Справа № 395/875/15-ц Провадження № 6/395/19/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2016 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Забуранного Р.А.

при секретарі Таран С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді справу за поданням начальника Новомиргородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа,-

ВСТАНОВИВ:

До суду з поданням звернувся начальник Новомиргородського РВ ДВС ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України ОСОБА_1, вказавши, що на виконанні у вказаному відділі ДВС перебуває зведене виконавче провадження № 4-43 від 22.12.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 боргу в сумі 459405,80 гривень, до якого входить виконавчий лист № 395/875/15-ц від 28.12.2015 року, виданий Новомиргородським районним судом Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 14675,72 гривень, та виконавчий лист № 395/875/15-ц виданий Новомиргородським районним судом Кіровоградської області від 28.12.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 1750,52 гривень.

Посилаючись на ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 377-1 ЦПК України просить суд тимчасово обмежити боржника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, код НОМЕР_1 у праві виїзду за межі України, без вилучення паспорта громадянина України, до виконання нею своїх зобовязань, тобто сплати боргу в сумі 16426,24 гривень.

Представник Новомиргородського РВ ДВС в судове засідання не зявився. До суду направив письмову заяву про розгляд справи без його участі та просив суд задовольнити подання.

За таких обставин, суд вважає за можливе слухати справу за відсутності, що не суперечить ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що дане подання не підлягає задоволенню за такими підставами.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розвязання спорів у цій сфері.

Пунктом 2 ст. 6 Закону передбачено як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобовязань, або забезпечення заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Згідно п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження зобовязаний у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Таким чином, право виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Відповідно до розяснень Верховного Суду України, викладених у листі від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», ухилення від виконання зобовязань, покладених на боржника рішенням, варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо). Відповідно до положення ч.2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання».

Слід також зазначити, що у поданні не наведено підстав та доказів того, що боржник має намір виїхати за межі України, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон, суб'єкт подання не надав доказів того, що боржник має паспорт для виїзду за кордон (закордонний паспорт) і відповідно має реальну можливість виїхати за кордон.

За встановлених обставин, суд приходить до переконання про відсутність достатніх правових підстав для обмеження боржнику ОСОБА_1 на час розгляду судом подання у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст.ст. 208-210, 377-1 ЦПК України, ст.ст. 2, 11 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні подання начальника Новомиргородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі в пятиденний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Р. А. Забуранний

копія Справа № 395/875/15-ц Провадження № 6/395/19/2016

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2016 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Забуранного Р.А.

при секретарі Таран С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді справу за поданням начальника Новомиргородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа,-

ВСТАНОВИВ:

До суду з поданням звернувся начальник Новомиргородського РВ ДВС ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України ОСОБА_1, вказавши, що на виконанні у вказаному відділі ДВС перебуває зведене виконавче провадження № 4-43 від 22.12.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 боргу в сумі 459405,80 гривень, до якого входить виконавчий лист № 395/875/15-ц від 28.12.2015 року, виданий Новомиргородським районним судом Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 14675,72 гривень, та виконавчий лист № 395/875/15-ц виданий Новомиргородським районним судом Кіровоградської області від 28.12.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 1750,52 гривень.

Посилаючись на ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 377-1 ЦПК України просить суд тимчасово обмежити боржника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, код НОМЕР_1 у праві виїзду за межі України, без вилучення паспорта громадянина України, до виконання нею своїх зобовязань, тобто сплати боргу в сумі 16426,24 гривень.

Представник Новомиргородського РВ ДВС в судове засідання не зявився. До суду направив письмову заяву про розгляд справи без його участі та просив суд задовольнити подання.

За таких обставин, суд вважає за можливе слухати справу за відсутності, що не суперечить ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що дане подання не підлягає задоволенню за такими підставами.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розвязання спорів у цій сфері.

Пунктом 2 ст. 6 Закону передбачено як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобовязань, або забезпечення заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Згідно п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження зобовязаний у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Таким чином, право виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Відповідно до розяснень Верховного Суду України, викладених у листі від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», ухилення від виконання зобовязань, покладених на боржника рішенням, варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо). Відповідно до положення ч.2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання».

Слід також зазначити, що у поданні не наведено підстав та доказів того, що боржник має намір виїхати за межі України, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон, суб'єкт подання не надав доказів того, що боржник має паспорт для виїзду за кордон (закордонний паспорт) і відповідно має реальну можливість виїхати за кордон.

За встановлених обставин, суд приходить до переконання про відсутність достатніх правових підстав для обмеження боржнику ОСОБА_1 на час розгляду судом подання у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст.ст. 208-210, 377-1 ЦПК України, ст.ст. 2, 11 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні подання начальника Новомиргородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі в пятиденний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя підпис

з оригіналом згідно

Суддя: Р. А. Забуранний