Справа № 175/3250/16-ц
Провадження № 2/175/1298/16
Справа №175/3250/16-ц
Провадження №2/175/1298/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2016 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Борисова С.А.

за участю секретаря Єльшиної А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за уточненим позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на ? частину житлового будинку, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду із уточненим позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на ? частину житлового будинку.

Представник позивача надала письмову заяву в якій просила проводити розгляд без її участі, уточненні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Представника відповідача надала письмову заяву в якій просила проводити розгляд справи без її участі, проти ухвалення рішення по справі не заперечувала.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Встановлено, що з 12 лютого 2015 року позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КИ №292069, видане 12 лютого 2015 року виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області (а.с.23).

Сторони мають пять дітей, а саме: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.13-17).

У 2008 році в період проживання однією сімєю сторонами за спільні кошти було набуто спірне майно, а саме будинок №28 по вул. Янтарній в с. Новоолександрівка, Дніпровського району, Дніпропетровської області, що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності нерухоме майно, номер запису про право власності: 1366261(а.с. 20).

Згідно ч.1,3,4 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Згідно ч. 1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно ч.2 ст.60 СК України діє презумпція права спільної сумісної власності подружжя на речі, придбані ним за час шлюбу.

Таким чином, вищевказаний будинок є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Відповідно до ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Враховуючи вищезазначене та те, що відповідач визнав позов, суд приходить до висновку про те що, вимоги позивачки є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тобто з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1 725,60 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 26, 59, 60, 61, 212, 215, 214, 256 ЦПК України, ст.ст. 60, 61, 70, 74 Сімейного кодексу України, ст. 368 ЦК України, суд

вирішив:

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на ? частину житлового будинку задовольнити у повному обсязі.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 однією сімєю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 з 2002 року до 12 лютого 2015 року.

Визнати нерухоме майно, набуте в період проживання ОСОБА_1 однією сімєю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 з 2002 року до 12 лютого 2015 року, а саме: житловий будинок №28 по вул. Янтарній в с. Новоолександрівка Дніпровського району Дніпропетровської області, спільною сумісною власністю.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_6, НОМЕР_1 виданий Дніпропетровським РВ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області 14 лютого 2015 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) право власності на ? частину житлового будинку №28 по вул. Янтарній в с. Новоолександрівка Дніпровського району Дніпропетровської області.

Визнати за ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_7, НОМЕР_3 виданий Бабушкінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 01 вересня 1998 року, ідентифікаційний номер - НОМЕР_4) право власності на ? частину житлового будинку №28 по вул. Янтарній в с. Новоолександрівка Дніпровського району Дніпропетровської області.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_7, НОМЕР_3 виданий Бабушкінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 01 вересня 1998 року, ідентифікаційний номер - НОМЕР_4) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_6, НОМЕР_1 виданий Дніпропетровським РВ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області 14 лютого 2015 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 725,60 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.А.Борисов