У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

ЧерненкоВ.А., Іваненко Ю.Г., СавченкоВ.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Новобасанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області про усунення перешкод у користуванні, володінні земельною ділянкою та повернення самовільно зайнятої частини земельної ділянки, скасування рішення сесії Новобасанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області та державних актів на право власності на земельну ділянку, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 19 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 12 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що він є власником житлового будинку, господарських будівель та земельної ділянки площею 0,2319 га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_5 є його сусідкою за вищезазначеною адресою і нею самовільно зайнято частину належної йому земельної ділянки.

Зважаючи на відсутність можливості врегулювати шляхом перемовин порушення ОСОБА_5 його прав, він звернувся до Новобасанської сільської ради та землевпорядника з проханням встановити межові знаки на місцевості.

Комісією в складі землевпорядника та депутата Новобасанської сільської ради 5 травня 2014 року було проведено обстеження земельної ділянки та складено акт, згідно висновку якого комісією було виявлено відсутність межових знаків та проведено їх встановлення, а також факт того, що в ході приватизації земельних ділянок були допущені помилки в промірах, і земельні ділянки, відповідно до державних актів, виданих ОСОБА_5, виходять за дійсні межі на місцевості.

Висновком судової земельної технічної експертизи № СЕ-3-1-014/15 від 22 червня 2015 року було встановлено невідповідність розташування фактичних меж земельних ділянок, які належать ОСОБА_5 відповідно меж, відображених у державних актах.

Позивач, з урахуванням збільшення позовних вимог, позивач просив суд визнати незаконним та скасувати державні акти серії НОМЕР_1 від 16 грудня 2009 року та серії НОМЕР_2 від 16 грудня 2009 року; визнати незаконним та скасувати рішення 14 сесії 5 скликання Новобасанської сільської ради від 1 жовтня 2008 року в частині передачі ОСОБА_5 земельних ділянок площею 0,25 га та 0,7243 га, що розташовані в АДРЕСА_2; зобов'язати ОСОБА_5 за її рахунок знести самовільно зведений паркан-сітку та забезпечити вільний доступ до усіх його господарських споруд; зобов'язати ОСОБА_5 не чинити перешкод в користуванні його господарськими будівлями.

Рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області від 19 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 12 травня 2016 року, позов задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_5 повернути самовільно зайняту частину земельної ділянки, належної ОСОБА_4, що розташована по АДРЕСА_1, шляхом демонтування за власний рахунок зведеного паркану-сітки вздовж усієї межі, самовільно зведеної металевої загорожі від кута будинку ОСОБА_5 до кута сараю ОСОБА_4 та частини металевого паркану-сітки, що прилягає до кута стіни гаража позивача, зі сторони дороги на відстань 1 м від гаража для забезпечення вільного доступу до господарських споруд, який існував до 2012 року.

Визнано незаконним та скасовано рішення 14 сесії 5 скликання Новобасанської сільської ради Чернігівської області від 1 жовтня 2008 року «Про передачу безкоштовно у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства» площею 0,2500 га та 0,7243 га ОСОБА_5

Визнано недійсними та скасовано державні акти на право власності на земельні ділянки, що розташовані по АДРЕСА_2, серії НОМЕР_1 та НОМЕР_2 від 16.12.2009 року, видані ОСОБА_5

Стягнуто із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок в рахунок відшкодування судового збору та 7884 (сім тисяч вісімсот вісімдесят чотири) гривні витрат за проведення судової експертизи.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність та обґрунтованість судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Суди, ухвалюючи рішення по справі, на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), правильно встановили характер спірних правовідносин у справі та застосували норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, зокрема ст.ст. 116, 152, 155, 158, 212 ЗК України, вирішили спір з урахуванням конкретних обставин справи з дотриманням норм процесуального права та дійшли правильного висновку про те, що сільською радою було порушено норми земельного законодавства при видачі ОСОБА_5 державного акту про право власності на земельну ділянку, оскільки рішенням сільської ради при оформленні технічної документації та її затвердженні, не були враховані межі суміжних ділянок, внаслідок чого ОСОБА_5 було передано частину земельної ділянки позивача, яка була йому надана у встановленому законодавством порядку із встановленням меж в натурі (на місцевості).

Доводи, наведені у касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів по їх оцінці.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами під час розгляду справи було допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 19 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 12 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.А. Черненко

Ю.Г.Іваненко

В.О.Савченко