Справа № 750/9757/16-ц
Провадження № 2/750/2726/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2016 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючого судді Рахманкулової І.П.,

із секретарем Разумейко К.М.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» про визнання неправомірними дій,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «Чернігівобленерго», в якому просить визнати неправомірним не допущення 20 січня 2016 року ОСОБА_3 представника позивача ОСОБА_1 посадовими і службовими особами відповідача на засідання комісії загальнодоступного ІКЦ ПАТ «Чернігівобленерго», яке відбувалося за адресою: м.Чернігів, вулиця Горького, 40, і на якому розглядався запит Держенергонагляду стосовно скарги позивача міністру енергетики щодо невиконання судових рішень.

Обгрунтовано позов тим, що відповідач безпідставно не допустив на засідання комісії ІКЦ його представника за довіреністю ОСОБА_3, чим порушено передбачене ст. 59 Конституції України право скористатися правовою допомогою. Позивач зазначив, що оскільки він не має юридичної освіти, а тому доручив вести його справи щодо відновлення електропостачання в його будинку своєму представнику - ОСОБА_3, для цього видав нотаріально посвідчену довіреність. Так як відповідач відмовився допустити його представника на засідання комісії ІКЦ, де розглядалися звернення ОСОБА_1, адресовані Президенту України та Міністру енергетики та вугільної промисловості України щодо невиконання енергопостачальником судових рішен, ухвалених на користь споживача, а тому позивач не міг самостійно без особи, яка надає правову допомогу, а саме свого представника, приймати участь у засіданні комісії та належним чином захищати свої права.

Позивач в судовому засіданні підтримав заявлений позов та просив суд його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, посилаючись на те, що позивач запрошувався листом від 14.01.2016 року на засідання комісії особисто або пропонувалося направити повноваженого представника. Оскільки позивач зявився на засідання комісії ІКЦ особисто, йому було запропоновано прийняти участь особисто в засіданні комісії ІКЦ, зазначивши, що його представника ОСОБА_3 не було запрошено на дану комісію. Представник відповідача не заперечувала того факту, що представника позивача за довіреністю ОСОБА_3 не було допущено на засідання комісії ІКЦ 20.01.2016 року, а також стверджувала, що ОСОБА_1 в категоричній формі відмовився проходити до кімнати, де відбувалося засідання, без ОСОБА_3, якого не було запрошено. Крім того, представник відповідача зазначила, що Положенням про інформаційно консультаційний центр по роботі із споживачами електричної енергії, затвердженим постановою НКРЕ України від 12.03.2009 року №299, взагалі не передбачена можливість участі споживачів на засіданні комісії ІКЦ.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, допитавши свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, дослідивши письмові докази у справі, суд знаходить підстави для задоволення позову, виходячи з наступного.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Чернігівобленерго» про визнання незаконним відключення від електромережі домоволодіння та зобовязання відновити електропостачання, судом встановлено, що 30.03.2015 року домоволодіння позивача за адресою: м. Чернігів, вул. Пухова, 114-а було повторно відключено за неіснуючий борг, а тому даним рішенням зобовязано ПАТ «Чернігівобленерго» відновити електропостачання ОСОБА_1 за вказаною вище адресою.

На підставі цього рішення судом видано виконавчий лист № 750/1082/15, який знаходиться на примусовому виконанні у Центральному відділі ДВС Чернігівського міського управління юстиції (виконавче провадження № 48423100 відкрите 11.08.2015 року).

З приводу не підключення електроенергії в будинку позивача, ОСОБА_1 неодноразово звертався до контролюючих та правоохоронних органів, що підтверджується копіями звернень та відповідей на його адресу, що містяться в матеріалах справи.

25.12.2015 року Державна інспекція з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Чернігівській області направила на адресу т.в.о голови правління ПАТ «Чернігівобленерго» листа за №31/27/29-135, в якому зазначено про необхідність розглянути на засіданні комісії ІКЦ по роботі зі споживачами електричної енергії при ПАТ «Чернігівобленерго» із залученням представників Інспекції, сектору НКРЕКП у Чернігівській області та заявника (або його представника), згідно положення про ІКЦ звернення ОСОБА_1, адресоване Міністерству енергетики та вугільної промисловості України щодо невиконання судових рішень (а.с.33)

ПАТ «Чернігівобленерго» 14.01.2016 року надіслало позивачу листа за №04/145, в якому повідомлено про засідання комісії ІКЦ 20.01.2016 року о 14-00 год. за адресою: м. Чернігів, вулиця Горького, 40 та запрошено ОСОБА_1 особисто прийняти участь у засіданні комісії ІКЦ або направити повноважного представника (а.с.12)

Як зазначив у судовому засіданні позивач, чого не заперечувала представник відповідача, на засідання комісії ОСОБА_1 прибув з представником ОСОБА_3, проте, оскільки ОСОБА_3 не було допущено на засідання комісії ІКЦ, у зв'язку з чим участі в ній не приймав і позивач.

При цьому, позивач у судовому засіданні пояснив, що він не є юридично обізнаним, адже питаннями відновлення електропостачання займався його представник за довіреністю ОСОБА_3, а тому без свого представника споживач не міг належно відстоювати свої права на засіданні комісії і не пішов на неї.

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на правову допомогу.

У рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 р. № 23-рп/2009 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_6 щодо офіційного тлумачення положень ст. 59 Конституції України (справа про правову допомогу), висловлена правова позиція щодо правової допомоги, згідно з якою правова допомога є багатоаспектною і включає, крім інших її видів, також представництво в судах. Вибір форми та субєкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. У частині першій ст. 59 Конституції України не міститься обмежень стосовно кола субєктів надання правової допомоги та вимог щодо їх професійної підготовки, а у частині другій передбачено, що для забезпечення права на захист та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.

Відповідно до ч.1,3 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобовязана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст. 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю.

ОСОБА_1 згідно довіреності від 06.04.2015 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу та зареєстрована в реєстрі за №177, уповноважив ОСОБА_3 представляти його інтереси в усіх без винятку установах та організаціях, незалежно від форм власності та господарювання, в тому числі вести справи в суді, а також представляти інтереси ОСОБА_1 в державних та недержавних установах, організаціях, підприємствах з усіх питань, що можливо виникнуть (а.с.13)

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач, скориставшись передбаченим чинним законодавством правом вести справи через представника, разом зі своїм представником, який за твердженням позивача надає йому правову допомогу, прибув на засідання комісії ІКЦ, але відповідач безпідставно обмежив право позивача, не допустивши до участі у засіданні комісії ІКЦ представника ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_3

Враховуючи, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом, суд вважає доведеними і такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача про визнання неправомірними дій Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» щодо не допущення ОСОБА_3, як представника ОСОБА_1 за довіреністю на засідання комісії інформаційно-консультаційного центру 20.01.2016 року, яке відбувалося за адресою: м. Чернігів, вулиця Горького, 40, де розглядалися скарги ОСОБА_1, адресовані Президенту України та Міністру енергетики та вугільної промисловості України щодо невиконання судових рішень енергопостачальником, ухвалених на користь споживача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 213-215, 218 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» про визнання неправомірними дій, задовольнити.

Визнати неправомірними дії Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» щодо не допущення ОСОБА_3, як представника ОСОБА_1 за довіреністю на засідання комісії інформаційно-консультаційного центру 20.01.2016 року, яке відбувалося за адресою: м. Чернігів, вулиця Горького, 40, де розглядалися скарги ОСОБА_1, адресовані Президенту України та Міністру енергетики та вугільної промисловості України щодо невиконання судових рішень енергопостачальником, ухвалених на користь споживача.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» на користь держави 551 грн 20 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.П. Рахманкулова