Справа № 635/8452/16-ц
Провадження № 2-о/635/338/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

13 грудня 2016 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Полєхіна А.Ю.

за участю прокурора Кас'яненка Р.В.,

секретаря судового засідання Письменної В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за заявою комунального закладу охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня № 1» про госпіталізацію до психіатричного закладу ОСОБА_1,

в с т а н о в и в:

Комунальний заклад охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня № 1» в особі головного лікаря ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, якою просить госпіталізувати ОСОБА_1 у психіатричний комунальний заклад охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня №1» для проведення обстеження та лікування. В обґрунтування заяви посилався на те, що ОСОБА_1 був госпіталізований 09 грудня 2016 року до комунального закладу охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня №1» на підставі направлення на госпіталізацію, виданого 09 грудня 2016 року лікарем-психіатром Н-Водолазьким ЦРБ ОСОБА_3, після чого оглянутий завідувачем 11 відділення ОСОБА_4, який за результатами такого огляду та на підставі відомостей, які надійшли від ОСОБА_5, зробив висновок щодо необхідності госпіталізації хворого до психіатричного закладу для обстеження та лікування у звязку з наявністю у нього тяжкого психічного стану, який обумовлює його безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби. 09 грудня 2016 року о 10 годині 30 хвилин ОСОБА_1 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня №1» у складі заступника головного лікаря з медичної частини лікаря-психіатра вищої категорії ОСОБА_6, завідувача 11 відділення лікаря-психіатра вищої категорії ОСОБА_4 та лікаря-психіатра вищої категорії 11 відділення ОСОБА_7, яка підтвердила рішення про необхідність госпіталізації ОСОБА_1 до психіатричного закладу в умовах стаціонару.

У судовому засіданні лікар-психіатр ОСОБА_8 підтримав заяву у повному обсязі, просив її задовольнити та пояснив про обставини, викладені вище.

Законний представник особи, щодо якої розглядається питання, повязане з наданням психіатричної допомоги ОСОБА_1 ОСОБА_5, яка є опікуном хворого, у судове засідання не зявилася, надала заяву, відповідно до якої просила розглядати питання, щодо госпіталізації ОСОБА_1 за її відсутності.

Прокурор Кас'яненко Р.В. проти госпіталізації ОСОБА_1 до психіатричного закладу не заперечував.

Особа, у відношенні якої розглядається питання, повязане з наданням психіатричної допомоги ОСОБА_1 у судове засідання не викликався, оскільки згідно рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 12 квітня 2010 року є недієздатною особою та у цей час не може приймати участь у судовому засіданні за станом здоровя, про що вбачається з повідомлення виконуючого обовязки заступника головного лікаря з медичної частини КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня №1» ОСОБА_9 та завідувача лікаря-психіатра 11 відділення ОСОБА_4

Суд, вислухавши пояснення представника заявника та думку прокурора, перевіривши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 12 квітня 2010 року ОСОБА_1 визнано недієздатним, встановлено над ним опіку та призначено йому опікунів ОСОБА_5 та ОСОБА_10 /а.с. 6/.

За змістом ч. 1 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна.

Частиною другою вказаної статті встановлено, що госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра.

Судовим розглядом встановлено, що на підставі відомостей про поведінку ОСОБА_1, які надійшли від його опікуна ОСОБА_5, 09 грудня 2016 року о 10 годині 30 хвилин його госпіталізовано до КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1».

В той же час, рішенням Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016, положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року № 1480-ІІІ з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду.

Як вбачається з виписки з історії хвороби ОСОБА_1 останній скарг не предявляє. Анамнез життя (по даним батька, медичної документації) ОСОБА_1 народився в м. Хмельницький в сімї робочих, єдиною дитиною. Відзначався резус-конфлікт. В розвитку не відставав. З дитинства відчував страхи, за характером був замкнутою дитиною. Закінчив 10 класів. Двічі поступав в ХДУ, однак навчання кидав. В армії не служив. Неодружений, мешкає з батьками. Інвалід ІІ групи за психічним захворюванням. Недієздатний з 2010 року, опікун батько ОСОБА_10. Туберкульоз, вєнзахворювання, б. Боткина заперечує. В 17 років переніс енцефаліт. Страждає міопієй середньої міри. Страховий анамнез: за останні 12 міс. на лікарняному не був. Анамнез захворювання (зі слів батька, даних медичної документації): вперше захворів в 1991 році, коли відзначалося марення особливого значення, чужі батьки, слухові галюцинації, психомоторне збудження. Багаторазово знаходився на лікуванні в багатьох психіатричних відділеннях 15 лікарні, отримував всі різновиди активної терапії без тривалого ефекту. Хворий постійно бє батька та матір, під впливом хворобливих переживань украй агресивний і небезпечний. Підтримуюче лікування приймати категорично відмовляється. Практично безперервно перебуває на лікуванні в психіатричному стаціонарі, вдома не утримується, так як відмовляється від медикаментів, стає злісним і агресивним по відношенню до батьків. Остання госпіталізація в ОПБ №3 з 17 січня 2012 року по 29 липня 2014 року. Отримав лікування: азапін, циклодол, клопіксол, клопіксол депо. Виписаний з діагнозом: шизофренія, параноідна форма, безперервна течія. Вперше знаходився на лікуванні в ОПБ №1 з 29 січня 2014 року по 28 січня 2015 року. Виписаний з діагнозом: шизофренія, параноідна форма, безперервна течія. Повторно перебував на лікуванні в ОПБ №1 з 29 січня 2015 року по 17 липня 2015 року. Виписаний з діагнозом: шизофренія, параноідна форма, безперервна течія. З 20 липня 2015 року по 03 лютого 2016 року. Виписаний з діагнозом: шизофренія, параноідна форма, безперервна течія. Остання госпіталізації в ОПБ №1 з 05 лютого 2016 року по 08 грудня 2016 року. Виписаний з діагнозом: шизофренія, параноідна форма, безперервна течія. Дане надходження обумовлено погіршенням психічного стану: відмовляється від прийому ліків, злісний і агресивним по відношенню до матері, часом в нього бувають слухові галюцинації /а.с. 7/.

Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів психіатричного стаціонару КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1» ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, страждає тяжким психічним розладом в формі: Шизофренія, параноідная форма, безперервна течія. Внаслідок чого він не в змозі самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, може спричинити значну шкоду своєму здоровю у звязку з погіршенням психічного стану в разі ненадання йому психіатричної допомоги, ОСОБА_1 потребує надання психіатричної допомоги в умовах психіатричного стаціонару, ОСОБА_1 у звязку з психічним станом та недієздатністю не може надати усвідомленої згоди на госпіталізацію /а.с. 8/.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви Комунального закладу охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня № 1» та на необхідність госпіталізації ОСОБА_1 до психіатричного стаціонару згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» та відповідно до рішення Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України окремих положень статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу".

Відповідно до статті 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», якою визначено підстави для госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку,особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є недієздатним, що виключає можливість отримання його усвідомленої згоди на госпіталізацію до психіатричного закладу.

Також встановлено, що саме на підставі відомостей про поведінку ОСОБА_1, які надійшли від його опікуна ОСОБА_5, недієздатного госпіталізовано до психіатричного закладу, тобто госпіталізацію проведено за згодою його законного представника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 55, 124, 127 Конституції України, Законом України «Про психіатричну допомогу», суд

в и р і ш и в:

Заяву комунального закладу охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня № 1» про госпіталізацію до психіатричного закладу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Надати дозвіл на госпіталізацію ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 до Комунального закладу охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня № 1».

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.Ю. Полєхін