Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/433/16-ц

08 грудня 2016 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого -судді: Вінтоняк М.Б.

секретаря : Скоблей О.В.

з участю позивача ОСОБА_1

третьої особи ОСОБА_2

представника позивача, третьої особи Гордія В.Г.

відповідача ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5

відповідача ОСОБА_6

представника відповідача ОСОБА_7

преддставника третьої особи Вінтоняка В.Й.

розглянувши у відкритому судовому засіданн в залі суду в м. Надвірна справу за позовом ОСОБА_1, третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_6, третя особа: Битківська селищна рада про усунення перешкод в користуванні дорогою та зобов"язання не чинити перешкод у користуванні дорогою, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_2 звернулися з позовом в суд до ОСОБА_4, ОСОБА_6, третя особа: Битківська селищна рада про усунення перешкод в користуванні дорогою та зобов"язання не чинити перешкод у користуванні дорогою.

В судовому засіданні позивач позов підтримав і пояснив , що він з 2007 року користується земельною ділянкою площею 0,0715 га в АДРЕСА_1. 03.04.2011 року рішенням сесії Битківської селищної ради йому було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення даної земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Єдиним під*їздом до вказаної земельної ділянки та належного йому домоволодіння є дорога загального користування, яка проходить попри домоволодіння відповідачів,які проживають по сусідству і чинять йому перешкоди в користуванні вказаною дорогою, а саме відповідачка ОСОБА_6 відкриває ворота і не дає йому можливості проїхати , а відповідачка ОСОБА_4 викопала траншею впоперек дороги для витікання гноївки із її господарства та зберігає на дорозі кам*яний відсів та річковий гравій.

Просить зобов*язати відповідачів ОСОБА_6 і ОСОБА_4 не чинити йому перешкод в користуванні під*їзною дорогою , а саме відповідачку ОСОБА_6 постійно утримувати ворота у закритому положенні після виїзду та заїзду транспортних засобів, якими користується; відповідачку ОСОБА_4 зобов*язати ліквідувати траншею і забрати з дороги кам*яний відсів та гравій.

Зобов*язати відповідачку ОСОБА_4 не створювати йому будь яких перешкод у користуванні даною дорогою.

Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні свій позов підтримала і пояснила,що вона разом з сім*єю з 2004 року проживає в жилому будинку АДРЕСА_2 і користується земельною ділянкою, яка обслуговує дане домоволодіння і якою раніше користувалися її родичі ОСОБА_9

Єдиною під*їзною дорогою до належного їй домоволодіння є спірна дорога.

Відповідачі ОСОБА_6 і ОСОБА_4 чинять їй перешкоди в користуванні даною дорогою, а саме відповідачка ОСОБА_6 зберігає на вулиці автомобіль, а відповідачка ОСОБА_4 встановила на спірній дорозі дерев*яний паркан і викопала траншею для витікання гноївки.

Просить зобов*язати відповідачку ОСОБА_6 не перекривати спірної дороги будь-якими предметами, в тому числі транспортними засобами,дати їй вільний проїзд і прохід спірною дорогою.

Відповідачку ОСОБА_4 демонтувати огорожу і закрити витік гноївки з її господарства і не чинити перешкод у користуванні спірною дорогою.

Відповідачка ОСОБА_6 в судовому засіданні позов не визнала і пояснила ,що вона разом з сім*єю проживає в АДРЕСА_3. Спірна під*їзд проходить попри належне їй будинковолодіння. Відповідачкою ОСОБА_4 і її родичами за рахунок земельної ділянки якою вони користувалися було влаштовано вказаний під*їзд до її господарства.

На протязі багатьох років через даний під*їзд проходила громадська стежка ,якою користувалися і користуються жителі с.Битків, в тому числі позивач і третя особа . Однак, дана стежка ніколи не була дорогою громадського користування.

Вона не чинить позивачу і третій особі ОСОБА_2 будь яких перешкод в користуванні даним під*їздом , так як транспортних засобів в неї немає, ворота до належного їй домогосподарства вона відкриває по потребі.

А ,тому просить в позові відмовити.

Відповідачка ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнала і пояснила ,що вона разом з сім*єю проживає в АДРЕСА_4. Через земельну ділянку якою користувалися раніше її родичі, а на даний час вона проходила громадська стежка. Враховуючи те, що до належного їй домоволодіння не було під*їзної дороги вона разом з родичами за рахунок земельної ділянки, якою вони користувалися було влаштовано під*їзд до її господарства. Вона обгородила парканом земельну ділянку якою користувалися її родичі, а на даний час вона з сім*єю. Згідно схеми з матеріалів інвентаризації за 1956 рік через земельну ділянку ,якою користується її сім*я будь якої дороги чи громадської стежки не передбачено.

Вона не заперечує проти того щоб позивач і третя особа ОСОБА_2 користувалися даним під*їздом для проходу до їхніх будинковолодінь, однак не бажає щоб вони користувалися даним під*їздом для проїзду грузовими автомобілями.

На спірному під*їзді немає траншеї для витоку гноївки з її господарства, а купа річкового гравію лежить на належному їй під*їзді до господарства, однак це не створює перешкод іншим жителям с. Битків, які користуються її під*їздом як громадською стежкою.

Представник третьої особи Битківської селищної ради в судовому засіданні не заперечив проти задоволення позову і пояснив, що в с. Битків відсутня містобудівна документація, а тому жителі села самостійно за взаємною згодою влаштовують проходи, проїзди до земельних ділянок якими користуються . У позивача і ОСОБА_2 відсутній проїзд до будинковолодінь і земельних ділянок яким вони користуються в АДРЕСА_1 і АДРЕСА_2. Однак, вони можуть користуватися проїздом/громадською стежкою/,якими користуються відповідачі.

У позивача, третьої особи,відповідачів відсутні правовстановлюючі документи як на будинковолодіння так і на земельні ділянки, які їх обслуговують і якими вони фактично користуються, а тому селищна рада не може вирішити даний земельний спір.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст.60 ЦПК України, і на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для вирішення справи та, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи, прийшов до висновку, що в позові слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому зазначеним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Зі змісту ст. 60 ЦПК України випливає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, а також доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню всіх обставин справи: роз*яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін на інших осіб, які беруть участь у справі.

А відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Конституція України визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захистити свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (частина п'ята статті 55 Конституції України ). Це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (частина друга статті 22. стаття 64 Конституції України.

17.07.1997 року Україна ратифікувала Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод . Згідно Статті 1 Протоколу до названої Конвенції « Кожна фізична або юридична особа мас право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У відповідності із ст.83 ЗК України, землі, які належать на праві власності територіальним громадянам сіл, селищ, є комунальною власністю.

Згідно ст..12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад: б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього кодексу: в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальн6ої власності відповідно до цього кодексу.

Особливістю набуття суб"єктивного права власності на землю громадянами та юридичними особами є те, що для виникнення права власності на земельну ділянку не достатньо лише одного юридичного факту, а має бути юридичний склад, з яким закон пов"язує настання, зміну і припинення правовідносин власності на землю. Це означає, що прийняття органами місцевого самоврядування чи державної влади рішення про передачу земельної ділянки у власність не призводить до появи нового власника землі, якщо не будуть виконані інші юридичні дії щодо формування земельної ділянки як об"єкта права власності, виготовлення, видачі і реєстрації документа про право власності на землю.

У відповідності до ст. 116 ЗК України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх в користування.

В судовому засіданні встановлено ,що позивач з 2007 року користується земельною ділянкою площею 0,0715 га в АДРЕСА_1. На даній земельній ділянці позивач самочинно побудував будинковолодіння . 03.04.2011 року рішенням сесії Битківської селищної ради йому було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення даної земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

На даний час проект відведення земельної ділянки площею 0,0715 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1 не виготовлено, Битківською селищною радою не затверджено. Вказана земельна ділянка позивачу не надана у встановленому законом порядку у власність чи в користування.

Третя особа ОСОБА_2 з 2004 року фактично користується будинковолодінням АДРЕСА_2, право власності на яке в неї чи її родичів ОСОБА_9 відсутнє і земельною ділянкою, яка обслуговує дане домоволодіння площею 0,0400 га без правовстановлюючих документів.

Відповідачка ОСОБА_6 проживає з сім*єю в будинковолодінні за адресою АДРЕСА_3 ,правовстановлюючі документи на дане будинковолодіння і земельну ділянку,яка обслуговує будинковолодіння відсутні, технічний паспорт виготовлено на будинковолодіння на ОСОБА_10

Відповідачка ОСОБА_4 проживає з сім*єю в будинковолодінні за адресою АДРЕСА_4 ,правовстановлюючі документи на дане будинковолодіння і земельну ділянку,яка обслуговує будинковолодіння відсутні.

Будинковолодіння АДРЕСА_4 належало ОСОБА_11, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.07.2000 року. Відповідачка ОСОБА_4 на даний час свої права на спадщину після смерті матері не оформила.

Судом також встановлено ,що містобудівна документація , в тому числі генеральний план с. Битків відсутні.

Сторони в судовому засіданні визнали ,що у позивача і третьої особи ОСОБА_2 відсутній під*їзд до будинковолодінь, якими вони користуються.

Спірним під*їздом з дороги з урочища «Мочір» с. Битків шириною в різних місцях від 4,30 метра до 2,85 метра користуються відповідачі .

Згідно листів Битківської селищної ради №02-20/325 від 25.06.2014 року і 02-20/604 від 03.11.2015 року зобов*язано відповідачів не чинити перешкод позивачу і третій особі ОСОБА_2 у проїзді до належних їм будинковолодінь, а саме забрати дерев*яний паркан з проїзду на межі із земельною ділянкою ОСОБА_2 і ліквідувати витік мустівки з господарств.

Як вбачається з акту складеного комісією Битківської селищної ради 11.11.2016 року на спірній дорозі висипано дочкою ОСОБА_4- ОСОБА_12 машину будівельного піску , і на дорозі стоять два автомобілі НОМЕР_1, які належать дочкам відповідачки ОСОБА_4, факту витікання мустівки з господарств відповідачів не встановлено.

Згідно листа Територіального сервісного центру 2641 в Івано-Франківській області №1706 від 17.11.2016 року згідно баз даних Єдиного державного реєстру МВС України за відповідачкою ОСОБА_6 транспортні засоби не зареєстровано.

При таких обставинах в судовому засіданні не здобуто належних та допустимих доказів того , що відповідачка ОСОБА_6 чинить перешкоди позивачу і ОСОБА_2 в користуванні спірним під*їздом .

При цьому судом встановлено , що відповідачка ОСОБА_4 встановила дерев*яний паркан на під*їзді до господарства ОСОБА_2 чим створює їй перешкоди в користуванні земельною ділянкою і будинковолодінням.

Ст.391 ЦК України передбачено ,що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ст..125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Враховуючи вищенаведені докази, досліджені в судовому засіданні суд вважає , що позивач ОСОБА_1 і третя особа ОСОБА_2 не набули в порядку передбаченому законодавством права власності або права користування земельними ділянками, документи, що посвідчують право власності або право користування належними їм будинковолодіннями і земельними ділянками відсутні , а тому заявлений ними позов є передчасним і не підлягає до задоволення.

На підставі ст..ст. 112, 116 ,118, 125, 126, 152 ЗК України, ст.391 ЦК України, керуючись ст..209,213,214,215 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1, третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_6, третя особа: Битківська селищна рада про усунення перешкод в користуванні дорогою та зобов"язання не чинити перешкод у користуванні дорогою - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд.

Суддя Вінтоняк М.Б.

Повний текст рішення виготовлено 13.12.2016 року