Справа №610/3730/16-ц
Провадження 2/610/1321/2016
УХВАЛА

про повернення заяви про забезпечення позову

21.12.2016 року Суддя Балаклійського районного суду Харківської області Тімонова В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1, в особі її представника за довіреністю ОСОБА_2, про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, в особі її представника за довіреністю ОСОБА_2, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, за участю третіх осіб: ОСОБА_4 та ОСОБА_5, про визнання договору купівлі продажу квартири недійсним.

Одночасно із заявою представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 надала суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1.

Заява обґрунтована побоюванням позивача, що відповідач може розпорядитися даною квартирою та відчужити її на користь невідомих осіб, що ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду.

Ознайомившись із заявою, дослідивши матеріали справи, вважаю, що вона підлягає поверненню заявнику з наступних підстав.

Згідно ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом 4 зазначеної постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому матеріали справи не містять навіть копії договору купівлі продажу спірної квартири, а тим самим доказів на обґрунтування доводів позивача про те, що виконання рішення у майбутньому може бути утруднене чи відповідач буде ухилятись від виконання такого рішення.

Відповідно до ч.8 ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст.151 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ч.8 ст.153,210 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, в особі її представника за довіреністю ОСОБА_2, про забезпечення позову в справі за її позовом до ОСОБА_3, за участю третьої особи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання договору купівлі продажу квартири недійсним - повернути заявнику.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя :