АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/791/2403/16 Доповідач: Прокопчук Л.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«07» грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоПрокопчук Л.П.,
суддів:Базіль Л.В., Полікарпової О.М.,

секретарДавиденко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від «02» листопада 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_5 на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні Нікішиної І.М.,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2016 року ОСОБА_5 звернулася до суду із зазначеною скаргою, мотивуючи її тим, що відділом державної виконавчої служби Дніпровського РУЮ у м.Херсоні було відкрите виконавче провадження про стягнення з неї на користь ОСОБА_7 боргу в сумі 6644,92 грн., а також 15.02.2016 року винесена постанова про арешт майна боржника та заборони його відчуження, відповідно до якої накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно в межах суми боргу.

Однак з цією постановою вона ознайомлена не була і дізналася про неї в Третій Херсонській державній нотаріальній конторі, а також їй стало відомо, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано обтяження на належні їй 63/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1, де вона проживає з малолітньою дитиною і це житло є для них єдиним.

Вважає такі дії державного виконавця незаконними, оскільки вони не відповідають вимогам ч.7 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», а також порушують її право власності.

Просила визнати дії державного виконавця, які призвели до арешту її єдиного житла неправомірними; зняти арешт на належні їй на праві власності 63/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 та скасувати державну реєстрацію заборони його відчуження.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 02 листопада 2016 року у задоволенні скарги ОСОБА_5 на дії державного виконавця ВДВС Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні Нікішиної І.М. відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просила її скасувати і ухвалити нову, задовольнивши її скаргу.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримав з підстав, викладених у ній.

Вважаючи ухвалу суду законною, державний виконавець Нікішина І.М. просила залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що головним державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м.Херсоні Нікішиною Іриною Миколаївною відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа, виданого 13.01.2016 року Дніпровським районним судом м. Херсона про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 судових витрат у сумі 6644,92 грн., що підтверджується постановою від 15.02.2016 року.

В цей же день постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження головним державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м.Херсоні накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, в межах стягнення боргу, що належить боржнику ОСОБА_5 та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику ОСОБА_5 лише в межах суми боргу. Арешт накладено з моменту надходження постанови.

Такі дії державного виконавця узгоджувалися з ч. 2 ст. 25 Закону України (в редакції 1999 року) «Про виконавче провадження», згідно з якою державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Із постанови про відкриття виконавчого провадження вбачається, що боржнику ОСОБА_5 державним виконавцем пропонувалося самостійно виконати виконавчий документ в строк до 21.02.2016 року.

Листом державного виконавця від 13.10.2016 року боржницю зобов'язано 24.10.2016 року з 12.00 до 14.00год. знаходитися за адресою - АДРЕСА_1, з метою перевірки державним виконавцем майнового стану та опису належного ОСОБА_5 майна /а.с. 29, 30/.

Вказану вимогу боржниця не виконала, що підтверджується актом державного виконавця від 24.10.2016 року /а.с. 28/.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України (в редакції Закону України від 04.11.2010р.) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Із матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем так і не були вчинені виконавчі дії для встановлення іншого рухомого чи нерухомого майна, крім частини житлового будинку ОСОБА_5, не були вони вчинені і після оголошення в судовому засіданні апеляційної інстанції перерви, яка оголошувалася, в т.ч. і з метою виявлення державним виконавцем такого майна за місцем проживання заявниці.

Зазначене свідчить про невиконання державним виконавцем вимог ч. 7 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону № 423-VIII від 14.05.2015р.), згідно з якою у разі, якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує десяти розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване це житло, не здійснюється. У такому разі державний виконавець зобов'язаний вжити всіх заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

За визначенням державного виконавця з урахуванням виконавчого збору та витрат, пов'язаних з проведенням виконавчих дій, а також суми, що підлягає стягненню з ОСОБА_5, остання зобов'язана сплатити грошові кошти у сумі 7474,44 грн., що є сумою значно меншою ніж десять розмірів мінімальної заробітної плати.

Таким чином, при здійсненні виконавчих дій, державним виконавцем були порушені вимоги ч.7 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» і тому накладення арешту на 63/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1, які є єдиним житлом для ОСОБА_5, були неправомірними.

За встановленого апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню як така, що постановлена з порушенням норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України, в силу ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 02 листопада 2016 року скасувати і ухвалити нову.

Визнати дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні Нікішиної Ірини Миколаївни щодо арешту будинку АДРЕСА_1 неправомірними.

Зобов'язати державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні Нікішину Ірину Миколаївну зняти арешт з 63/100 частин будинку АДРЕСА_1, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 15.02.2016 року, та скасувати державну реєстрацію заборони відчуження на цю частину будинку, належну ОСОБА_5.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього ж часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцятим днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий підпис Л.П. Прокопчук

Судді: підпис Л.В. Базіль

підпис О.М.Полікарпова

З оригіналом згідно:

Суддя: Л.П. Прокопчук