Справа № 463/2407/15 Головуючий у 1 інстанції: Лакомська Ж.І.
Провадження № 22-ц/783/3400/16 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів Ванівського О.М. і Шеремети Н.О.,

при секретарі Цапові П.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Личаківського районного суду міста Львова від 16 лютого 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Приватного підприємства «Регіон Авто» про відшкодування збитків.

Позовні вимоги обгрунтовувалися тим, що рішенням Личаківськго районного суду м.Львова від 15 листопада 2010 року визнано недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу - автобуса Youji ZGT 6710D, укладений 06 березня 2006 року між ПП «Регіон-Авто» та позивачем. Підставою для визнання договору купівлі-продажу недійсним став обман з боку власника і продавця, а сааме: те, що позивачу під виглядом нового було продано вживаний товар. Внаслідок порушення прав позивача, як споживача, йому було завдано збитків. Його реальними збитками є витрати для відшкодування збитків по цільовому кредиту згідно договору №2203-1137 від 16.03.2006 року на придбання автобуса у відповідача у розмірі 34 526, 09 доларів США, що еквівалентно 275 967 грн. 04 коп. та 1 470 грн. боргу за кредитним договором №2203-1137 від 16.03.2006 року та 2 671 грн. 25 коп. сплаченого судового збору (відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження згідно виконавчого листа № 2/463/139/13 виданого Личаківським районним судом м. Львова 20.01.2014 року), що разом становить 280 108 грн. 29 коп. Зазначає, що сума кредиту, проценти, штрафні санкції є витратами, які безпосередньо пов'язані з придбанням автобуса у відповідача, оскільки це був цільовий кредит, однак внаслідок обману з боку відповідача та продажу позивачу іншого, неякісного товару, ніж був передбачений договором купівлі-продажу, даний товар позивач не міг використовувати за призначенням, оскільки він потребував постійних високовартісних капітальних ремонтів, а тому позивач не зміг погасити цільовий кредит. Тому, відповідно до вимог ч.2 ст.230 ЦК України, просив стягнути з відповідача на його користь подвійний розмір реальних збитків в сумі 560 216 грн. 58 коп. (а.с. 1-3).

Оскаржуваним заочним рішенням у задоволенні позову відмовлено за безпідставністю позовних вимог (а.с. 114-116).

Дане рішення оскаржив позивач.

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги, покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи.

Вважає, що суд не дав належної оцінки рішенню Личаківського районного суду м. Львова від 15.11.2010 року, яким визнано недійсним договір купівлі-продажу автобуса Youji ZGT 6710D, укладений 06 березня 2006 року між ПП «Регіон-Авто» та позивачем (а.с. 119-121).

Апелянт, будучи своєчасно (28.10.2016 року) належним чином повідомленими про час і місце апеляційного розгляду справи (а.с. 169), в судове засідання не з'явився і про причини такої неявки суд не повідомив, що (у відповідності до ч.2 ст. 305 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Як стверджується матеріалами справи, рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 15 листопада 2010 року (яке набрало законної сили) було задоволено позов ОСОБА_3 до ПП „Регіон Авто" та визнано недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу - автобуса Youji ZGT 6710D, укладений 06 березня 2006 року між ПП «Регіон-Авто» та позивачем: з підстав, що передбачені ст. 230 ЦК України (а.с. 4-8).

Частиною 2 ст. 230 ЦК України, на яку посилається позивач, як на правову підставу даного позову, встановлено, що сторона, яка застосувала обман, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв'язку з вчиненням цього правочину.

Як вбачається з вище наведеної норми матеріального права, відшкодуванню підлягають збитки, що були завданими саме у зв'язку з вчиненням правочину, який було вчинено під впливом обману.

В той же час, збитки, яких зазнав позивач і які є предметом його позовних вимог, пов'язані з іншим правочином, а саме - Кредитним договором № 2203-1137, який він уклав 16.03.2006 року з ВАТ „Державний ощадний банк України" і який ним не оспорювався та недійсним не визнався (а.с. 49-51), а тому у суду першої інстанції були відсутніми правові підстави для задоволення позовних вимог.

За вище наведених обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування відсутні і апеляційну скаргу на нього, доводи якої не спростовують висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити та залишити заочне рішення Личаківського районного суду міста Львова від 16 лютого 2016 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: