вул. Енгельса, с. Кам'янка Новопсковського району. З 2006 року ОСОБА_2 у зв'язку з створенням нової сім'ї та реєстрації іншого місця проживання, за даною адресою не проживає та участі у веденні господарства не приймає (а.с.63). Даний факт також підтверджується довідкою №791, виданою виконавчим комітетом Кам'янської сільської ради Новопсковського району Луганської області 05.09.2016 (а.с. 68).

Відповідно до акту про підтвердження місця проживання від 05.09.2016, складеного жителями вул. Енгельса, с. Кам'янка Новопсковського району Луганської області, ОСОБА_1 разом із сином ОСОБА_3 зареєстровані та проживають по теперішній час за адресою: вул.Енгельса, 13, с. Кам'янка Новопсковського району Луганської області, з 2004 року. На час навчання в університеті (2008-2012 роки) ОСОБА_3 був зареєстрований за місцем навчання. ОСОБА_1 за даною адресою зареєстрована та проживає близько 12 років (а.с.64).

Відповідно до квитанцій про сплату комунальних послуг, що містяться в матеріалах справи, позивач ОСОБА_1 сплачувала їх регулярно за адресою: Новопсковський район, с.Кам'янка, вул. Енгельса, 13.

Крім того, позивач замовила технічний паспорт на зазначений житловий будинок від 26.08.2015 (інвентаризаційна справа №166) (а.с.23). Оцінка житлового будинку за адресою: вул. Енгельса, 13, с. Кам'янка Новопсковського району Луганської області, становить 56213 грн. (а.с.24).

Отже, дослідивши матеріали справи, судом достовірно встановлено, що позивач, ОСОБА_1, протягом дванадцяти років відкрито та безперервно володіє зазначеним домоволодінням.

В той же час, з інвентаризаційної справи №166 на домолодіння №13 по вул. Енгельса, с. Кам'янка Новопсковського району Луганської області вбачається, що з 2001 року власником зазначеного домоволодіння на підставі договору купівлі продажу житлового будинку, завіреного приватним нотаріусом Новопсковського районного нотаріального округу 18.05.2001 за №595, вказаний колгосп ім. Енгельса.

Станом на 21.11.2016 зазначений житловий будинок перебуває на балансі СТОВ імені Енгельса, як вбачається з довідки №149 від 21.11.2016, наданої суду СТОВ ім. Енгельса (а.с.108).

Судом встановлено, що 10.09.2012 сторонами було укладено договір найму житлового приміщення в службових будинках СТОВ імені Енгельса, предметом якого був саме житловий будинок за адресою: вул.Енгельса, 13, с. Кам'янка Новопсковського району Луганської області.

Судом встановлено, що сторонами зазначений договір найму не був нотаріально посвідчений зареєстрований у встановленому законом порядку, хоча він і містить підписи сторін та печатку СТОВ імені Енгельса.

В той же час, право власності належить до числа таких суб'єктивних прав, які можуть виникнути при наявності певного юридичного факту або їх сукупності. Виходячи зі змісту ст.344 ЦК, обставинами, які мають значення для справи і які повинен довести позивач відповідно до положень ст. ст. 10, 60 ЦПК України, є: законний об'єкт володіння; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність (тобто строк володіння).

Відповідно до положень ст. 344 ЦК України однією з обов'язкових ознак, яка є необхідною для набуття права власності на річ за набувальною давністю, є те, що володіння має бути добросовісним, тобто володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю, інакше кажучи обставини, у зв'язку з якими виникло таке володіння, не давали найменшого сумніву стосовно правомірності набуття ним майна.

Отже, набувальна давність за вказаною нормою закону поширюється на випадки фактичного, безтитульного (незаконного) володіння чужим майном, а наявність у володільця певного юридичного титулу (договору найму, оренди, зберігання), виключає застосування набувальної давності, яка є засобом закріплення майна за суб'єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набуте як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить на праві власності іншій особі.

Зокрема, володілець за давністю є незаконним володільцем, про що зазначено в ч. 1 ст.344 ЦК України (особа заволоділа чужим майном). Право власності на стороні вололільця за давністю виникає поза волею та незалежно від волі колишнього власника. При цьому добросовісне володіння означає, що особа не знала і не повинна була знати, що володіє річчю незаконно.

Позов про право власності за давністю володіння не може пред'явити законний володілець або особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є її власником.

Таким чином, позивачем, ОСОБА_1, не надано суду належних та допустимих доказів того, що вона добросовісно заволоділа чужим майном. Судом встановлено, що вона завжди знала, хто є власником зазначеного майна та безперешкодно володіла ним за його згодою. Тому позивачем обрано невірний спосіб захисту свого права, який не відповідає характеру спірних правовідносин.

Відтак, підстав для визнання права власності на спірний житловий будинок за ОСОБА_1 за набувальною давністю, відповідно до ст. 344 ЦК України, немає.

Такий висновок суду узгоджується і з позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ висловленою в ухвалі від 01 жовтня 2014 року у справі № 6-26282св14 за позовом про визнання права власності за набувальною давністю, з позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ висловленою у листі від 28.01.2013 р. N 24-150/0/4-13 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав», в якому зазначено, що не завжди суди беруть до уваги те, що позов про право власності за давністю володіння не може пред'явити законний володілець, тобто особа, яка володіє майном з волі власника і завжди знає хто є власником. Це призводить до помилки у правовідносинах, і до договірних правовідносин застосовуються правовідносини набувальної давності.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права та для всіх судів України.

Враховуючи вищевикладене, суд не приймає визнання позову відповідачем, оскільки це суперечить встановленим судом обставинам справи.

Так як позивачем не доведено наявності сукупності умов для набуття права власності за набувальною давністю, що передбачено положеннями ст. 344 ЦК України, суд прийшов до висновку що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок за адресою: вул. Енгельса, 13, с. Кам'янка Новопсковського району Луганської області, задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.88 ЦПК України у зв'язку з відмовою у задоволенні позовних вимог понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 15, 57-61, 88, 212-215, 223 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Енгельса про визнання права власності за набувальною давністю, треті особи Камянська сільська рада Новопсковського району Луганської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, -відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку, встановленого для подачі апеляційної скарги, якщо така не була подана.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано апеляційному суду Луганської області через Новопсковський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 19.12.2016.

Суддя