РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2016 м. Рівне

Рiвненський мiський суд Рівненської області в особi суддi Куцоконя Ю.П.,

з участю: секретаря судового засідання Ющук О.С.,

позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в мiстi Рiвному

справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримала та просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_3 на її користь алiменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, пов'язані з його навчанням, у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб щомісячно, починаючи з 04 жовтня 2016 року і до закінчення сином навчання у Рівненському державному гуманітарному університеті, але не довше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 19 вересня 1997 року по 08 лютого 2000 року перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого вони мають сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, який на даний час проживає з нею. Син навчається на другому курсі педагогічного факультету напрямку «здоров'я людини» Рівненського державного гуманітарного університету та у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав і у задоволенні позову просить суд відмовити.

На заперечення позовних вимог посилається на те, що не відмовляється матеріально допомагати сину, але на теперішній час не має можливості. Подав суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що на даний час не має постійного матеріального забезпечення, є безробітним, утримує дружину - інваліда 3-ї групи та має малолітнього сина віком 5 років.

Разом з тим, в судовому засіданні показав, що в центрі зайнятості як безробітний не зареєстрований. Його дружина працює у бібліотеці. Сам він інвалідності чи хронічних хвороб не має. Визнав, що до повноліття сина сплачував на його користь аліменти у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, а тому позов підлягає задоволенню повністю.

Судом встановлено, що сторони з 19 вересня 1997 року по 08 лютого 2000 року перебували у шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, який на даний час проживає з позивачем.

На теперішній час син сторін ОСОБА_4 навчається на другому курсі педагогічного факультету напрямку «здоров'я людини» Рівненського державного гуманітарного університету та у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, що відповідачем визнається.

Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до вимог статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення.

З наданих відповідачем документів слідує, що він з 22 жовтня 2010 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_6 та має від цього шлюбу сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2.

З пояснень відповідача слідує, що він є працездатним, інвалідності чи будь-якого тяжкого хронічного захворювання не має, однак не має постійного місця роботи. Будь-яких доказів щодо свого матеріального стану відповідач не надав, пояснивши, що в центрі зайнятості як безробітний він не зареєстрований.

Посилання відповідача на те, що на його утриманні перебуває дружина, яка є інвалідом 3-ї групи, на думку суду, не заслуговують на уваги. Як пояснив сам відповідач, він не має постійного заробітку, в той час як його дружина працює та має постійний дохід.

Наявність у відповідача на утриманні малолітнього сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2, на переконання суду, не може бути підставою для того, щоб визнати відповідача таким, що не може надавати матеріальну допомогу сину ОСОБА_4.

Як визнав відповідач, до повноліття сина ОСОБА_4 (до 07 серпня 2016 року) він, маючи сина ОСОБА_7 11 серпня 2011 року, сплачував на утримання сина ОСОБА_4 аліменти у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, не заперечуючи при цьому розміру аліментів. На будь-які зміни свого матеріального становища, які виникли після припинення ним сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_4, відповідач в судовому засіданні не вказав та не надав суду жодних доказів на наявність таких обставин.

За встановлених по справі обставин, суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання свого повнолітнього сина ОСОБА_4 на час його навчання у навчальному закладі у розмірі, який просить позивач.

Визначений позивачем розмір аліментів - 30 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб суд визнає реальним та можливим до стягнення.

При цьому суд враховує, що згідно чинного законодавства, зокрема статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, 30 відсотків якого просить стягнути позивач, є меншим розміру прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, 30 відсотків якого до 07 серпня 2016 року сплачував відповідач на утримання сина ОСОБА_4.

Керуючись ст.ст.10,11,60,61,209,212,214,215,218,223,292,294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця міста Рівне, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2 алiменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, пов'язані з його навчанням, у розмірі 30 (тридцяти) відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб щомісячно, починаючи з 04 жовтня 2016 року і до закінчення сином навчання у Рівненському державному гуманітарному університеті, але не довше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_3 в доход держави 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 копійок судових витрат по справі, що складаються з судового збору.

Допустити негайне виконання рiшення в частинi стягнення алiментiв у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляцiйного суду Рівненської області через Рiвненський мiський суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення складено в повному обсязі 16 грудня 2016 року.

Суддя: Ю.П.Куцоконь