Справа № 452/2023/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"21" листопада 2016 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Пташинського І.А.

при секретарі Терлецькій І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Самборі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_2 в інтересах малолітнього ОСОБА_3, 3-і особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 міський відділ ДМС України у Львівській області, ОСОБА_5 опіки та піклування ОСОБА_4 міської ради Львівської області, про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2, поданої нею в своїх інтересах та інтересах малолітнього сина ОСОБА_3, до ОСОБА_1, 3-я особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_5 опіки та піклування ОСОБА_4 міської ради Львівської області, про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та зобовязання не чинити перешкоди у цьому,

встановив :

09.08.2016 р. ОСОБА_1. звернулася в суд із вказаною позовною заявою. Свої вимоги мотивує тим, щовона є власником житлового будинку №8 та земельної ділянки по вул. Стефаника в м.Самборі, Львівської області. В її будинку є зареєстрованими ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які з 2009 р. там не проживають, а постійно проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1, власником якого є син позивача та чоловік відповідача ОСОБА_6. На підставі викладеного, позивач просила судвизнати їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням в якому вона проживає.

19.08.2016 р. ОСОБА_2, ОСОБА_2 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3 подала до суду зустрічну позовну заяву про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням буд. №8 по вул. Стефаника в м.Самборі, Львівської області шляхом їх вселення, та зобовязання не чинити перешкоди у цьому. В обґрунтування своїх вимог покликалася на те, що вона, її чоловік - ОСОБА_6, та їх малолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстровані у 2003 р. в буд.№8 по вул. Стефаника в м.Самборі, Львівської області, власником якого є ОСОБА_1. Позивач та ОСОБА_6, перебуваючи у шлюбі, побудували буд.№10 по вул. Стефаника в м.Самборі, Львівської області. Будинок №10 зданий в експлуатаціюі державна реєстрація права власності здійснена на ОСОБА_6, однак проживати там вони не можуть через відсутність електропостачання, яке вимикає відповідач, так як використовується одна електромережа на два будинки. З початку 2016 р. відповідач ОСОБА_1, через особисту неприязнь до ОСОБА_2, почала чинити позивачу та її дитині перешкоди у користуванні житловим приміщенням будинку, створює нестерпні умови для їх проживання в буд.№8, провокує конфліктні ситуації. За місцем реєстрації є особисті речі позивача та її сина, а також там проживає її чоловік - ОСОБА_6, який є інвалідом ІІ групи і потребує догляду.

В судовому засіданні позивач-відповідач, ОСОБА_1, вимоги первісного позову підтримала,посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, зустрічний позов не визнала. Крім того пояснила, щопісля прийняття буд №10 в експлуатацію, відповідач-позивач ОСОБА_2, її чоловік ОСОБА_6 та їхній син ОСОБА_3 добровільно забрали свої речі з буд.№8 та перейшли проживатив ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідачі-позивачі ОСОБА_2 із сином ОСОБА_3 постійно живуть в буд.№10 по вул. Стефаника в м.Самборі, Львівської області, вже біля 10 років, а її син - чоловік відповідача-позивача та батько ОСОБА_3 ОСОБА_6, з травня 2015 р. живе в буд.№8 по вул. Стефаника в м.Самборі, Львівської області, тому що ОСОБА_2 його вигнала з буд.№10. ОСОБА_6 має хворобу Паркінсона, є інвалідом ІІ групи, потребує догляду. Із особистих речей відповідачів-позивачів у її будинку є непотрібні речі малолітнього ОСОБА_3, з яких він виріс, і які зберігаються на стриху. Особистих речей відповідача-позивача ОСОБА_2 в її будинку не має. Жодних перешкод ніхто не чинить відповідачам-позивачам для проживання в буд.№10. Протягом всього часу ОСОБА_2 із сином до неї не приходила, не ночувала та не бажала проживати в буд.№8, а також не сплачувала платежів за комунальні послуги для буд.№8по вул. Стефаника в м.Самборі, Львівської області. В буд.№8 є дві кімнати і там фактично проживають три особи: позивач-відповідач ОСОБА_1, її 83-х річна мама ОСОБА_7 та її син ОСОБА_6, а в буд.№10 є велика кухня, санвузол, гараж, кімната для малолітнього ОСОБА_3, гардеробна та велика кімната. Просила первісний позов задовольнити, в зустрічному позові відмовити.

Представник позивача-відповідача, ОСОБА_8, вимоги первісного позову підтримала, проти зустрічного позову заперечила, з підстав, наведених ОСОБА_1. Просила первісний позов задовольнити, в зустрічному позові відмовити.

Відповідач-позивач ОСОБА_2. в своїх інтересах та в інтересах малолітньоїдитиниДутка С.М.первісний позов не визнала, зустрічний позов підтримала, посилаючись на обставини викладені в своїй зустрічній позовній заяві. Також пояснила, щобудинок №10 по вул. Стефаника в м.Самборі, Львівської області, вона побудувала з чоловіком ОСОБА_6 Цей будинок перебуває в їх спільній сумісній власності. Коли ОСОБА_6 захворів, то ОСОБА_1 прогнала їх з будинку №8 в буд.№10. Після того, як ОСОБА_6 підняв на неї ніж, то його забрали в буд.№8. В буд.№10 по вул. Стефаника в м.Самборі, Львівської області, живе з сином понад 7 років (з 2009 р.) тимчасово. З 2009 р. по 2015 р. їм перешкоди у проживанні в буд.№8 не чинилися, вони перейшли жити в буд.№10 добровільно. Деколи ночували в буд №8. В липні-серпні 2016 р. вона приходила до чоловіка в буд.№8, однак її там били, була поліція. В буд.№10 є облаштовані дві кімнати, але не має всіх меблів.За комунальні послуги сплачує за буд.№10, а за буд.№8 не сплачує. В серпні 2016 р. позивач-відповідач відключила світло в буд.№10 з 19.00 год. до 07.00 год. ранку. Документальних доказів на підтвердження того, що їм чинилися перешкоди у проживанні в буд №8 у неї не має. Просила відмовити в задоволенні первісного позову, а зустрічний позов задовольнити.

Представник відповідача-позивача, ОСОБА_9, вимоги зустрічного позову підтримала, проти первісного позову заперечила, з підстав, наведених ОСОБА_2 Просила в первісному позові відмовити, зустрічний позовзадовольнити.

Представник органу опіки та піклування ОСОБА_4 міської ради Львівської області - 3-ї особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-позивача, ОСОБА_10, при вирішенні спору покладається на думку суду. Крім того зазначила, що вважає доцільним перереєструвати дитину ОСОБА_3 в буд.№10 вул. Стефаника в м.Самборі, Львівської області.

Представник ОСОБА_4 міського відділу ДМС України у Львівській області - 3-ї особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-позивача, в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, хоч був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. А тому суд розглядає справу без його участі.

Заслухавши пояснення сторін та їхпредставників, 3-ї особи, дослідивши докази в справі, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що первісний позов підлягає задоволенню, а зустрічний позов задоволенню не підлягає, із наступних підстав.

Судом встановлено, що, згідновитягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №47471533 від 12.11.2015 р., ОСОБА_1 на праві приватної власності в частці 1/1 належить житловий будинок №8 по вул. Стефаника в м.Самборі, Львівської області, який складається з двох кімнат та кухні.

Із будинкової книги (буд.№8 по вул. Стефаника в м.Самборі, Львівської області) відомо, що в буд.№8 по вул. Стефаника в м.Самборі, Львівської області зареєстровані три особи, а саме: ОСОБА_6 27.01.1984 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 24.01.2003 року.

Свідоцтвом про одруження 1-СГ №113106 засвідчується, що ОСОБА_6 та ОСОБА_11 зареєстрували шлюб 01.09.2001 року (акт.запис №159) в відділі РАГС ОСОБА_4 міського управління юстиції і після одруження дружина змінила прізвище на «Дутка».

Свідоцтвом про народження: 1-СГ №277530 (актовий запис №1), виданим відділом РАГС ОСОБА_4 МУЮ від 02січня 2003 року засвідчується, що ОСОБА_3 народився 05.12.2002 р. і його батьком записаний ОСОБА_6, матір'ю ОСОБА_2.

Згідноінформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №64979466 від 03.08.2016 р., ОСОБА_6 Омеляновичуна праві приватної власності в частці 1/1 належить житловий будинок №10по вул. Стефаника в м.Самборі, Львівської області, загальною площею 93,1 кв.м., житловою 33,0 кв.м. Підстава виникнення права власності Свідоцтво про право власності САС №112229 від 05.02.2009 р., ОСОБА_4 міська рада.

У відповідності до ч. ст.107 ЖК України, у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Відповідно до абз. 2 п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" від 12.04.1985 р №2, на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

Листом ОСОБА_12 на адрес ЖЕК №1 від 29.07.2016 р., яка проживає під №7 по вул.ОСОБА_13, підтверджується, що ОСОБА_2 проживає біля восьми років під №10 вул.ОСОБА_13. Підпис ОСОБА_12 засвідчений начальником ЖЕК №1 від 29.07.2016 р.

Довідкою №313від 29.07.2016 р., виданою ЖЕК №1 м.Самбір, підтверджується, що в буд. №8 по вул. Стефаника в м.Самборі, Львівської області, дійсно проживає та є зареєстрованим з 27.01.1984 року- Дутка ОСОБА_14; дружина - ОСОБА_2, та син - ОСОБА_3, зареєстровані з 24.01.2003 року, а фактично проживають ІНФОРМАЦІЯ_3, згідно свідчення сусідів.

Згідно заяви ОСОБА_6 від 22.08.2016 р. відомо, що він є власником житлового будинку по вул. Стефаника, 10 у м.Самборі і не заперечує, щоб його дружина ОСОБА_2 та син ОСОБА_3 були зареєстровані у вказаному будинку, які фактично там і проживають. Підпис ОСОБА_6 засвідчений начальником ЖЕК №1 від 22.08.2016 р.

Із листа служби в справах дітей виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради Львівської області від 19.10.2016 р. №217 вбачається, що вказаною службою було проведено обстеження житлового приміщення по вул. Стефаникам, 8 в м.Самборі. В ході обсте ження встановлено, що по даній адресі неповнолітній ОСОБА_3 не проживає.

На підставі листа служби в справах дітей виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради Львівської області від 21.11.2016 р. №243 відомо, що комісією в складі працівників служби в справах дітей та відділу у справах молоді та спорту було проведено обстеженняжитлового приміщення по вул. Стефаникам, 10, в якому проживає гр. ОСОБА_2 та малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 Дане двоповерхове житлове приміщення складається з 2 житлових кімнат, кухні, ванни та гардеробу. В будинку функціонує сучасна система індивідуального опалення. Дитина має свою окрему кімнату, обладнану усім необхідним для навчання та проживання. В ході обстеження встановлено, що в даному житловому приміщенні є всі належні умови для проживання та виховання малолітнього ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_4

Згідно ч.2 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сімї одного з них та на піклування батьків.

Враховуючи встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що відповідач-позивач ОСОБА_15 та її малолітній син ОСОБА_3добровільно вибулиз буд №8 по вул. Стефаника в м.Самборі, Львівської області, де є зареєстрованими, на постійне місце проживання в житловий буд. №10 по вул. Стефаникау м.Самборі, Львівської області, іфактично там постійно проживають без реєстрації з 2009 року. Вказані обставини відповідач-позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні не спростувала і фактично підтвердила.

Отже, оскільки відповідач-позивач ОСОБА_2 та їїмалолітнійсинДуткаС.М.вибули на постійне місце проживання в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, докази того, що вони в спірному житлі утримуютьособисті речі та інше майно суду не представили, їх відсутність не обумовлена поважними причинами, суд вважає, що вимоги первісного позову є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із ч.1, 2 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що відповідачем-позивачем ОСОБА_2не представлено жодних вагомих, переконливих і належних доказів та не доведенов суді, щопозивач-відповідач ОСОБА_1. чинить їй та їїмалолітньому сину ОСОБА_3 перешкоди у користуванні жилимбуд. №8 по вул. Стефаника в м.Самборі, Львівської області і що вона (відповідач-позивач) має реальну потребу у користуванні вказаним жилим будинком.

У звязку з цим, суд прийшов до висновку, що в задоволенні зустрічного позову слід відмовити за недоведеністю.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача-позивача ОСОБА_2 слід стягнути в користь позивача-відповідача ОСОБА_1 судовий збір в сумі по 551,20 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 57, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,

вирішив:

Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_2 в інтересах малолітнього ОСОБА_3, 3-і особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 міський відділ ДМС України у Львівській області, ОСОБА_5 опіки та піклування ОСОБА_4 міської ради Львівської області, про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, такими, що втратили право користування жилим приміщенням - будинком №8 по вул. Стефаника в м.Самборі, Львівської області.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551 (пятсот пятдесят однієї) грн. 20 коп.

В задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_2, поданої нею в своїх інтересах та інтересах малолітнього сина ОСОБА_3, до ОСОБА_1, 3-я особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_5 опіки та піклування ОСОБА_4 міської ради Львівської області, про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та зобовязання не чинити перешкоди у цьому відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня його проголошення в Апеляційний суд Львівської області через Самбірський міськрайонний суд Львівської області.

Суддя