Номер провадження: 22-ц/785/6017/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Погорєлової С.О., Сидоренко І.П.,

при секретарі: Колмакові В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 червня 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21 червня 2016 року позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - задоволений.

Стягнуто з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за Договором кредиту № №2008/13-1-08/455 від 18 вересня 2008 року у розмірі 72 602,92 доларів США, що в еквіваленті до офіційного курсу НБУ (на час подання позовної заяви) складає: 852 945,90 гривень, а також судовий збір у розмірі 3654 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 подала до суду апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд застосувати строки позовної давності до даної категорії справ у звязку з їх пропущенням та скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 червня 2016 року та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно ст.308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Так, судом першої інстанції було вірно встановлено, що 18 вересня 2008 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» (Відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи від 14.06.2010 року найменування юридичної особи змінено на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРСОЦБАНК») та ОСОБА_2, як позичальником укладено Договір кредиту №2008/13-1-08/455.

Відповідно до умов договору кредиту Кредитор надав Позичальнику грошові кошти в сумі 42 000 доларів США у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання зі сплатою 13,5 відсотків річних з кінцевим терміном повернення заборгованості до 17 вересня 2013 ( п. 1.1. Договору кредиту).

Свої зобов'язання, визначені Договору кредиту, Позивачем виконано належним чином в повному обсязі.

Відповідно до п.п. 1.1.1., 2,5. договору кредиту Відповідач зобов'язаний погашати Банку Кредит та відсотки за його користування згідно умов Договору кредиту та повернути Банку в повному обсязі суму кредиту в строк, визначений п. 1.1 Договору.

Згідно Договору кредиту, Позичальник зобов'язаний сплачувати Кредитору проценти в розмірі, передбаченому п. 1.1 цього Договору згідно графіку, визначеному п.п. 1.1.1. Договору кредиту.

Враховуючи, що зобов'язання Позичальником за Договором кредиту своєчасно не виконувались виникла кредитна заборгованість, яка станом на 17.06.2014 року (згідно розрахунку позивача) суми заборгованості по кредитному договору складає 72 602, 92 доларів США, що в еквіваленті до офіційного курсу НБУ складає: 852 945,90 грн., а саме:

- сума заборгованості за кредитом 38527,95 доларів США, що еквівалентно 449 457,99 гривень;

- сума заборгованості за відсотками 25 565,94 доларів США, що еквівалентно 300351,05 гривень;

- розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 5466,98 доларів США, що еквівалентно 64226,56 гривень;

- розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 3312,05 доларів США, що еквівалентно 38910,29 гривень.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно ст. 629, ч. 1 ст. 610 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За правилами ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Встановивши вказані обставини справи та застосувавши названі норми права, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки позичальник істотно порушив норми Закону та умови кредитного договору, не виконавши взяті на себе зобов'язання щодо повернення кредиту разом з нарахованими відсотками та іншими платежами, передбаченими Договором.

Доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 про те, що, оскільки 27.08.2014 року позивачем було подано заяву про стягнення заборгованості, тому позовна давність була пропущена більш ніж на один рік, є неспроможними з огляду на наступне.

За правилами, встановленими ст. ст. 256, 257, 261 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом частини третьої, четвертої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина пята статті 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України.

Відповідно п.7.3. кредитного договору, договір набуває чинності з дня його укладання та діє до остаточного виконання сторонами своїх зобовязань.

З наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач ОСОБА_2 осатаній платіж зі сплати процентів за користування кредитом здійснила 30.03.2011 року, у звязку з чим у неї за період з 10.06.2009 року по 17.06.2014 р. виникла заборгованість користування кредитом у розмірі 72 602,92 дол. США, що в еквіваленті до офіційного курсу НБУ складає 852 945,90 грн.

Кінцевий термін повернення заборгованості встановлений договором 17 вересня 2013 року.

Банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитом 27.08.2014 р. , тобто в межах, встановленого законом трирічного строку.

Отже, викладені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

Суд першої інстанції повно встановив фактичні обставини справи на основі обєктивної оцінки наданих сторонами доказів, вірно застосував норми матеріального права до спірних правовідносин та з урахуванням зібраних доказів дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову та стягнув заборгованість за договором кредиту.

Однак, при вирішенні цього спору суд першої інстанції допустив помилку, яка не вплинула на правильність прийнятого рішення, однак тягне за собою його зміну в частині виключення з мотивувальної частини рішення абзац 11 (одинадцятий) на сторінці 3 (третій) «Розглянувши справу повно, всебічно, обєктивно та неупереджено, суд вважає, що заявлені позовні вимоги, є необґрунтованими, недоведеними, а том у вважає за необхідним у задоволенні позову відмовити.».

Враховуючи вищенаведене, рішення слід змінити, виключивши з мотивувальної частини рішення абзац 11 (одинадцятий) на сторінці 3 (третій), в решті рішення залишити без змін.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 червня 2016 року змінити виключивши з мотивувальної частини рішення на сторінці 3 абзац 11 «Розглянувши справу повно, всебічно, обєктивно та неупереджено, суд вважає, що заявлені позовні вимоги, є необґрунтованими, недоведеними, а тому вважає за необхідним у задоволенні позову відмовити.»

В решті рішення залишити без змін

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: І.П. Сидоренко

ОСОБА_4