Справа № 739/1673/16-ц
Провадження № 2/739/404/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2016 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря Худорби Р.Г.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідачки ОСОБА_2,

прокурора Коломієць О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом органу опіки та піклування - виконавчого комітету Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача служба у справах дітей Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області, про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

Орган опіки та піклування - виконавчий комітет Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області (далі позивач), діючи в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідачка) про відібрання у неї її дітей без позбавлення батьківських прав.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідачка в порушення вимог законодавства ухиляється від виконання батьківських обовязків, не має постійного місця проживання, не працює, зловживає алкогольними напоями, не створює належних умов для проживання дітей, не приділяє належної уваги їх навчанню та вихованню, умови перебування дітей в сімї несуть загрозу для їх морального розвитку та здоровя.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, пояснила, що 05 жовтня 2016 року в м. Новгороді-Сіверському по вул. Лісова, 13, в будинку ОСОБА_5 було виявлено відповідачку та її дітей. Остання пояснила, що приїхала з лікування та не має місця проживання, оскільки її житло згоріло, а також не має роботи. Візуально вона була в стані спяніння. У відповідачки було відібрано її дітей, яких поміщено до центру соціальної реабілітації.

Відповідачка у судовому засіданні висловилася проти задоволення позову та пояснила, що на початку жовтня 2016 року вона разом зі своїми дітьми прибула до м. Новгорода-Сіверського з м. Чернігова, де проходить лікування в Чернігівському обласному протитуберкульозному диспансері, жила у знайомих по вул. Революції, оскільки її власне житло згоріло. Перебуваючи в м. Новгороді-Сіверському вона вирішила відвідати свою знайому ОСОБА_5 Коли вона була в будинку останньої туди прибули представники служби у справах дітей, які й відібрали у неї її дітей. Після цього вона повернулася до м. Чернігова на лікування. Вказала, що під час лікування її діти були влаштовані до відповідного відділення лікувального закладу, де навчалися та утримувалися. В м. Новгороді-Сіверському вона винаймає житло по вул. Ушакова, своїм дітям створює належні умови для проживання. Після відібрання дітей вона постійно їх відвідує в реабілітаційному центрі. На даний час вона постійно відвідує вказаний вище лікувальний заклад, її захворювання не становить загрози для оточуючих, зокрема й її дітей. Відібрання дітей вважає безпідставним.

Прокурор у судовому засіданні за результатами розгляд справи зробила висновок про відсутність підстав для задоволення позову.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 дав показання про те, що відповідачка є його знайомою, житло останньої згоріло тому вона зверталася до нього з приводу найму належного йому житла, розташованого в м. Новгороді-Сіверському по вул. Ушакова на що він погодився.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачки, думку прокурора, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, відповідачка є матірю малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5, 8-9).

05 жовтня 2016 року комісією, до складу якої входили представники служби у справах дітей та СССДМ Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області було здійснено обстеження умов проживання сімї відповідачки за адресою: Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський, вул. Лісова, 13, в ході якої комісії було відмовлено в доступі до приміщення (а.с. 4).

На підставі вказаного акту обстеження орган опіки та піклування виконавчий комітет Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області дійшов висновку про наявність безпосередньої загрози для здоровя і морального виховання дітей відповідачки та 05 жовтня 2016 року прийняв рішення №176 про відібрання у відповідачки її дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3, про що повідомив Новгород-Сіверський відділ Менської місцевої прокуратури (а.с. 10).

06 жовтня 2016 року дітей відповідачки за направлення служби у справах дітей Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області поміщено до Чернігівського центру соціально-психологічної реабілітації дітей, де вони знаходяться на даний час. За період перебування дітей у вказаному закладі відповідачка відвідувала їх 5 разів (а.с. 6, 29-30).

Частиною першою статті 170 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання.

Відповідно до пунктів 2, 3, 4, 5 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.

Як зясовано в ході судового розгляду відповідачка з 18 березня 2016 року знаходиться на лікуванні в КУПЗ «Чернігівський обласний протитуберкульозний диспансер» з діагнозом: МРТБ лівої легені (інфільтративний) МБТ- М- Б- Резист.1+(H,R,S,Z) резист.ІІ-, гіст.0, кат.4 (РТБ) ког. 1 (2016). Під час лікування її діти знаходилися в дитячому відділенні вказаного закладу, що підтверджується повідомленням вказаного закладу (а.с. 25).

На початку жовтня 2016 року відповідачка разом зі своїми дітьми прибула до м. Новгорода-Сіверського та проживала у будинку своїх знайомих, оскільки її власне житло було знищене пожежею. 05 жовтня 2016 року вона відвідувала свою знайому ОСОБА_5 за місцем проживання останньої, де була виявлена представниками позивача. Як з пояснень відповідачки, так і з показань свідка ОСОБА_6 вбачається, що відповідачка мала місце проживання та домовлялася про найм житла у свідка ОСОБА_6 Водночас в будинку ОСОБА_5 вона не проживала.

З відповіді КУПЗ «Чернігівський обласний протитуберкульозний диспансер» від 28 листопада 2016 року вбачається, що відповідачка продовжує лікування у вказаному закладі і на даний час не становить загрози для оточуючих, зокрема її дітей, при умові щоденного безперервного лікування (а.с. 25).

Незважаючи на вказане вище представниками позивача було прийнято рішення про негайне відібрання у відповідачки її дітей, яке мотивоване тим, що остання ухиляється від виконання батьківських обовязків, не має постійного місця проживання, не працює, зловживає алкогольними напоями, не створює належних умов для проживання дітей, не приділяє належної уваги їх навчанню та вихованню, умови перебування дітей в сімї несуть загрозу для їх морального розвитку та здоровя.

Як вбачається, підставою для прийняття вказаного рішення був акт обстеження умов проживання від 05 жовтня 2016 року згідно якого представникам позивача було відмовлено в допуску до житлового будинку, розташованого по вул. Лісова, 13 в м. Новгороді-Сіверському Чернігівської області, тобто належного ОСОБА_5, для його обстеження.

Водночас, встановлені судом обставини справи свідчать про відсутність доказів того, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, не приділяє належної уваги їх навчанню та вихованню, оскільки будь-які відомості про це в єдиному доказі, яким обґрунтовуються позовні вимоги, а саме акті обстеження від 05 жовтня 2016 року, відсутні. Від початку лікування відповідачки її діти були залишені на призволяще, а були влаштовані у відповідному відділенні лікувального закладу. Після відібрання позивачем дітей та поміщення їх до центру соціально-психологічної реабілітації відповідачка, незважаючи на лікування, продовжувала періодично їх відвідувати у вказаному закладі, що свідчить про прояв нею турботи по відношення до свої дітей. Не надано суду й жодних доказів того, що відповідачка зловживає спиртними напоями, перебуває на обліку лікаря нарколога або ж проходить лікування від алкогольної залежності. Також в ході судового розгляду встановлено, що наявне у відповідачки, яка на даний час продовжує лікування, захворювання жодної загрози для оточуючих, зокрема і її дітей, не становить.

Інших підстав для відібрання дітей у відповідачки, передбачених законодавством, зокрема жорстокого поводження з дітьми та їх експлуатації або ж примушування дітей до жебракування та бродяжництва судом в ході розгляду справи встановлено також не було.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачем не доведено наявності підстав для відібрання у відповідачки її дітей без позбавлення батьківських прав, хоча саме на позивачав силу положень статей 11, 60 Цивільного процесуального кодексу України покладається обовязок їх доведення. Отже, позовні вимоги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 164, 170 Сімейного кодексу України, статтями 2, 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

У задоволенні позову органу опіки та піклування - виконавчого комітету Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача служба у справах дітей Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області, про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Чепурко

Повний текст рішення складено 07 грудня 2016 року.