Дата документу 07.12.2016
Справа №320/7982/16-ц
Провадження 2-о/320/512/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2016 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі: головуючого судді - Горбачової Ю.В.,

народних засідателів: Скрильник В.П., Філоненко Т.П.,

при секретарі - Луценко П.В.

за участю:

прокурора - Кісілічак С.В.,

представника заявника - лікаря-психіатра Шаши Н.О.,

особи, відносно якої розглядається заява - ОСОБА_2,

законного представника особи, відносно якої розглядається заява - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Мелітополя заяву головного лікаря КУ «Мелітопольського психіатричний диспансер» Резніченко О.Л. про госпіталізацію ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у психіатричну лікарню у примусовому порядку,

ВСТАНОВИВ:

Головний лікар КУ «Мелітопольського психіатричний диспансер» Резніченко О.Л. звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області із заявою, в якій просить госпіталізувати громадянина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у психіатрично-наркологічне відділення чоловіче КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради.

Заява обґрунтована тим, що громадянин ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 був доставлений бригадою швидкої допомоги у супроводі опікуна до прийомного покою КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» ЗОР, був оглянутий лікарем відділення та госпіталізований до чоловічого психонаркологічного відділення.

Громадянин ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходиться на диспансерному обліку у психіатра з 1987 р. з приводу параноідної шизофренії. Являється Інвалідом II групи. За Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01.07.2014р. визнаний недієздатним. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 25.09.2014р. опікуном призначено мати хворого ОСОБА_3. Останнє лікування в стаціонарі з 24.03.2016 року по 23.05.2016 року.

Раніше неодноразово лікувався у чоловічому психонаркологічному відділенні з галюцинаторно-параноїдною симптоматикою, у якій переважали маячні ідеї, слухові галюцинації, порушення поведінки з подальшою неможливістю забезпечити свої життєві потреби.

02.12.16р. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, був оглянутий лікарем - психіатром відділення, та враховуючи наявність у хворого психічних розладів, ним був виставлений діагноз: «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром. Госпіталізований за добровільною інформованою згодою опікуна ОСОБА_3

В судовому засіданні представник лікарні Шаша Н.А. на задоволенні заяви наполягала у повному обсязі, пояснила, що ОСОБА_2 перебуває на диспансерному обліку у психіатра з 1987 року з приводу параноідної шизофренії, неодноразово раніше проходив лікування у чоловічому психонаркологічному відділенні. У даний час мати ОСОБА_3, яка є його опікуном, викликала бригаду та написала заяву про госпіталізацію, оскільки в нього загострилася хвороба на фоні припинення прийому ліків. Він був доставлений до лікарні у дуже неохайному вигляді, в брудному одязі з нігтями по 2-3 см, не стрижений та не бритий на протязі тривалого часу.

В судовому засіданні ОСОБА_2 у зв'язку з його психічним захворювань пояснень суду не надав.

Законний представник хворого, ОСОБА_3 на задоволенні заяви наполягала, пояснюючи, що її син, ОСОБА_2, на даний час потребує стаціонарного лікування тому, що в нього почалися галюцинації, він чує інші голоси, агресивно розмовляє з уявними особами, перестав про себе дбати, не здійснює гігієнічні процедури та не надає можливості допомогти йому в цьому, перестав виходити на вулицю, не приймає прописані йому ліки, а викидає їх в унітаз.

Суд, вислухавши пояснення представника лікарні, думку прокурора, який заяву підтримав та просив її задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що хворий дійсно потребує госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення заяви з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 279 ЦПК України, за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 280 ЦПК України, у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. У випадках, коли відповідно до закону госпіталізація у примусовому порядку була проведена за рішенням лікаря-психіатра і визнана доцільною комісією лікарів-психіатрів, психіатричний заклад, в якому перебуває особа, направляє до суду заяву про її госпіталізацію у примусовому порядку протягом 24 годин.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 282 ЦПК України, залежно від встановлених обставин суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. Рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

З висновку лікувально - консультотивної комісії від 28.11.2016 року лікарів-психіатрів вбачається, що хворий ОСОБА_2 страждає на хронічний психіатричний розлад у вигляді шизофренії, параноїдної форми, безперервний тип перебігу, галлюцинаторно-параноїдний синдром. У зв'язку з наявністю у хворого тяжкого психічного розладу, відсутністю критичної оцінки свого стану, неспроможністю самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, хворий ОСОБА_2 потребує примусової госпіталізації у психіатричний стаціонар для подальше нагляду та здійснення адекватного лікування.

На підставі вищевикладеного, аналізуючи забрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про примусову госпіталізацію ОСОБА_2 до психіатричного закладу.

Керуючись ст.ст. 15, 57, 59, 60, 107, 208, 212 215, 279 282 ЦПК України, Законом України «Про психіатричну допомогу», суд

ВИРІШИВ:

Заяву головного лікаря КУ «Мелітопольського психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради, Резніченко О.Л. про госпіталізацію ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у психіатричну лікарню у примусовому порядку - задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, у чоловіче психіатрично-наркологічне відділення Комунальної установи «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради в примусовому порядку.

Рішення суду є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд шляхом подачі протягом 10 днів апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: Ю.В. Горбачова

Народні засідателі: В.П. Скрильник

Т.П. Філоненко