Справа № 504/2823/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2016смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області в складі:

головуючої судді Вінської Н.В.

секретаря Білаш А.М..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Доброслав Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

25 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку та розміщений на ній житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: Одеська область, Лиманський район, с.Визирка, вул. 51 Перекопської дивізії, 65, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, померлого 18 липня 2008 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області, в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи доведено, що ОСОБА_1, не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на будинок, що за життя належало спадкодавцю, оскільки Законом України «Про нотаріат» не передбачена можливість видачі спадкоємцям свідоцтва про право на спадщину за законом чи за заповітом за відсутності правовстановлюючого документу, суд вважає, що тільки в судовому порядку позивач має можливість захисту свого права та законного інтересу.

Судовим розглядом встановлено, що згідно погосподарської книги № 1 по Визирській сільській раді Лиманського району, особовий рахунок №75, стор.75, за нині померлим ОСОБА_2 дійсно числиться одноповерховий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який побудовано в 1954 році, розташований на земельній ділянці розміром 0,4096 га по вул. 51 Перекопської дивізії, №65 в с. Визирка, Комінтернівського(Лиманського) району, Одеської області.(а.с.7)

Згідно технічного паспорту, виготовленого ПП «Вариант» станом на 18 липня 2016 року, житловий будинок має загальну площу 30,5 кв.м. житлову площу 19,1 кв.м. допоміжну площу 11,4 кв.м. (а.с.13-16)

18 липня 2008 року помер ОСОБА_2, про що виконкомом Семенівської сільської ради Пологівського району Запорізької області складено відповідний актовий запис №9 та видано свідоцтво про смерть серії І-ЖД №103033 від 18 липня 2008 року. (с.10).

На випадок своєї смерті ОСОБА_2 склав заповіт яким належний йому житловий будинок із надвірними господарськими спорудами, який знаходиться за адресою: Одеська область, Лиманський район, с.Визирка, вул. 51 Перекопської дивізії, 65, заповідав позивачу ОСОБА_1.(а.с.6)

При вирішенні даного спору суд керується законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самого спадкодавця на момент закінчення будівництва будинку.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» від 04.10.1991 року №7, з наступними змінами і доповненнями, у п.9 зазначено, що право власності на житловий будинок, збудований громадянином на відведеної йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Відповідно до Цивільного кодексу УРСР 1963 року та інших нормативно-правових актів, що регулювали правовідносини по державній реєстрації права власності на нерухоме майно до набуття чинності новим Цивільним кодексом України, а саме до 01.01.2004 року, та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №195-ІУ, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Діючим на той час законодавством передбачалася тільки державна реєстрація будівель споруд, реєстрація права власності на нерухоме майно, доказом чому, відносно будинків і будівель, були відповідні довідки виконавчого комітету сільської ради, записи у погосподарських книгах сільських рад.

Статтею 3 Закону №195-ІУ визначено, що право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Крім того, за змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР № 45/5 від 31 жовтня 1975 року, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Таким чином, суд дійшов висновку, що за життя ОСОБА_2 набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, Лиманський район, с.Визирка, вул. 51 Перекопської дивізії, 65, і це право підлягає успадкуванню в загальному порядку.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

В силу положення ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині визнання за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку розташовану за адресою: Одеська область, Лиманський район, с.Визирка, вул. 51 Перекопської дивізії, 65, суд виходив з того, що позивачем не надано та судом не встановлено жодних допустимих доказів належності вказаної земельної ділянки спадкодавцю ОСОБА_2 померлому18 липня 2008 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень

Згідно ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі ст.ст. 1216-1218, 1221, 1268, 1297 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ідентифікаційний код НОМЕР_1) право приватної власності на житловий будинок загальною площею 30,5 кв.м. житловою площею 19,1 кв.м. допоміжною площу 11,4 кв.м., з господарчими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, Лиманський район, с.Визирка, вул. 51 Перекопської дивізії, 65, у порядку спадкування за заповітом, що залишився після смерті ОСОБА_1, померлого 18 липня 2008 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення, а особами, що не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення протягом десяти днів з дня отримання копії даного рішення.

Суддя: Н.В. Вінська