24.11.2016 227/2700/16-ц
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2016 року м.Добропілля
Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді - Хоменко Д.Є.
при секретарі - Малашко С.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Добропільського міськрайонного суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за кредитом, -
Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі - ПАТ КБ "Приватбанк", Банк, Кредитор) звернулось до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за кредитом.
Свій позов мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 12.08.2006 року (далі - Договір) відповідач ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком, договір, що підтверджується підписом у заяві.
Банк свої зобов'язання виконав в повному обсязі, надав обумовлений кредит.
Позивач просить стягнути дану заборгованість, а також понесені ними витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн.
Представник позивача в судове засідання не з'явився. В позовній заяві просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання без поважної причини не з'явився, хоча про дату, час, та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило.
Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі ст. ст.169, 224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
12.08.2006 року між сторонами був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком, договір, що підтверджується підписом у заяві.
Щодо зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 3.2, 3.3 «Умов та правил надання банківських послуг», де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.
Відповідно до п. 6.5 Умов та Правил, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.
Згідно п. 6.6 Умов та правил у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку.
Пунктом 8.6 Умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити штраф в розмірі 500,00 грн. + 5% від суми позову.
Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)(ст.530 ЦК України).
Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання)(ст.610 ЦК України).
Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зі сплати неустойки.
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ст.625 ЦК України).
Щодо стягнення пені та штрафів за несвоєчасність виконання зобов'язань за Договором суд зазначає, що згідно із ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.
Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р та від 02 грудня 2015 року №1275-р, Донецька область, м. Білицьке віднесено до вказаного переліку. Відповідач, згідно копії паспортних даних зареєстрований в Донецькій області, АДРЕСА_1. Відповідно до довідки Білицької міської ради № 620 від 19.09.2016 року, відповідач з 25.04.2012 року та по теперішній час зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, тому відносно нього необхідно застосовувати норми вищезазначеного закону.
Таким чином, суд вивчивши наданий позивачем розрахунок заборгованості приходить до переконання про скасування з 14.04.2014 року стягнення з відповідача штрафів в розмірі 500,00 гривень та 2524,31 гривень та 2220,00 грн. заборгованості за пенею та комісією, відповідно до розрахунку.
Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги частково, в решті позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» необхідно відмовити.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Згідно п.36 постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вбачається, що вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI).
Враховуючи вищевказані положення ЦПК України, а також роз'яснення постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1242,95 гривень, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (90,20%). Решту судового збору в сумі 135,05 гривень слід залишити за позивачем.
На підставі ст.ст. 526, 530, 610, 611, 1054ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 74, 79, 88, 209, 215, 224, 225 ЦПК суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення судом першої інстанції заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Копію заочного рішення направити сторонам по справі.
Рішення винесено у нарадчій кімнаті в одному примірнику.
Суддя: Д.Є. Хоменко