Справа №295/5208/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючої судді Чішман Л.М.

Секретаря Савіної Л.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_2 по цивільній справі за заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з указаною скаргою в якій просить визнати дії старшого державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_2 незаконними. Крім того, просить визнати протиправнними та скасувати постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 23.06.2016 року та 14.09.2016 року у виконавчому провадженні №50934991, винесені старшим державним виконавцем Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_2.

В обґрунтування заявлених вимог вказує, що 22.04.2016 року постановою старшого державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_2 було відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 20100,00 грн. безпідставно отриманих коштів та 243,60 грн. судового збору. Надано заявнику самостійно виконати у строк до 28.04.2016 року. Відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 23.06.2016 року старший державний виконавцем ОСОБА_2 було накладено арешт на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 та квартиру №8 по пров. 9-му Максютова, 10-А у м. Житомирі, які належать ОСОБА_1 на праві приватної власності.

Крім того, вказав, що після встановлення місця знаходження одного з транспортних засобів державним виконавцем Петрусем С.А. від 30.08.2016 року проведено опис майна боржника, що належить йому на праві приватної власності, а саме автомобіля «Фольксваген Гольф-3 1.6» 1997 р.в., д.н.з. НОМЕР_1, а постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 14.09.2016 року старшим державним виконавцем Левківською Л.І. було накладено арешт на транспортні засоби ВАЗ 2121, 1984 р.в., д.н.з. АМ 2153АН та «Volkswagen Golf 3 1.6» 1997 р.в., д.н.з. НОМЕР_1. Заявник важає, що під час вчинення виконавчих дій були порушені приписи ст. 52, ч. 3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, державним виконавецем не враховано тієї обставини, що боржник отримує заробітну плату з якою можутьпроведені відрахування для повернення боргу, крім того вартість майна, на яке накладено арешт значно перевищує суму стягнення.

В судовому засіданні, представник скаржника ОСОБА_4, просив задовольнити скаргу з підстав викладених у ній.

Старший державний виконавець Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_2 заперечувала щодо задоволення скарги. Пояснила, що виконавчий лист, виданий Богунським районним судом м. Житомира та предявлений до виконання стягувачем, відповідав вимогам Закону України «Про виконавче провадження», підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження, були відсутні. Дії державного виконавця по винесенню постанови про відкриття виконавчого провадження та постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні ВП №50934991 є законними, вказані постанови були винесенні за наявності підстав для цього, передбачених Законом України «Про виконавче провадження». Окрім того, під час винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 14.09.2016 року державним виконавцем були враховані положення «Порядку реалізації арештованого майна» затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2015 р. № 2710/5, її дії були послідовними з урахуванням часу виявлення майна боржника. Письмові заперечення долучені до матеріалів справи.

Представник стягувача ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення скарги, пояснив, що рішення суду про стягнення коштів добровільно не виконано, тому на його думку державним виконавцем вживаються законні заходи примусового виконання рішення суду.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що в провадженні Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області перебуває виконавче провадження ЄДРВП №50934991 від 22.04.2016 року, відкрите з виконання виконавчого листа №295/5208/15-ц, виданного Богунським районним судом м. Житомира від 20.04.2016 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 20100,00 грн. безпідставно отриманих коштів та 243,60 грн. судового збору. Встановлено боржнику строк для самостійного виконання рішення суду до 28.04.2016 року включно.

Зі змісту відповіді ДПІ державним виконавцем встановлено, що у боржника відстуні відкриті рахунки в банківських установах. Згідно Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна було встановлено, що за боржником на праві власності зареєстрована квартира № 8 в будинку № 10 а по пров.9-му Максютова в м. Житомирі та 1/5 частка квартири АДРЕСА_2.

Як вбачається з матеріалів справи, з моменту винесення державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.04.2016 року, боржником ОСОБА_1 жодних дій спрямованих на виконання рішення суду щодо добровільного виконання боргових зобов'язань у строк встановлений державним виконавцем, а саме до - до 28.04.2016 року включно не вчинялись, а тому старшим державним виконавцем Левківською Л.І. 23.06.2016 року було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Відповідно до вказаної постанови державним виконавцем накладено арешт на 1/5 частини квартири АДРЕСА_3, та на квартиру №8 по 9-й пров. Максютова, буд. 10-а в м. Житомирі.

На підставі інформаційної довідки ЦНППвВАЗ м. Житомира ( а.с. 167) старшим державним виконавцем Левківською Л.І. встановлено наявнісь у боржника рухомого майна, а саме транспортних засобів ВАЗ 2121, 1984 р.в., д.н.з. АМ 2153АН та «Volkswagen Golf 3 1.6» 1997 р.в., д.н.з. НОМЕР_1, що належать ОСОБА_1.

Оскільки місцезнаходження вищевказаних транспортних засобів боржника було невідомо, тому на підставі ст. 40 Закону № 606-ХІУ державним виконавцем 03.08.2016 р. була винесена постанова про розшук вказаного майна боржника.

Зі змісту акту опису й арешту майна від 30.08.2016 року( а.с. 169) вбачається, що державним виконацем було проведено опис майна, а саме автомобіля «Volkswagen Golf 3 1.6» 1997 р.в., чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1.

Згідно ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції чинній на момент винекнення спірних правовідносин державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції чинній на момент винекнення спірних правовідносин) державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції чинній на момент винекнення спірних правовідносин) арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Частиною 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції чинній на момент винекнення спірних правовідносин) встановлено, що арешт на майно боржника може накладатись державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

Згідно до п. 16 роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов'язані з арештом і вилученням майна та його оцінкою, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 55, 57 Закону N 606-XIV.

Частиною 3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції чинній на момент винекнення спірних правовідносин) встановлено, що постановами може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Відповідно до п. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції чинній на момент винекнення спірних правовідносин) проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Під час проведення опису та арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Відповідно до п. 4.1.8. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції від 02.04.2012 року №512/5 розпочинаючи виконання рішення про стягнення коштів, державний виконавець зобов'язаний винести постанову відповідно до частини другої статті 57 Закону України "Про виконавче провадження". Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборон на його відчуження. Постанова підписується державним виконавцем та скріплюється печаткою органу ДВС.

Порядок опису та арешту майна боржника регулюється п. п. 4.2, 4.3. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції від 02.04.2012 року №512/5 з відповідними змінами.

Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" судам розяснено, що при виконанні рішень про стягнення грошових коштів державний виконавець згідно зі ст. 50 Закону N 606-XIV у першу чергу звертає стягнення на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, в тому числі кошти на рахунках і вкладах в установах банків та інших кредитних організаціях, а також на рахунки в цінних паперах у депозитаріях останніх, і лише за відсутності у боржника коштів і цінностей - на належне йому інше майно, за винятком того, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. Стягнення на нерухоме майно (будинок, квартиру, приміщення, земельну ділянку) звертається за відсутності у боржника достатніх коштів чи рухомого майна з додержанням правил ст. 62 Закону N 606-XIV.

З вказаних вище дій проведених державним виконавцем вбачається, що останній діяв в межах Закону України "Про виконавче провадження", проте вартість майна на яке накладено арешт з метою примусового виконання рішення суду від 24 березня 2016 року значно перевищує розмір стягнення, задоволення вимог стягувача за рахунок нерухомого майна, може бути проведено за відсутності у боржника достатніх коштів чи рухомого майна. Наявність у боржника автомобіля «Volkswagen Golf 3 1.6» 1997 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 місце знаходження якого встановлено є достатнім для задоволення вимог стягувача.

З урахуванням зазначеного, відсутні правові підстави для накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника, а тому суд вважає за необхідне постанову старшого державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_2 від 23.06.2016 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні № 50934991 визнати такою, що підлягає до скасування.

В іншій частині скарги ОСОБА_1 про визнання дій старшого державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_2 незаконними та скасування постанови від 14.09.2016 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження слід відмовити за безпідставністю.

Суд не приймає до уваги посилання скаржника на можливість задоволення вимог стягувача шляхом проведення стягнення за рахунок рухомого майна, а саме транспортного засобу ВАЗ 2121, 1984 р.в., д.н.з. АМ 2153АН, який за своєю вартістю є більш наближеним до суми стягнення, оскільки державному виконавцю не виявилось можливим встановити місце знаходження вказаного транспортного засобу, 03.08.2016 державним виконавцем винесено постанову про розшук даного майна. Крім того, під час розгляду скарги боржник не повідомив місце знаходження вказаного транспортного засобу.

Частиною 2 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на це майно.

На підставі викладено та керуючись ч. 1 ст. 14, ст. 383, ч. 1 ст. 386, ч. 3 ст. 387 ЦПК України, Законом України "Про виконавче провадження", Положенням про порядок реалізації арештованого майна, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", суд,-

У Х В А Л И В:

Скасувати постанову державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_2 від 23.06.2016 року в виконавчому провадженні № 50934991 про накладення арешту на 1/5 частину квартири АДРЕСА_4 та квартиру № 8 по провулку Максютова 9, будинок 10-а у м.Житомирі.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити за безпідставністю.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.М.Чішман