АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 643/6168/13-ц Головуючий суддя І інстанції Яремчук В.І.
Провадження № 22-ц/790/7444/16 Суддя доповідач Коваленко І.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Коваленко І.П

суддів -Овсяннікової А.І., Коровіна С.Г.

при секретарі - Калюжній Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 29 квітня 2013 року по справі за поданням державного виконавця МосковськоговідділудержавноївиконавчоїслужбиХарківськогоміськогоуправлінняюстиції Ткача Д.М. про обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2013 року до суду надійшло подання державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Ткача Д.М. про обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України у зв'язку з тим, що на виконанні у Московському відділі державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суми боргу у розмірі 172558,37 грн.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 29 квітня 2013 року подання державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Ткача Д.М. про обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України - задоволено.

Боржника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого в АДРЕСА_3, тимчасово, до виконання зобов'язань покладених на нього рішенням Московського районного суду м. Харкова від 26.07.2011 року № 2-3499/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суми боргу у розмірі 172 558,37 гривень, обмежено у праві виїзду за межі України.

На зазначену ухвалу суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні подання державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ та стягнути судові витрати за подання апеляційної скарги з Московського ВДВС ХМУЮ.

Посилається на незаконність, необґрунтованість ухвали суду першої інстанції, постановленої з порушенням норм процесуального права.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Задовольняючи подання, суд першої інстанції виходив з того, що боржник ОСОБА_1 ухиляється від виконання рішення суду про стягнення з нього коштів, тому суд вважав доцільним вжити заходи тимчасового обмеження у виїзді за межі України боржнику.

Проте, з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України вирішення питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно з п.18 ч.3 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

В силу ст.13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Умовами ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзд в Україну громадян України» встановлено вичерпний перелік обставин, за яких громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, зокрема у випадках, якщо невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках.

Судом встановлено, що на виконанні у Московському відділі державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження ВП № 29491986 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суми боргу у розмірі 172 558,37 гривень.

Виконавче провадження було відкрито 26.10.2011 року.

До подання державним виконавцем на підтвердження ухилення боржника від виконання рішення суду додані: копія довідки КП «ХМБТІ» від 20.12.2011 року про те, що на ім'я ОСОБА_1 зареєстрована ? частина квартири АДРЕСА_1 (а.с.40), копія відповіді ВДАІ Московського РВ ХМУ ГУМВС України Харківської області від 01.12.2011 року, з якої вбачається, що на ім'я ОСОБА_1 зареєстрований автомобіль ГАЗ 52, (а.с.41), копія постанови про розшук майна боржника від 23.01.2012 року та копія акту від 23.03.2013 року про те, що шляхом виходу виконавця за адресою: АДРЕСА_2 двері ніхто не відчинив (а.с.44).

Однак, згідно довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС від 27.03.2013 року ОСОБА_1 зареєстрований з 04.10.2006 року за адресою: в АДРЕСА_3 (а.с.45).

Будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 викликався до виконавчої служби матеріали справи не містять.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 пояснив, що ОСОБА_1 ніхто не викликав і він не знав про будь-які дії ВДВС.

Отже, будь-яких доказів ухилення ОСОБА_1 від виконання рішення суду, державний виконавець, відповідно до вимог ст..60 ЦПК України не надав, оскільки ухилення від виконання рішення суду є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання цього обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини.

Також не надано доказів того, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, тобто свідомо вчиняє будь-які дії, спрямовані на невиконання рішення суду.

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Вирішуючи питання про задоволення подання, суд безпідставно постановив ухвалу про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, оскільки судом не було перевірено вчинення державним виконавцем при примусовому виконанні судового рішення всіх можливих виконавчих дій, не з'ясовано наявність доказів, які б свідчили, що боржник ухиляється від виконання рішення суду.

Враховуючи те, що ухвала постановлена з порушенням процесуальних норм права, вона підлягає скасуванню із постановленням нової про відмову в задоволенні подання державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Ткача Д.М. про обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

На підставі наведеного та керуючись п.2 ч.2 ст.307, ст. 313, 315, 317, ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 29 квітня 2013 року - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволені подання державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Ткача Д.М. про обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -