У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

пр. № 2-п/759/154/16

ун. № 759/5702/15-ц

21 грудня 2016 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Ключника А.С., за участю секретаря судового засідання Немировської А.М., заявника ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань заяву ОСОБА_1 подану представником ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Святошинського районного суду м. Києва від 24.12.2015 року по справі № 2/759/3440/15 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2, 13.08.2016 року звернувся до суду із заявою про перегляд рішення суду від 24.12.2015 року ухваленого Святошинським районним судом м. Києва за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Зазначена заява обґрунтована тим, що відповідач ОСОБА_1 не був повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи, та на його думку судом не в повній мірі з'ясовано обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

У судовому засіданні 21.12.2016 року ОСОБА_1 та його представник - ОСОБА_2 заяву підтримали у повному обсязі, та просили суд скасувати заочне рішення і призначити розгляд справи у загальному порядку.

У судове засідання 21.12.2016 року, представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» та інші відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 не з'явились, про день, час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомляли. Оскільки неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 1 ст. 231 ЦПК України), суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви без участі зазначених осіб.

Суд, заслухавши пояснення заявника та його представника, дослідивши матеріали справи, письмові докази, дійшов висновку, про наявність правових підстав для задоволення заяви, з огляду на наступне.

У відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Згідно ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зазначені норми дозволяють зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, що б його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Верховний Суд України 01.05.2007 року у Листі-Узагальненні «Практики ухвалення та перегляду судами заочних рішень у цивільних справах» також зробив аналогічний висновок - правильною є практика тих судів, які скасовують заочне рішення лише за наявності двох підстав, визначених у ст. 232 ЦПК України, зокрема, якщо буде встановлено, що відповідач, який був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 24.12.2015 року у цивільній справі пр.№2/759/3440/15 (ун.№759/5702/15-ц) позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості - задоволено. Стягнуто солідарно заборгованість з відповідачів, та вирішено питання судових витрат. Як вбачається із даного рішення, кредитну заборгованість стягнуто за кредитним договором № K2S4GK00260058 від 11.07.2007 року (а.с. 105-107).

Судом встановлено, що відповідач підчас розгляду вищезазначеної справи в судові засідання тричі поспіль не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 41, 44, 102), про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому суд у відповідності до ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України розглянув справу у його відсутності.

Разом з тим, у судовому засіданні 21.12.2016 року судом встановлено, що повідомлення ОСОБА_1 здійснювалось судом за адресою, за якою останній тривалий час не проживав та не був зареєстрований.

Із наданих заявником пояснень, та додатків вбачається, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 25.05.2010 року у справі №2-643/2010 позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4, ОСОБА_3 задоволено (а.с. 141-143). Як вбачається із даного рішення, кредитну заборгованість стягнуто за кредитним договором № K2S4GK00260058 від 11.07.2007 року.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 24.12.2015 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Як вбачається із даного рішення, кредитну заборгованість стягнуто за кредитним договором № K2S4GK00260058 від 11.07.2007 року (а.с.105-107).

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1, виступив поручителем за ОСОБА_3 по кредитному договору № K2S4GK00260058 від 11.07.2007 року за договором поруки від 12.07.2007 року (а.с. 15).

Однак, рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 18.06.2009 року, вищезазначений договір поруки від 12.07.2007 року, визнано недійсним (а.с.132-133).

Однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З наведеного вбачається, що причини неявки відповідача в судове засідання є поважними, а докази, на які посилається заявник мають істотне значення для правильного вирішення справи, тому заява про перегляд заочного рішення підлягає задоволенню, а заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 24.12.2015 року підлягає скасуванню, з призначенням справи до розгляду в загальному порядку.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 209, 210, 228-232, 293 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 подану представником ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Святошинського районного суду м. Києва від 24.12.2015 року по справі № 2/759/3440/15 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Скасувати заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 24.12.2015 року у цивільній справі пр. № 2/759/3440/15 (ун.№759/5702/15-ц) за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та призначити справу до розгляду в загальному порядку на 21.02.2017 року о 16 год. 30 хв. в приміщенні Святошинського районного суду м. Києва (м. Київ, вул. Якуба Коласа, 27-А, зал. №3).

У судове засідання викликати осіб, які беруть участь у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.Ключник