Справа № 370/2023/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2016 р. Макарівський районний суд Київської області

у складі: судді Мазки Н.Б.

із секретарем Черковською Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Макарів Макарівського району Київської області цивільну справу за позовною заявою

ОСОБА_1 до Макарівської селищної ради Макарівського району Київської області про визнання права власності на земельну ділянку,

В с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Макарівської селищної ради Макарівського району Київської області, про визнання права власності на земельну ділянку, посилаючись на те, що 17.12.2015 року померла його матір, після смерті якої відкрилася спадщина за законом, до якої окрім іншого майна увійшла земельна ділянка загальною площею 0.5324 га.

Зазначена земельна ділянка належала померлій ОСОБА_2 на праві власності згідно договору дарування від 21.01.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_3

За життя ОСОБА_2 не встигла дооформити право власності на зазначену земельну ділянку та не отримала державного акту на право власності на земельну ділянку.

Відповідно свідоцтву про право на спадщину за законом від 19.07.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі №1558, він, позивач отримав у спадок житловий будинок, який розміщений на спірній земельній ділянці.

У визначений законом строк він звернувся до приватного нотаріуса Макарівського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_4, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено, у звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на зазначену земельну ділянку.

Позивач просить: визнати за ним право власності на належне спадкове нерухоме майно за законом до майна померлої 15.12.2015 року ОСОБА_2, яка складається із права власності на земельну ділянку загальною площею 0.5324 га, в тому числі: 0.3826 га для ведення особистого підсобного господарства та 0.1498 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що розташована в смт Макарів, вулиця Житня, 49 Макарівського району Київської області.

Представник позивача ОСОБА_5 у судове засідання не з'явилася, надала заяву про слухання справи у свою відсутність, просила позов задовольнити.

Представник Макарівської селищної ради Київської області у судове засідання не зявився, надав заву про розгляд справи у свою відсутності, а рішення по справі прийняти на розсуд суду.

Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються вимогами ст.1216, 1218, 1223, 1261, 1297 ЦК України.

Встановлено, що згідно свідоцтву про смерть, серії І-ОК №359084, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макарівського районного управління юстиції у Київській області, ОСОБА_2 померла 15.12.2015 року у віці 71 року (а.с.9).

Відповідно договору дарування від 21.01.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу ОСОБА_3, ОСОБА_2 прийняла в дар земельну ділянку розміром 0.5324 га, що знаходиться на території Макарівської селищної ради Київської області, селище Макарів, вул. Чапаєва, 49, (а.с.11).

Відповідно свідоцтву про право на спадщину за законом від 19.07.2016 року, виданого приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_4, ОСОБА_1 успадкував житловий будинок за №49 з надвірними будівлями, що знаходиться по вул. Житній в смт Макарів, Макарівського району, Київської області (а.с.12).

Згідно відповіді-відмови приватного нотаріуса Макарівського районного нотаріального округу ОСОБА_4 на заяву щодо розяснення порядку оформлення спадщини, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку у звязку з тим, що правовстановлюючі документи про первинну реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме: земельні ділянки на імя спадкодавця відсутні (а.с.14).

Відповідно до вимог ст.81 ЗК України (в редакції станом на квітень 2003 року) громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі:

а) придбання за договором купівлі-продажу, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами;

б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності;

в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування;

г) прийняття спадщини;

ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Відповідно до вимог ч.3 ст. 132 ЗК України угоди про перехід права власності на земельні ділянки вважаються укладеними з дня їх нотаріального посвідчення.

Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у п.3.5 визначено, що спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30.05.2008 року №7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом).

Відповідно до вимог ст.125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується:

- цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою;

- свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1 і ч. 2 ст. 126 ЗК).

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а заяву такою, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що спадкодавець набула права власності на земельну ділянку на підставі договору дарування.

Керуючись вимогами ст.1216, 1218, 1223, 1261, 1297 ЦК України, ст.213-215 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на належне спадкове нерухоме майно за законом до майна померлої 15.12.2015 року ОСОБА_2, яка складається із права власності на земельну ділянку загальною площею 0.5324 га, в тому числі: 0.3826 га для ведення особистого підсобного господарства та 0.1498 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що розташована в смт Макарів, вулиця Житня, 49 Макарівського району Київської області.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Макарівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя