Справа № 498/1272/16-ц
Провадження по справі № 2/498/392/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 року

Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі:

головуючої судді - Ткачук О.Л.,

з участю секретаря судових засідань - Козачінської Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України в с.м.т. Велика Михайлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

21 жовтня 2016 року позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що вони з відповідачем з 28 червня 2008 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому виконкомом Цебриківської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис № 13. Від вказаного шлюбу мають дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3. Причиною розпаду сім'ї послужила різність поглядів на подальше спільне проживання та різність характерів подружжя. Шлюбні відносини між подружжям припинились з початку жовтня 2016 року.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, але надала через канцелярію суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу за її відсутності. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище « ОСОБА_3».

Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій зазначив, що позов визнає у повному обсязі, майнового спору не має, на розірвання шлюбу згоден, не заперечує щоб після розірвання шлюбу діти проживали разом з матір'ю. А також просить розглянути справу за його відсутності.

Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 28 червня 2008 року у виконкомі Цебриківської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис № 13.

Від спільного життя мають дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3.

На підставі ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили подружні відносини і однією сім'єю не проживають з жовтня 2016 року, відновлювати подружні відносини не мають наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не мають потреби, оскільки вважають, що їхня сім'я розпалася остаточно.

Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

При таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що, збереження родини суперечило б інтересам сторін, адже сторони категорично налаштовані на розірванні шлюбу, на примирення не згодні, а оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді сторін, то ніхто не вправі примусити чоловіка та жінку до шлюбу.

Таким чином, з огляду на вказані обставини подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст.111 Сімейного Кодексу України, є недоцільним та неефективним і суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Після розірвання шлюбу позивачка бажає надалі іменуватися прізвищем «ОСОБА_3», що підтверджується її письмовою заявою.

На підставі ч.1, ч. 3 ст.160 Сімейного Кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків; якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Враховуючи, що між стронами досягнута домовленість, суд вважає можливим залишити проживати малолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з матір'ю.

Частина 3 ст.115 Сімейного кодексу України регламентує документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

В порядку ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 551,20 грн. на користь позивачки ОСОБА_3

На підставі ч.1 ст.24, ст. 105 ч.3, 110, 112, 113, 115, 160 ч.1, ч.3 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Шлюб між ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище - Боднар) та ОСОБА_4, зареєстрований 28 червня 2008 року виконкомом Цебриківської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис № 13 - розірвати.

Неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 - залишити проживати з матір'ю.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 надалі іменувати прізвищем «ОСОБА_3».

Стягнути з ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 551,20 грн. на користь ОСОБА_3 .

Рішення суду післянабрання ним законної сили надіслати відділу ДРАЦС реєстраційної служби по Великомихайлівському району Великомихайлівського МУЮ в Одеській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення 10-ти денного строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Л. Ткачук