Провадження № 22-ц/779/2456/2016
Головуючий у 1 інстанції Бородовський С. О.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Горейко М.Д.

суддів: Бойчука І.В., Ясеновенко Л.В.

секретаря Шемрай Н.Б.

з участю апелянта ОСОБА_2, представника третьої особи ОСОБА_3 ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 листопада 2016 року в справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за його позовом до Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Відділ державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції, ОСОБА_3 про визнання проведених електронних торгів такими, що проведені з порушенням вимог закону, визнання протоколу проведення електронних торгів недійсним, скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Відділ державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції, ОСОБА_3 про визнання проведених електронних торгів такими, що проведені з порушенням вимог закону, визнання протоколу проведення електронних торгів недійсним, скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна і в порядку ст.ст. 151, 152 ЦПК України подав заяву про забезпечення вказаного позову шляхом заборони Державній виконавчій службі Івано-Франківського міського управління юстиції передавати майно, що є предметом іпотеки, а саме нежитлові підвальні приміщення загальною площею 146 кв.м, які знаходяться в м. Івано-Франківську по вул. Тринітарській, 13, та накласти арешт на вказане майно.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 листопада 2016 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне зясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Зокрема апелянт вказує, що в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали суд першої інстанції не зазначив наведені ним в позовній заяві обставини, які ставлять під сумнів процедуру електронної реалізації належного йому арештованого майна. Судом не враховано, що покупець ОСОБА_3, як учасник неналежних електронних торгів, отримавши свідоцтво про право власності на нерухоме майно, має можливість відчужити його третім особам, а тому невжиття заходів забезпечення позову зробить неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову. У звязку з цим апелянт вважає помилковими твердження суду про те, що забезпечення позову в спосіб, який просить заявник є недопустимим, оскільки це буде втручання у виконання рішення суду, яке набрало законної сили, що не відповідатиме меті правового інституту забезпечення позову.

Крім того, апелянт зауважує, що рішенням суду, яке виконується державною виконавчою службою, з нього стягнуто заборгованість за кредитним договором, а не звернуто стягнення на предмет іпотеки.

У звязку з наведеним апелянт просить ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 листопада 2016 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою заяву про забезпечення позову задовольнити.

У засіданні апеляційного суду апелянт доводи скарги підтримав з наведених в ній мотивів.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_3 вважав ухвалу суду законною, а доводи апеляційної скарги не обґрунтованими.

Представник відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, Відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції у засідання апеляційного суду не з'явилися, про час та день розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Причину неявки суду не повідомили.

З урахуванням положення ст. 305 ЦПК України колегія суддів ухвалила про розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши доповідача, пояснення апелянта, представника третьої особи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що оформлення прав покупця майна, проданого з прилюдних торгів, здійснюється нотаріальними органами України, а тому заборона передавати річ не забезпечить мети, про яку вказує позивач в заяві про забезпечення позову.

Положеннями ст.ст. 151, 152 ЦПК України встановлено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. При цьому позов майнового характеру забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії, передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам тощо. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За змістом цих норм заходи забезпечення позову застосовуються судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та як гарантія реального виконання рішення суду, у випадку задоволення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п. 4 постанови від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_2, позовними вимогами останнього є визнання проведених електронних торгів такими, що проведені з порушенням вимог закону, визнання протоколу проведення електронних торгів недійсним, скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна. Позовних вимог щодо нежитлових підвальних приміщень загальною площею 146 кв.м, які знаходяться в м. Івано-Франківську по вул. Тринітарській, 13, позивачем не заявлялось.

Таким чином, вид забезпечення позову, який просить застосувати позивач, не відповідає позовним вимогам, у звязку з чим суд першої інстанції вірно дійшов висновку про те, що підстави для забезпечення позову відсутні.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції прийнята з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду, а тому підстав для її задоволення не вбачається.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча Горейко М.Д.

Судді: Бойчук І.В.

ОСОБА_5