Справа № 344/5754/16-ц
Провадження № 4-с/344/69/16
У Х В А Л А

07 грудня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.,

за участі секретаря Прокопів С.Р.

скаржника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 до Відділу ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції про визнання незаконною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

в скарзі вказано, що на виконанні у Відділі ДВС перебуває виконавче провадження за виконавчим листом на виконання вироку Івано-Франківського міського суду про стягнення грошових коштів. Було відкрито виконавче провадження, стягнення не здійснено, 28/04/2016 р. скаржник отримав постанову про повернення виконавчого документа. Вказану постанову скаржник вважає незаконною з підстави не виконання ДВС обов`язку з примусового виконання виконавчого листа.

В судовому засіданні скаржник підтримав скаргу з підстав, що в ній зазначені.

Представник ДВС втретє не з`явився в судове засідання, не виконав обов`язку, встановленого для нього судом щодо забезпечення явки в судове засідання представника та надання матеріалів виконавчого провадження.

Відповідно до п. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

В ст. 60 ЦПК України вказано, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

15/12/2014 р. ухвалено вирок, яким частково задоволено позов.

11/03/2015 р. видано виконавчий лист на виконання вироку.

20/03/2015 р. відкрито виконавче провадження на виконання вказаного вироку.

19/04/2016 р. ухвалено постанову про повернення виконавчого документа з підстав відсутності майна, придатного для стягнення.

Відповідно до ст. 129 Конституції України обов'язковість рішень суду визначено однією із основних засад судочинства.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а також здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п. 5 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на час відкриття провадження та вчинення виконавчих дій) у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

Таким чином перед судом не доведено правових підстав для закінчення виконавчого провадження.

Особа, дія якої оскаржено не здійснила будь-яких дій для спростування скарги.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цій ухвалі, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд, -

УХВАЛИВ:

скаргу задовольнити;

постанову державного виконавця Гуменюка А.С. відділу ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції від 19/04/2016 р. про повернення виконавчого документа №344/12476/13-к стягувачеві визнати неправомірною, виконавчий лист повернути відділу ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції для його виконання, поновивши строк звернення до суду в цій справі.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з моменту її отримання сторонами.

Головуючий суддя С.О. Бородовський