Справа № 2-1545/08 Провадження № 2-і/772/1/16Головуючий в суді першої інстанції
Категорія Доповідач Копаничук С. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
05 грудня 2016 року м. Вінниця
Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:
Головуючої: Копаничук С.Г.
Суддів: Колоса С.С., Берегового О.Ю.
при секретарі: Торбасюк О.І.
за участю представника ОСОБА_1 ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Вінницької міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво, -
В с т а н о в и л а :
В лютому 2008 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Вінницької міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво.
Рішенням Ленінського районного суду м.Вінниці від 22.04.2008 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано за ОСОБА_3 право власності на перебудовану квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 195,1 кв.м. та терасою, площею 35,7 кв.м., до якої входить: 1-й поверх: коридор 1(3)-1, кімната 1(3)-2, кладова 1(3)-3, санвузол 1(3)-4, кухня-їдальня 1(3)-5; 2-й поверх: коридор 6-1, прихожа 6-2, кімната 6-3, туалет 6-4, туалет 6-5, кімната 6-6, тераса; 3-й поверх: сходова клітина 6-7, хол 6-8, санвузол 6-9, кімната 6-10. В решті позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 27.01.2016 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 14.09.2016 року, апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задоволено. Рішення Ленінського районного суду м.Вінниці від 22.04.2008 року скасовано. В задоволенні позову ОСОБА_3 до Вінницької міської ради про визнання права власності на перебудовану квартиру АДРЕСА_2 - відмовлено.

08.11.2016 року ОСОБА_1 звернулась до апеляційного суду Вінницької області з заявою про ухвалення додаткового рішення у даній справі щодо стягнення судових витрат, посилаючись на те, що ухвалюючи рішення 27.01.2016 року, суд не вирішив питання про стягнення з правонаступника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на її користь витрат, повязаних з оплатою правової допомоги в розмірі 5500 грн.

Заслухавши доповідача, осіб, які беруть участь у розгляді справи, перевіривши доводи викладені у заяві, дослідивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що заява підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Ч. 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи належать, зокрема, витрати на правову допомогу.

В п.48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014 року розяснено, що витрати на правову допомогу, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.01.2016 року ОСОБА_2 уклала з адвокатом ОСОБА_5 договір про надання правової допомоги (т.1, а.с.249). При цьому, докази понесення витрат на правову допомогу на день ухвалення апеляційним судом рішення заявницею не надані і в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи, що на момент ухвалення рішення розмір судових витрат, повязаних з наданням правової допомоги та їх обґрунтування документально не підтверджені, не були предметом дослідження та оцінки, колегія суддів вважає, що підстав для ухвалення додаткового рішення про стягнення цих витрат немає.

Разом з тим, в матеріалах справи наявні докази сплати представником ОСОБА_1 ОСОБА_2 142,04 грн. судового збору за подачу апеляційної скарги (т.1, а.с.136).

Оскільки апеляційним судом під час ухвалення рішення не вирішувалось питання про розподіл підтверджених судових витрат, стягненню підлягає сплачений судовий збір у вказаному розмірі.

На підставі викладено та керуючись ст.ст. 220, 307, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В и р і ш и л а:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 142,04 грн. судового збору.

В іншій частині вимог заяви у цьому провадженні відмовити.

Додаткове рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: