РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2016

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі :

судді Заворотної О.Л.,

секретаря судового засідання Дякович О.О.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в інтересах якої діє ОСОБА_7 про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування

встановив:

В травні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, в обґрунтування якого вказав, що 17.07.2014 року померла його дружина ОСОБА_8, після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна частка (пай) на території Пархомовецької сільської ради Хмельницького району. В установленому законом порядку позивач подав заяву про прийняття спадщини, проте у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу на ім'я спадкодавця не може оформити свої спадкові права, у зв'язку з чим звернувся до суду.

В судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судове засідання не зявились, подали до суду заяви, в яких просять справу слухати за їх відсутності, позовні вимоги визнають.

ОСОБА_7 діючи в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6 в судове засідання не зявилась подала до суду заяву, в якій просить справу слухати за її відсутності, позовні вимоги визнає.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини.

17.07.2014 року померла ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-БВ № 237081. Згідно рішення № 1 16-тої сесії Пархомовецької сільської ради Хмельницького району від 05.10.2001 року «Про затвердження технічної документації з передачі земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) з виготовленням державних актів на право приватної власності на землю», затверджено технічну документацію по передачі земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) на території Пархомовецької сільської ради Хмельницького району, в т.ч. ОСОБА_8 площею 1,18 га.

ОСОБА_2, ОСОБА_3Г, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 подали заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8, на підставі яких Хмельницькою районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №345/2014р.

Згідно листа від 12.02.2016р. № 425/02-14 позивачу та відповідачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з абз. 2 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З урахуванням наведених положень закону право на спадщину мають особи, які її прийняли. Разом із тим свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину у порядку, встановленому законодавством. Отже, за наявності умов у спадкоємця для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, позовні вимоги про визнання прав на спадщину задоволенню не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів, зокрема у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Виходячи зі змісту ст. ст. 1296-1299 ЦК України питання про право на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ст.1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику в справах про спадкування" при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно ст. 1267 ЦК частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Відповідно до ч.1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Проте як вбачається з матеріалів спадкової справи № 345/2014 відповідачі як спадкоємці першої черги від прийняття спадщини не відмовлялись у встановленому законом порядку.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню частково, і за ним належить визнати право на 1/5 частини земельної частки (паю) розміром 1,18 га, що розташована на території Пархомовецької сільської ради Хмельницького району, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, яка померла 12 липня 2014 року. При цьому суд не приймає визнання позову відповідачами, оскільки це суперечить закону (ст.ст. 1267, 1268,1270,1273 ЦК України).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-57, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1267, 1270, 1273, 1296-1299 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику в справах про спадкування", суд

вирішив :

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_9 право на 1/5 частини земельної частки (паю) розміром 1,18 га, що розташована на території Пархомовецької сільської ради Хмельницького району, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, яка померла 12 липня 2014 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Хмельницької області протягом десяти днів з дня його проголошення через Хмельницький міськрайонний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: