АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2459/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 24 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 вересня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Черкаське хімволокно" в інтересах Відокремленого підрозділу "Черкаська ТЕЦ" до ОСОБА_6 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію ,-

в с т а н о в и л а :

В травні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно» в інтересах Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» (далі ПАТ «Черкаське хімволокно» в інтересах ВП «Черкаська ТЕЦ») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію, мотивуючи свої вимоги тим, що 11 лютого 2015 року між сторонами був укладений договір № 3919/16 «Про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води», який вважається пролонгованим на наступні роки. Пунктом 9 договору передбачено здійснення оплат щомісячно протягом року. Платежі мають вноситись не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Позивач зазначає в позові, що ОСОБА_6 не виконувала своїх зобовязань щодо своєчасної та повної сплати за спожиту теплову енергію, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість, яка станом на 1 квітня 2016 року складає 12 649,21 грн. Попередження ОСОБА_6 з вимогою погасити борг, пропозиції укласти договір про реструктуризацію позитивного результату не дали.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 липня 2015 року відмовлено позивачеві у задоволенні заяви про видачу судового наказу, у звязку з наявністю спору про право.

З таких обставин позивач звернувся до суду та просив стягнути з ОСОБА_6 на користь ВП «Черкаська ТЕЦ» ПАТ «Черкаське хімволокно» борг, який станом на 1 квітня 2016 року становить 12 649,21 грн.

15 вересня 2016 року представник ОСОБА_6 ОСОБА_7 під час розгляду справи подав до суду заяву про застосування строку позовної давності.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 вересня 2016 року позов ПАТ "Черкаське хімволокно" в інтересах ВП "Черкаська ТЕЦ" до ОСОБА_6 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП "Черкаська ТЕЦ" борг за спожиту теплову енергію в розмірі 12 649,21 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_6 ОСОБА_7 оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що при розгляді справи суд не врахував наведені стороною відповідача обставини, що мають значення для повного і обєктивного вирішення справи, не взяв до уваги докази, що мають значення по справі, через це неправильно застосував норми матеріального права, чим порушив вимоги цивільного законодавства до здійснення судочинства в частині правосудності судових рішень. Також апелянт зазначає, що у звязку з тим, що у квартири, до якої подається теплова енергія, є два співвласники, тому зобовязання сплачувати грошові кошти за спожите тепло мають дві особи. Через скрутне матеріальне становище відповідач по справі не мала можливості оплатити надані послуги в повному обсязі, тому сплачувала хоч якісь кошти, та вважає, що таким чином строк позовної давності не було перервано. Апелянт просить суд, скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з відповідачки 1 / 2 частину заборгованості в межах строку позовної давності.

Сторони в судове засідання не зявилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується даними судових повісток про вручення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягає застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам закону не відповідає.

Вирішуючи спір, та ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із обґрунтованості та доведеності вимог, посилаючись на заборгованість відповідача перед позивачем за спожиту теплову енергію та гарячу воду станом на 1 квітня 2016 року в розмірі 12649, 21 грн. Суд першої інстанції не прийняв до уваги заперечення відповідача проти задоволення позовних вимог та заяву про застосування строків позовної давності, вважаючи, що вчиненням дій, що свідчать про визнання боргу відповідачем була сплата коштів за спожиту теплову енергію, тому перебіг позовної давності перервано.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції в 12 лютого 2016 року між ПАТ "Черкаське хімволокно" в особі ВП "Черкаська ТЕЦ" та ОСОБА_6 було укладено договір № 3919/16 «Про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води», який вважається пролонгованим на наступні роки.

Згідно до п. 9 договору розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Позивачем було направлено до Соснівського районного суду м. Черкаси заяву про видачу судового наказу щодо стягнення з відповідача ОСОБА_6М заборгованості за спожиту теплову енергію.

21 липня 2015 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси відмовлено позивачу у задоволенні зазначеної заяви на підставі ст. 100 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. При цьому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону України обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Оскільки відповідач ОСОБА_6М отримувала надані ПАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» комунальні послуги з опалення та постачання гарячої води, які своєчасно не оплачували, то порушене право позивача підлягає судовому захисту.

15 вересня 2016 року представник ОСОБА_6 ОСОБА_7 подав до суду заяву про застосування строку позовної давності.

Згідно до вимог ст.ст. 256, 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст. 267 ЦК України). Загальний строк позовної давності 3 роки (ст. 257 ЦК України).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

Згідно ч.3,4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Колегія не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дії відповідача ОСОБА_6М свідчать про визнання нею наявності у заборгованості перед позивачем, отже строк позовної давності був перерваний у відповідності до ст. 264 ч. 1 ЦК України та згідно ч. З вказаної статті його перебіг розпочинався заново.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 2 ст. 10 ЦПК України сторони на інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Обовязок доказування та подання доказів, встановлений ст. 60 ЦПК України, в якій зазначено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач, звертаючись 05 травня 2016 року до суду з позовом, просив стягнути заборгованість з відповідача ОСОБА_6 в розмірі 12 649 грн. 21 коп. станом на 01 квітня 2016 року.

Із наданого позивачем розрахунку суми заборгованості ( а. с. 6) вбачається, що станом на січень 2011 року зазначена позивачем сума заборгованості становила 7639, 08 грн., а станом на квітень 2016 року розмір заборгованості зріс до 12649 грн. 21 коп. , на стягненні якої наполягає позивач, та вказана сума повністю була стягнута судом першої інстанції з відповідача ОСОБА_6М на користь позивача.

Однак, колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки вважає, що слід застосувати строк позовної давності, тому з відповідача ОСОБА_6М необхідно стягнути борг за спожиту теплову енергію перед ПАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» в розмірі 3151,55 грн. згідно розрахунків за період з травня 2013 року по квітень 2016 року в межах трирічного строку позовної давності, з врахуванням сплачених нею щомісячних платежів .

Доводи апеляційної скарги є обгрунтованими та підлягають задоволенню щодо вимог про застосування трирічного строку позовної давності до заявлених позивачем вимог про стягнення заборгованості, починаючи з травня 2013 року по квітень 2016 року, оскільки судом першої інстанції відмовлено в застосованні строку позовної давності.

Однак, в матеріалах справи відсутні належні та допустиму докази про наявність двох співвласників квартири, що крім відповідача ОСОБА_6 квартира належить іще іншій особі. Ні відповідач, ні її представник не надали відповідних доказів на підтвердження своїх доводів про двох співвласників квартири ні суду першої, ні апеляційної інстанцій, а тому вказані доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги колегією суддів та апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду першої інстанції не може залишатись в силі, оскільки при його ухваленні судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України є обовязковою підставою для скасування рішення суду і ухвалення нового рішення, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 3151,55 грн. згідно розрахунків за період з травня 2013 року по квітень 2016 року в межах трирічного строку позовної давності.

Судові витрати відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України не стягуються, оскільки відповідач ОСОБА_6М є інвалідом 1 групи та звільнена відповідно до вимог закону від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 задовольнити частково.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 вересня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Черкаське хімволокно" в інтересах Відокремленого підрозділу "Черкаська ТЕЦ" до ОСОБА_6 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства "Черкаське хімволокно" в інтересах Відокремленого підрозділу "Черкаська ТЕЦ" задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» борг за спожиту теплове енергію в розмірі 3151,55 грн. за період з травня 2013 року по квітень 2016 року.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :