АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2483/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19,27 Олійник М. Ф.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоВініченка Б. Б.
суддівХрапка В. Д., Новікова О. М.
при секретаріВинник І. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 21 вересня 2016 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_7, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2015 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

В обгрунтування своїх позовних вимог вказував, що 11 листопада 2013 року між ПАТ «Астра Банк» та ОСОБА_7 був укладений кредитний договір № 73005. за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 102 396 грн. зі сплатою 20,39 % річних за користування кредитом на строк по 11 листопада 2020 р.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 11 листопада 2013 року між ПАТ «Астра Банк» та ОСОБА_6 був укладений договір поруки № 73005/П, за умовами якого поручитель поручився перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором № 73005 у солідарному порядку.

02 грудня 2013 р. між ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі - продажу прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Астра Банк» передало ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 73005 від 11 листопада 2013 р.

ОСОБА_7 зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв'язку із чим станом на 31 липня 2015 р. ОСОБА_7 має заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 101 990,87 грн., з яких 88 452,25 грн. - заборгованість за кредитом, 13538, 62 грн. - заборгованість за відсотками, яку ПАТ «Дельта Банк» просив стягнути солідарно із ОСОБА_7 та ОСОБА_6 Судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 21 вересня 2016 року позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено повністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 та ОСОБА_7, посилаючись на порушення судом процесуальних та матеріальних норм права, невідповідність рішення суду дійсним обставинам справи та наявним у справі доказам, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк».

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи із наступного.

Згідно з вимогами п. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення суду відповідає даним вимогам закону.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, районний суд вважав, що відповідач ОСОБА_7 належним чином не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, за неї відповідно до договору поруки поручився відповідач ОСОБА_6, то з вказаних осіб в солідарному порядку на користь позивача ПАТ «Дельта Банк» необхідно стягнути заборгованість за вказаним вище кредитним договором згідно наданого банком розрахунку.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 11 листопада 2013 року між ПАТ «Астра Банк» та відповідачем ОСОБА_7 був укладений кредитний договір № 73005, за умовами якого відповідач ОСОБА_7 отримала у ПАТ «Астра Банк» кредит у розмірі 102 396 грн. з розрахунку 20,39 % річних за користування кредитом на строк до 11 листопада 2020 року. (а.с. 7, т.1)

11 листопада 2013 року за відповідача ОСОБА_7 згідно з договором поруки № 73005/П поручився відповідач ОСОБА_6, який за умовами договору зобов'язався солідарно відповідати разом із боржником за договором кредиту № 73005.(а.с. 18, т.1)

02 грудня 2013 року між ПАТ «Астра Банк» та позивачем ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі - продажу прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Астра Банк» передало (відступило) позивачу ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, зокрема і за кредитним договором № 73005 від 11.11.2013 р. та за договором поруки № 73005/П. (а.с. 69-70, т.1)

Згідно п. 2.3 договору, права вимоги переходять від продавця до покупця та обов'язки продавця передати права вимоги вважаються виконаними з моменту підписання продавцем та покупцем акту приймання-передачі права вимоги.

В апеляційній скарзі апелянт вказує на те, що такий акт, його належними чином посвідчені копія або витяг у матеріалах справи відсутні, а висновок суду про передачу права вимоги за кредитним договором відповідача ОСОБА_7 перейшло до ПАТ «Дельта Банк» є безпідставним.

Вказані доводи апелянта колегією суддів відхиляються та оцінюються критично, враховуючи слідуюче.

В матеріалах справи міститься акт приймання-передачі права вимоги до договору купівлі-продажу права вимоги від 02 грудня 2013 року на підтвердженян виконання п.2.3. договору, який є невід'ємною його частиною та посвідчує факт здійснення відступлення (а.с. 184, т.1)

Частинами 1, 3 ст. 512 ЦК передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов'язанні допускається протягом усього часу існування зобов'язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України зміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не є сторонами договору купівлі-продажу прав вимоги від 02 грудня 2013 року за договором№ 73005, а за вказаним договором мало місце відступлення права вимоги від первісного (ПАТ «Астра Банк») до нового кредитора (ПАТ «ДельтаБанк), тому він прав позивача не порушує, оскільки згода боржника на заміну кредитора у зобов'язанні не потрібна.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів з приводу визнання договору купівлі - продажу прав вимоги від 02 грудня 2013 року недійсним, недійсність переданої вимоги не є предметом даного спору про стягнення заборгвоаності за кредитним договором, а доводи апелянта в частині укладення такого договору та правомірності передачі права вимоги за кредитним договором до позивача є безпідставними.

Неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора (ст. ст. 516, 613 ЦК України). Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов'язання у повному обсязі не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов'язань взагалі.

Доводи апеляційної скарги в частині порушення судом процесуальних норм права та незалучення до участі у справі первісного кредитора із вищевказаних підстав ґрунтуються на невірному тлумаченні апелянтами норм діючого матеріального та процесуального права та є безпідставними.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, встановивши дійсні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення спору, і ухвалив у справі законне та обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на законність ухваленого рішення. Підстав для скасування рішення з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія не знаходить.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, п. 1 ст. 308, ст. ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 21 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили одразу після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів після її проголошення.

Головуючий :

Судді :