СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2016 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва

в складі судді Кицюк В.С.,

за участю секретаря Піддубняк І.О.,

представника заявника ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ПП «УКРБУДПОСТАЧ і К» про перегляд рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами, -

В С Т А Н О В И В :

В вересні 2016 року ПП «УКРБУДПОСТАЧ і К» звернулося до суду із заявою про перегляд ухвали Солом'янського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2013 року по цивільній справі за позовом ПП «УКРБУДПОСТАЧ і К» до ОСОБА_4 про визнання договору недійсним, якою закрито провадження у справі у зв'язку із відмовою позивача від позову, мотивуючи свої вимоги тим, що той представник ПП «УКРБУДПОСТАЧ і К» ОСОБА_5, який подавав до суду відповідну нотаріально засвідчену заяву про відмову від даного позову та закриття провадження у справі, подав в 2016 році нову заяву, в якій зазначив, що договір від імені ПП «УКРБУДПОСТАЧ і К» з ОСОБА_4 06.06.2012 року він не підписував. Окремо, представник заявника в судовому засіданні додав, що ново виявленою обставиною вважає той факт, що в трудовій книжці такого представника ПП «УКРБУДПОСТАЧ і К» ОСОБА_5 міститься запис від 31.08.2012 про те, що в цей день він звільнений з посади директора ПП «УКРБУДПОСТАЧ і К», відтак аж ніяк не мав повноважень підписувати від імені даного підприємства заяву про відмову від позову в вересні 2013 року, яка і стала підставою для винесення рішення, яке на даний час підприємство має бажання переглянути по ново виявленим обставинам (ухвала про закриття провадження у справі)

В свою чергу, представник відповідача категорично заперечував проти задоволення заяви, акцентував увагу на неприпустимості перегляду рішення, яке три роки назад набрало законної сили, по як він зазначав надуманим підставам, які до того ж були предметом оцінки і апеляційної, і касаційної інстанції - це нібито відсутність повноважень у ОСОБА_5 діяти від імені підприємства на час подачі заяви про відмову від позову. Крім того, підсумував, що представник заявника плутає суть рішення, яке він намагається переглянути, що вбачається із так званих визначених ним підстав для такого перегляду, оскільки сама по собі заява представника ПП «УКРБУДПОСТАЧ і К» ОСОБА_5, датована вереснем 2016 року, про те, що він нібито як представник ПП «УКРБУДПОСТАЧ і К» ніколи не підписував ті чи інші договори від імені підприємства, не має жодного відношення до того, що він подав нотаріально засвідчену заяву в вересні 2013 року, в якій повідомив, що відмовляється від позовних вимог по цій справі, за наслідками розгляду якої судом і було прийняте рішення - ухвала про закриття провадження у справі. Вважав, що доводи за заявою є такими, що не ґрунтуються на положеннях ст.361 ЦПК України.

Заслухавши представників та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що 09 жовтня 2013 року Солом'янським районним судом м. Києва закрито провадження у справі за позовом ПП «УКРБУДПОСТАЧ і К» до ОСОБА_4 про визнання договору недійсним (а.с.62)

Як вбачається з тексту даної ухвали суд обґрунтував своє рішення тим, що представником ПП «УКРБУДПОСТАЧ і К» ОСОБА_5 було подану нотаріально засвідчену заяву про відмову від позову і закриття провадження у справі, яка також в оригіналі міститься на а.с.54.

При цьому, в судовому засіданні 09.10.2013 інший «представник» ПП «УКРБУДПОСТАЧ і К» ОСОБА_6 категорично заперечував проти того, щоб суд брав до уваги цю заяву і закривав провадження у справі, мотивуючи таку позицію тим, що на його думку ОСОБА_5 не має відповідних повноважень, оскільки звільнений з посади директора даного підприємства 31.08.2012, що не було взято судом до уваги. Навпаки, суд прийшов до висновку, що такі доводи ОСОБА_6 слід оцінити критично, як і твердження про «сговор» між відповідачем ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.62)

Крім того, знайшли в матеріалах справи підтвердження доводи представника відповідача ОСОБА_4 щодо того, що ще в жовтня 2013 року ПП «УКРБУДПОСТАЧ» був обізнаний із тим, що в трудовій книжці ОСОБА_5 міститься запис про звільнення з посади 31.08.2012. Про це зазначено і в апеляційній, і в касаційній скаргах (а.с.70, 102), що було предметом дослідження судів відповідних інстанцій і знайшло своє відображення в ухвалі як Апеляційного суду м. Києва від 11.11.2013, так і в ухвалі ВССУ від 06.03.2014 (а.с.160) і таким чином, ці обставини не є ново виявленими, тобто такими, про які підприємство дізналося в вересні 2016 року.

На а.с.72, 106 міститься наказ №9 від 30.03.2012 про звільнення ОСОБА_5Є з посади директора ПП «УКРБУДПОСТАЧ і К», на а.с.156-157 - є копія трудової книжки ОСОБА_5 із записом про звільнення останнього 31.08.2012 з посади директора підприємства.

В той же час, і в ухвалі апеляційного суду, і в рішенні касації судові колегії чітко зазначили, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців директором ПП «УКРБУДПОСТАЧ і К» станом на час звернення до суду із заявою про відмову від даного позову був ОСОБА_5 (а.с.54, 91). Касаційний суд підсумував, що вищенаведені доводи в.о. директора ПП «УКРБУДПОСТАЧ і К» ОСОБА_6 не дають підстав для висновку про порушення судами першої та апеляційної інстанції у цій справі норм процесуального законодавства, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи (ас.160 на звороті)

ВССУ зауважив, що закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.205 ЦПК України дійшов вірного висновку, що директор ПП «УКРБУДПОСТАЧ і К» ОСОБА_5 відмовився від позову, про що подав відповідну нотаріально посвідчену заяву (а.с.160 на звороті)

Таким чином, матеріалами справи спростована позиція заявника щодо того, що обставини про наявність відмітки в трудовій книжці ОСОБА_5 про звільнення 31.08.2012 заявник дізнався лише в вересні 2016 року.

Відповідно до ч.2 ст.361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою,на час розгляду справи.

За змістом роз'яснень, викладених у п.п.3, 4, 5, 7 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також, обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до ново виявлених обставин.

Таким чином, необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, які були покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

В свою чергу, також під час розгляду справи достовірно встановлено що тим обставинам, які заявник вважає ново виявленими вже надавав оцінку і апеляційний, і касаційний суд, про що суд зазначав вище.

Неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини не є підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з ново виявленими обставинами.

Обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

В даному контексті су звертає увагу заявника на те, що предметом перегляду може стати саме ухвала про закриття провадження у справі, але аж ніяк не ухвалення рішення по суті позовних вимог, відтак посилання заявника на можливе не підписання тих чи інших угод, які могли бути підставою як для стягнення заборгованості, так і бути предметом визнання їх недійсними, суд до уваги не бере і вважає, що на прийняття судом в жовтні 2013 року рішення про закриття провадження у цій справі жодним чином не вплинуло.

Ураховуючи наведене, обставини, на які посилається заявник у поданій заяві, не можуть розцінюватися як нововиявлені обставини для перегляду рішення згідно статті 361 ЦПК, оскільки не є істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення - ухвали про закриття провадження у справі.

Задоволення судом заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами всупереч вимогам ЦПК лише на підставі однієї тільки незгоди сторони із ухваленим рішенням порушує принцип правової визначеності і право заявника на доступ до правосуддя, яке гарантується пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.ХІ.1950)

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення зазначеної заяви.

Керуючись ст.ст. 361, 365 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ПП «УКРБУДПОСТАЧ і К» про перегляд рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її постановлення.

Суддя: В.С. Кицюк