АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2811/16
Категорія: договірні Доповідач - Трішкова І.Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2016 року Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Трішкової І.Ю.,

суддів: Гуцал Л.В., Котелевець А.В.,

за участю секретаря - Дмитренко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет договору іпотеки; за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції про припинення іпотеки та скасування заборони,

в с т а н о в и л а:

19.04.2012 року ПАТ «ВТБ Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просив звернути стягнення на предмет iпотеки за Iпотечним договором №178-Z/1 вiд 22.05.2008 р., укладеним мiж ПАТ «ВТБ Банк» i ОСОБА_1, а саме: житлове примiщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 201,3 кв.м., i належить на правi власностi ОСОБА_1, шляхом проведення прилюдних торгiв або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 ЗУ «Про iпотеку» за початковою цiною, рiвною заставнiй вартостi предмета iпотеки (2366200,00 грн.) або цiною, визначеною вiдповiдно до законодавства на день продажу предмету iпотеки для задоволення вимог ПАТ «ВТБ Банк» за договором про вiдкриття мультивалютної кредитної лінії №178-Ю/1 вiд 22.05.2008 р. i Генеральної угоди №178 вiд 22.05.2008 р. в сумi 12859848,56 грн., яка iснує станом на 05.04.2012 р.; стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ Банк» судовi витрати у справi.

В своїй заяві позивач зазначив, що 22.05.2008 р. між Відкритим акціонерним товариством «ВТБ Банк», перейменованим на Публічне акціонерне товариство «ПАТ «ВТБ Банк», та Приватним підприємством «СВ» було укладено договір про відкриття мультивалютної кредитної лінії № 178-Ю/1 в рамках Генеральної угоди № 178 від 22.05.2008р. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, предметом Кредитного договору є надання позивачем позичальнику грошових коштів (кредиту) шляхом відкриття відновлювальної кредитної мультивалютної лінії з максимальним загальним лімітом кредитування - 5911900,00 грн. та 5274588 російських рублів 36 коп. Строк користування кредитною лінією (кредитними грошовими коштами) по 21.11.2009 р.

В забезпечення зобов'язань за Генеральною угодою та Кредитним договором, вказав позивач, між ОСОБА_1 та Банком було укладено Іпотечний договір № 178-Z/1 від 22.05.2008р., відповідно до якого в іпотеку передано житлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, заставною вартістю 2 366 200,00 грн.

Банк виконав належним чином свої зобов'язання по Кредитному договору, однак Позичальник порушив умови кредитного договору щодо строків сплати процентів за користування кредитом, в зв'язку з чим станом на 05.04.2012 р. утворилась заборгованість в розмірі: 5 911 900 прострочена заборгованість у гривні по кредиту за період з 22.05.2009 р. по 04.04.2012 р.; 5274 588 російських рублів 36 коп., що за офіційним курсом НБУ станом на 05.04.2012 р. становить 1438 274,75 грн. прострочена заборгованість у російських рублях по кредиту за період з 22.05.2009 р. по 04.04.2012 р. Заборгованість Позичальника по процентам за користування кредитом становить: 3131 753,78 грн. прострочена заборгованість по сплаті процентів у гривнях за період з 01.08.2009 р. по 24.03.2012 р.; 2266 900 російських рублів 88 коп., що за офіційним курсом НБУ станом на 05.04.2012 р. становить 618 138,53 грн. прострочена заборгованість по сплаті процентів в російських рублях за період з 01.08.2009 р. по 24.03.2012 р.; 22613,83 грн. прострочена заборгованість по сплаті процентів в гривнях за період з 25.03.2012 р. по 31.03.2012 р.; 16409 російських рублів 83 коп., що за офіційним курсом НБУ станом на 05.04.2012 р. становить 4474,63 грн. прострочена заборгованість по сплаті процентів в російських рублях за період з 25.03.2012 р. по 31.03.2012 р.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту за період з 22.05.2009 р. по 21.05.2010 р.625186,87 грн.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту за період з 22.05.2009 р. по 21.11.2009 р. 569800 російських рублів 05 коп., що за офіційним курсом НБУ станом на 05.04.2012 р. 155373,08 грн.; пеня за несвоєчасну сплату процентів за період з 01.08.2009 р. по 21.08.2010 р. 89826,25 грн.; пеня за несвоєчасну сплату процентів в російських рублях за період з 01.08.2009 р. по 21.08.2010 р. 65452 російських рубля 36 коп., що за офіційним курсом НБУ станом на 05.04.2012 р. становить 17847,55 грн.; 3% рiчних, нарахованi за перiод з 22.05.2009 р. по 21.08.2010 р. на суму простроченої заборгованостi по кредиту, - 192449,96 грн.; 3% рiчних в росiйських рублях, нарахованi за перiод з 22.05.2009 р. по 21.08.2010 р. на суму простроченої заборгованостi по кредиту, - 198122,21 росiйський рубль, що за офiцiйним курсом НБУ станом на 05.04.2012 р. становить 54023,96 грн.; 3% рiчних за перiод з 01.08.2009 р. по 21.08.2010 р. на суму прострочених процентiв як плати за кредит 18470,43 грн.; 3% рiчних за перiод з 01.08.2009 р. по 21.08.2010 р. на суму прострочених процентiв як плати за кредит 13432,04 росiйських рубля, що за офiцiйним курсом НБУ станом на 05.04.2012 р. становить 3662,65 грн.; iнфляцiйнi втрати в зв'язку з простроченням сплати кредиту за перiод з 22.05.2009 р. по 21.08.2010 р. 540063,42 грн.; iнфляцiйнi втрати в зв'язку з простроченням сплати процентiв за користування кредитом за перiод з 01.08.2009 р. по 21.08.2010 р.35788,86 грн., а всього на загальну суму 12 859 848,56 грн.

В жовтні 2015 року позивач уточнив позовні вимоги і просив звернути стягнення на предмет договору іпотеки шляхом визнання права власності за Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» на житлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, і належить на праві власності ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_1 звернулась до суду з зустрічним позовом до ПАТ «ВТБ Банк», Реєстраційної служби ХМУЮ, в якому просила визнати припиненими правовiдносини, що виникають з Iпотечного договору №178-Z/1 вiд 22.05.2008 р., укладеного мiж ВАТ «ВТБ Банк» (ПАТ «ВТБ Банк») i ОСОБА_1; зобов'язати приватного нотаріуса ХМНО Машкову С.Л. виключити з Державного реєстру іпотек запис №7240134 вiд 22.05.2008 р., внесений реєстратором приватним нотаріусом ХМНО Машковою С.Л. в зв'язку з укладанням іпотечного договору №178-Z/1 вiд 22.05.2008 р., посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Машковою С.Л. i зареєстрованого в реєстрi за №1184, про державну реєстрацію обтяження майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 що належить ОСОБА_1, i з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктiв нерухомого майна запис №7240219 вiд 22.05.2008 р. (контрольна сума 65ВВА9В0Б7), внесений реєстратором приватним нотаріусом ХМНО Машковою С.Л. в зв'язку з укладанням іпотечного договору №178-Z/1 вiд 22.05.2008 р., посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Машковою С.Л. i зареєстрованого в реєстрi за №1184, про накладання заборони відчуження майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 що належить ОСОБА_1; судовi витрати покласти на вiдповiдачiв, посилаючись на те, що 09.10.2012 р. постановою Господарського суду Харкiвської областi ПП «СВ» було визнано банкрутом i вiдкрито лiквiдацiйну процедуру. Ухвалою Господарського суду Харкiвської областi вiд 18.04.2013 р., яка постановою Харкiвського апеляцiйного господарського суду вiд 20.05.2013 р. залишена без змiн, було затверджено звiт лiквiдатора i лiквiдацiйний баланс i ухвалено рiшення лiквiдувати юридичну особу ПП «СВ». На виконання даного рiшення 30.04.2013 р. було здiйснено Державну реєстрацiю припинення ПП «СВ» в зв'язку з визнанням його банкрутом. Згiдно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осiб i фiзичних осiб-пiдприємцiв станом на 07.05.2013 р. ПП «СВ» є лiквiдованим.

З моменту ліквідації ПП «СВ», вважає ОСОБА_1, припиняються всi зобов'язання цієї юридичної особи, в т.ч. i зобов'язання, якi виникають з Генеральної угоди №178 вiд22.05.2008 р. i договору про вiдкриття мультивалютної кредитної лінії №178-Ю/1 вiд 22.05.2008 р. Отже, з моменту ліквідації ПП «СВ», зобов'язання ОСОБА_1 i ПАТ «ВТБ Банк», що виникають з iпотечного договору №178-Z/1 є такими, що припинились в зв'язку з припиненням основного зобов'язання.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.07.2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 11.09.2013 року, позов ОСОБА_1 був задоволений, у задоволенні позову ПАТ «ВТБ Банк» було відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 березня 2014 року рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційної інстанції було скасовано і справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи у суді першої інстанції ОСОБА_1 відмовилась від позовних вимог до Реєстраційної служби ХМУЮ про зобов'язання виключити запис про заборону відчуження з державного реєстру речових прав на нерухоме майно і зобов'язання виключити запис про іпотеку.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2015 року у задоволенні позовних вимог ПАТ «ВТБ Банк» відмовлено. Задоволений зустрічний позов ОСОБА_1 Визнанні припиненими правовідносини, що виникають з іпотечного договору від 22.05.2008 року, який укладений між ПАТ «ВТБ Банк» і ОСОБА_1. З ПАТ «ВТБ Банк» на користь ОСОБА_1 стягнуто суму сплаченого судового збору у розмірі 688,2 грн.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 27 листопада 2015 року закрито провадження у справі в частині розгляду вимог ОСОБА_1 до Реєстраційної служби ХМУЮ про зобов'язання виключити запис про заборону відчуження з державного реєстру речових прав на нерухоме майно і зобов'язання виключити запис про іпотеку.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «ВТБ Банк» просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позову заяву банку в повному обсязі, а в задоволенні зустрічних позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що рішення суду було прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 22.05.2008р. між Відкритим акціонерним товариством «ВТБ Банк» та Приватним підприємством «СВ» було укладено договір про відкриття мультивалютної кредитної лінії № 178-Ю/1 в рамках Генеральної угоди №178 від 22.05.2008 р.

В забезпечення зобов'язань ПП «СВ» перед ВАТ ВТБ Банк за Генеральною угодою №178 від 22.05.2008 р., договором про відкриття мультивалютної кредитної лінії № 178-Ю/1 вiд 22.05.2008 р. та iншими договорами, що укладенi i/або будуть укладенi на пiдставi Генеральної угоди, між ОСОБА_1, яка є майновим поручителем за ПП «СВ», та ВАТ ВТБ Банк було укладено Іпотечний договір №178-Z/1 від 22.05.2008 р., відповідно до якого в іпотеку передано житлове приміщення, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, яка складається з 5 жилих кiмнат, загальною площею 201,3 кв.м., жилою 116,3 кв.м., заставною вартістю 2366200,00 грн.

Банком було виконано зобов'язання по Кредитному договору щодо надання Позичальнику грошових коштів (кредиту) шляхом відкриття відзивної відновлювальної кредитної лінії в сумі 5911900,00 грн. та 5274588 російських рублів 36 копійок.

Як вбачається з розрахунку суми заборгованості, наданої позивачем за первiсним позовом, станом на 05.04.2012 р. за ПП «СВ» перед ПАТ «ВТБ БАНК» за Договором про відкриття мультивалютної кредитної лінії №178-Ю/1 від 22.05.2008 р. утворилась заборгованість в розмірі 12859848,56 грн.

Постановою Господарського суду Харківської області вiд 09.10.2012 р. по справi №Б-39/100-10 за заявою ТОВ «БПВКП «СВ» до ПП «СВ» про визнання банкрутом, приватне підприємство «СВ» було визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.04.2013 р. по справі №Б-39/100-10 за заявою ТОВ «БПВКП «СВ» до ПП «СВ» про визнання банкрутом було затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс і ухвалено рішення про ліквідацію юридичної особи Приватного підприємства «СВ».

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 07.05.2013 р. приватне підприємство «СВ» є припиненим.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що в зв'язку з припиненням зобов'язань за договорами мiж ВАТ «ВТБ Банк», правонаступником якого є ПАТ «ВТБ Банк» i ПП «СВ», що сталось в результаті ліквідації юридичної особи ПП «СВ», також припиняються зобов'язання за договором іпотеки, укладеним мiж сторонами, оскільки іпотека має похідний характер від основного зобов'язання. Крім того, законом або іншим нормативно-правовим актом виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи не було покладено на іншу особу.

Після звернення позивача до суду зі своїм позовом до моменту ухвалення рішення, було повністю ліквідовано без правонаступництва, боржника за основним зобов'язанням, в результаті чого основне зобов'язання було припинено, що автоматично тягне і припинення іпотеки з вищенаведених підстав.

Судова колегія вважає, що рішення суду підлягає скасуванню, оскільки висновки суду є помилковими, зроблені без врахування судової практики, що склалася в результаті розгляду даної категорії справ.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Отже, припинення договору, з якого виникає забезпечене іпотекою зобов'язання, зіставляють з підставами для припинення права іпотеки. Будь-які забезпечувальні зобов'язання, які випливають з основного зобов'язання, не повинні припиняти дію зобов'язань, які забезпечують основне зобов'язання, яке залишилось невиконаним.

Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом.

Укладаючи договір застави ( іпотеки), заставодавець (іпотекодавець) приймає на себе всі ризики, пов'язані з невиконанням зобов'язання боржником ( у межах вартості предмета застави (іпотеки), у тому числі й ті, що виникають унаслідок банкрутства боржника з його подальшим виключенням із Реєстру.

Оскільки покладення на особу, яка видала забезпечення, цих ризиків відбулося за договором, укладеним іпотекодавцем саме з кредитором, то всі прийняті ризики повинні покладатись на особу, яка видала забезпечення, і після припинення існування боржника. Отже, ліквідація боржника не повинна припинити обов'язок іпотекодавя з несення цих ризиків. Інше може бути передбачено договором між кредитором та особою, яка видала забезпечення, тобто звільнення останньої від таких ризиків повинно бути предметом спеціальної домовленості між такою особою і кредитором.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що сам факт ліквідації боржника за кредитним договором з унесенням запису до відповідного реєстру про припинення юридичної особи за наявності заборгованості боржника за цим договором не є підставою для припинення договору іпотеки, який укладено для забезпечення виконання кредитного договору боржником.

Частинами першою, другою статті 590 ЦК України визначено порядок дій заставодержателя (іпотекодержателя) щодо захисту свого права у разі, коли основне зобов'язання не буде виконано у встановлений строк ( термін).

Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Отже, постановлення господарським судом ухвали про ліквідацію юридичної особи - боржника за основним зобов'язанням і його подальше виключення з Реєстру не припиняє поруки, якщо кредитор до виключення боржника з цього Реєстру реалізував своє право щодо поручителя, пред'явивши до нього позов.

Такі правові висновки викладено у постановах Верховного Суду України у справах №6-21цс14 та 6-84цс15.

ПАТ «ВТБ Банк» реалізувало своє право іпотекодержателя щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, звернувшись до суду з позовом в період дії договору іпотеки, коли зобов'язання , забезпечено іпотекою, належним чином не виконувалось та до виключення боржника з Реєстру.

З огляду на наведене, рішення суду першої інстанції в частині відмови у зверненні стягнення на предмет іпотеки у зв'язку з припиненням зобов'язань за договорами між ПАТ «ВТБ Банк» та ПП «СВ», а також в частині визнання припиненими правовідносин, що виникають з іпотечного договору, який укладений між ПАТ «ВТБ Банк» і ОСОБА_1, підлягає скасуванню, а у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Та обставина, що предмет іпотеки був відчужений у зв'язку з ухваленням рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.07.2013 року, на підставі якого були скасований запис про заборону відчуження і про іпотеку квартири АДРЕСА_1, не може бути підставою для відмови у зверненні стягнення на предмет іпотеки, т.я. зазначене рішення скасовано як незаконне, а тому іпотека є дійсною з часу запису про це в Реєстрі.

Статтею 23 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотеткодаця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Як встановлено у судовому засіданні, під час ліквідації ПП «СВ» Господарським судом Харківської області визнані вимоги о кредитному договору №178-Ю/1 в загальній заборгованості 14767469,70 грн.

Згідно Ухвали про затвердження ліквідаційного балансу від 18.04.2013 року вимоги ПАТ «ВТБ Банк» задоволені частково у сумі 1626,46 грн.

Таким чином, станом на момент звернення ПАТ «ВТБ Банк» 19.04.2012 року з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки для задоволення вимог за кредитним договором, боржник за кредитним договором ПП «СВ» не був ліквідований, зобов'язань, забезпечене іпотекою, не було виконано, а тому У ПАТ «ВТБ Банк» існувало право на звернення стягнення на предмет іпотеки в спосіб, передбачений Законом та умовами Договору іпотеки.

ПАТ «ВТБ Банк» звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення публічних торгів.

16.10.2015 року Банк подав уточнену позовну заяву, в якій просив звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на позивачем на квартиру АДРЕСА_1.

Частиною 2 статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 3 статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно із частиною 3 статті 36 Закону України «Про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку».

Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульоване статтею 39 цього Закону, якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших, не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів ( частина перша статті 328 ЦК України).

Стаття 292 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його прав власності.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі за №6-1851цс15.

Пунктом 5.1 Договору іпотеки, який укладений між ВАТ «ВТБ Банк» (ПАТ ВТБ Банк) і ОСОБА_1, передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватись на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або шляхом позасудового врегулювання (шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання або шляхом продажу предмету іпотеки іпотекодержателем від свого імені).

Таким чином, перехід права власності на предмет іпотеки передбачений тільки в позасудовому порядку та за згодою сторін договору.

Оскільки згоди на визнання за Банком права власності на предмет іпотеки ОСОБА_1 не надавала, у Банку не було підстав для вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на іпотечне майно на підставі рішення суду.

У такому випадку способи звернення стягнення на предмет іпотеки передбачені ст.39 Закону України «Про іпотеку», де відсутній такий спосіб, як визнання права власності на предмет іпотеки.

З огляду на наведене, відсутні підстави для задоволення позовних вимог ПАТ «ВТБ Банк» про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на предмет іпотеки.

У зв'язку з зазначеним, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню у повному обсязі. У задоволенні позову ПАТ «ВТБ Банк» слід відмовити з інших підстав, ніж наведені судом першої інстанції.

Позов ОСОБА_1 також не підлягає задоволенню з підстав, що викладені вище.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 314, 319 ЦПК України, судова колегія,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2015 року скасувати.

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» відмовити з інших підстав.

Рішення судової колегії набирає чинності негайно, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: І.Ю. Трішкова

Судді: Л.В. Гуцал

А.В. Котелевець