АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/1594/16. Суддя-доповідач: - Кокоша В.В. Категорія: право власності.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2016 року. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді: - Кокоші В.В.,

суддів: - Бобровського В.В., Івах А.П.,

за участю секретаря: - Лашакової Д. І.,

заслухавши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 - про перегляд частки у праві власності у зв'язку зі знищенням майна, визнання договору дарування не вчиненою угодою, скасування реєстрації права власності, повернення безпідставно набутого майна, визнання права власності на майно, зобов'язання відповідачів вчинити певні дії, відшкодування грошових коштів за користування безпідставно набутим майном,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_6 звернулася в суд позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_8, який остаточно уточнила у грудні 2015 року, в якому просила суд у зв'язку із знищенням майна у розмірі 1/2 частини в домоволодінні по АДРЕСА_1 переглянути частки у праві спільної часткової власності та уцілілу 1/2 частину будинку прирівняти до одиниці; усний договір дарування на кімнату пл. 20.7 кв. м., укладений у серпні 1990 року між її матір'ю ОСОБА_10 та ОСОБА_9, визнати не вчиненою угодою; скасувати право власності у розмірі 1/2 частини ОСОБА_9 на нерухомість, розташовану в домоволодінні АДРЕСА_1 повернути їй у власність від ОСОБА_9 безпідставно набуте майно, а саме: кімнату пл. 20,7 кв. м., що складає 1/4 частину в домоволодінні по АДРЕСА_1; збільшити її частку з 1/4 в спільній частковій власності до 1/2 частки, що відповідає уцілілій частині будинку та прирівняти до одиниці; визнати її єдиною власницею домоволодіння АДРЕСА_1 зобов'язати ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_7 у примусовому порядку звернутись до органів державної реєстрації з заявою про знищення майна з метою скасування права власності ОСОБА_7 у розмірі 1 /4 частки, ОСОБА_9 у розмірі 1/8 частки, ОСОБА_8 у розмірі 1/8 частки; повернути їй безпідставно набуті жилі кімнати 1-3 пл. 14.1 кв. м., 1-4 пл. 10,0 кв. м. з незаконного володіння ОСОБА_9, ОСОБА_8; зобов'язати ОСОБА_9, ОСОБА_8 відшкодувати їй солідарно в рівних частинах грошову суму у розмірі 24 360 грн. за безпідставно набуте майно за рахунок неї.

В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2005 року за нею визнано право власності на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_10, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Цим же рішенням суду визнано за ОСОБА_8, ОСОБА_9 право власності по 1/8 частині за кожним на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_11, а також визнано за ОСОБА_7 право власності на 1/4 частину цього ж житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_11, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Крім того, вказаним рішення суду визнано дійсним договір дарування, укладений у серпні 1990 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_9, яким її мати ОСОБА_10 подарувала ОСОБА_9 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 та визнано за ОСОБА_9 право власності на 1/4 частину вказаного житлового будинку за зазначеною угодою.

Вважала, що Червонозаводський районний суд м. Харкова безпідставно визнавав дійсним договір дарування 1/4 частини будинку АДРЕСА_1, укладений між її матір'ю ОСОБА_10 та ОСОБА_9 у серпні 1990 року, оскільки на той час її мати не була співвласником спірного житлового будинку, а тому ОСОБА_9 без достатніх правових підстав набув право власності на 1/4 частину вказаного будинку.

Крім того, влітку 2000 року у житловому будинку АДРЕСА_1 сталася пожежа, в результаті якої була знищена частина будинку, що належить за рішенням суду ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_7, у зв'язку з чим останні зобов'язані звернутися до органів державної реєстрації з заявами про знищення пожежею їх майна та припинення права власності на їх частки у вказаному житловому будинку.

Відповідачі ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_7 позов не визнали, посилаючись на його безпідставність.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25 грудня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позов.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з його необґрунтованості та недоведеності.

Такий висновок суду відповідає нормам матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 травня 1997 року задоволено позов ОСОБА_10 до ОСОБА_11 та зустрічний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_10 про визнання права власності на житловий будинок та визнано за ОСОБА_10, ОСОБА_11 право власності по 1/2 частині за кожною на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_13 померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року (а. с.26 том №1).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_11 померла.

Спадкоємцями за законом першої черги після її смерті є її дочка ОСОБА_7, онуки ОСОБА_9, ОСОБА_8, які у встановлений законом строк прийняли спадщину після смерті померлої.

19 червня 2000 року в житловому будинку АДРЕСА_1 сталася пожежа, в результаті якої були знищені сарай, літня кухня, альтанка, огорожа, покрівля житлового будинку, що стверджується актом про пожежу від 20 червня 2000 року (а. с. 26 том №1).

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_10 померла.

Спадкоємцями за законом першої черги після її смерті є її дочка ОСОБА_6, яка у встановлений законом строк прийняла спадщину після смерті померлої.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2005 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_7 про визнання права власності на будинок.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на 1/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_10, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнано за ОСОБА_8, ОСОБА_9 право власності по 1/8 частині за кожним на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_11, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Визнано за ОСОБА_14 право власності на 1/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_11, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Визнано дійсним договір дарування, укладений у серпні 1990 року, яким ОСОБА_10 подарувала ОСОБА_9 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 та визнано за ОСОБА_9 право власності на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 за вказаною угодою ( а. с. 99-101 том №1, 112-113 том №2).

Вказане рішення не оскаржене ОСОБА_6 та набрало законної сили.

Згідно довідки Департаменту містобудування, архітектури та генерального плану Харківської міської ради №3434/22-15 від 13 листопада 2015 року, за інформацією КП «Харківське міське БТІ» житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за: ОСОБА_6 - 1/4 частина на підставі рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2005 року; ОСОБА_8 - 1/8 частина на підставі рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2005 року; ОСОБА_7 - 1/4 частина на підставі рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2005 року; ОСОБА_9 - 3/8 частини на підставі рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2005 року ( а. с. 95 том №2).

Зважаючи на те, рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2005 року було вирішено питання про визнання дійсним договору дарування, яким у серпні 1990 року ОСОБА_10 подарувала ОСОБА_9 1/4 частину будинку АДРЕСА_1 та визнано за ОСОБА_9 право власності на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 за вказаною угодою, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання вказаної угоди не вчиненою та повернення у власність позивачки житлової кімнати пл. 20,7 кв. м.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі знищення майна.

Із пояснень ОСОБА_9 наданих в судовому засіданні апеляційної інстанції встановлено, що на земельні ділянці по АДРЕСА_1 знаходиться житловий будинок літ. «Г-1», співвласниками якого є він, ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_7, а також самовільно збудований житловий будинок літ. «Б-2». Після пожежі, що сталася у 2000 році, житловий будинок літ. «Г-1» був частково відновлений та рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2005 року за ним, ОСОБА_8, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 було визнано право власності на вказаний будинок в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_11 і ОСОБА_10 На теперішній час він проживає в будинку літ. «Г-1», займає житлові кімнати 1-3 пл. 14,1 кв. м., 1-4 пл. 10.0 кв. м., 1-5 пл. 20.7 кв. м. ОСОБА_6. та ОСОБА_7 в будинку літ. «Г-1» не проживають, житловою площею вказаного будинку не користуються, оскільки мають інше житло.

Наведене свідчить, що право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 виникло у ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_6 на підставі рішення суду, яке було постановлено судом 23 лютого 2005 року, в той час, як пожежа в спірному будинку сталася 19 червня 2000 року.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про відсутність правових підстав для скасування права власності у розмірі 1/2 частини ОСОБА_9 на нерухомість, розташовану в домоволодінні АДРЕСА_1 повернення ОСОБА_6 у власність від ОСОБА_9 безпідставно набутого майна, а саме: кімнати пл. 20,7 кв. м.; збільшення частки ОСОБА_6 з 1/4 в спільній частковій власності до 1/2 частки та при рівняння частки до одиниці; визнання ОСОБА_6 єдиною власницею домоволодіння АДРЕСА_1 зобов'язання ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_7 у примусовому порядку звернутися до органів державної реєстрації з заявою про знищення майна з метою скасування права власності ОСОБА_7 у розмірі 1 /4 частки, ОСОБА_9 у розмірі 1/8 частки, ОСОБА_8 у розмірі 1/8 частки, повернення ОСОБА_6 жилих кімнат 1-3 пл. 14.1 кв. м., 1-4 пл. 10.0 кв. м. з незаконного володіння ОСОБА_9, ОСОБА_8; зобов'язання ОСОБА_9, ОСОБА_8 відшкодувати ОСОБА_6 солідарно в рівних частинах грошової суми у розмірі 24 360 грн.

Вирішуючи спір, суд з'ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи та заперечення сторін, дослідив надані сторонами докази, дав їм належну оцінку та ухвалив законне й обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про те, що на теперішній час існують два рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 травня 1997 року та 23 лютого 2005 року, які прямо суперечать одне одному, не можуть бути прийняті до уваги колегією суддів, оскільки зазначені рішення набрали законної сили та виконані сторонами шляхом реєстрації прав власності на будинок в КП «Харківське міське БТІ».

Не можуть бути прийняті до уваги і доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про те, що суд безпідставно не визнав її єдиною власницею домоволодіння АДРЕСА_1.

ОСОБА_6 на підставі рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2005 року визнана власником 1 /4 частини житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_10, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а тому правові підстав для визнання її єдиною власницею спірного домоволодіння відсутні.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_6, не є суттєвими та висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25 грудня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: