Номер провадження: 22-ц/785/8556/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Суворов В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2016 року м. Одеса

Судова колегія судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області

головуючого судді Суворова В.О.

судді Сватаненко В.І.

судді Артеменко І.А.

при секретарі Фабіжевській Т.С.

за участю представника ОСОБА_2-ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_6 на ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 01 листопада 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_7 до ОСОБА_5, ОСОБА_8 про припинення права власності на частку у спільному майні та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, та за зустрічним позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_7, виконкому Одеської міської ради, за участю третьої особи - ОСОБА_5 про визнання права власності на частку в спадковому майні в порядку спадкування за законом,-

встановила:

15 березня 2014 року позивачі звернулися з зазначеним позовом. 21 березня ОСОБА_2 подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 43/100 частин домоволодіння, що зареєстроване за ОСОБА_5 за адресою: м. Одеса, вул. Жовтневої революції, 25-В та заборони ОСОБА_5 та будь-яким іншим особам від його імені та за його дорученням здійснювати будь-які будівельні, монтажні, ремонтні чи інші роботи щодо реконструкції, прибудови чи добудови, а також капітального будівництва 43/100 частин домоволодіння, що зареєстроване за ОСОБА_5 за адресою: м. Одеса, вул. Жовтневої революції, 25-В(т.1 а.с. 36).

Ухвалою від 28 березня 2014 року заяву позивача про забезпечення позову - задоволено. Накладений арешт на 43/100 частин домоволодіння, що зареєстровано за ОСОБА_5 за адресою: м. Одеса, вул. Жовтневої революції, 25-В. Заборонено ОСОБА_5 та будь-яким іншим особам від його імені та за його дорученням здійснювати будь-які будівельні, монтажні, ремонтні чи інші роботи щодо реконструкції, прибудови чи добудови, а також капітального будівництва 43/100 частин домоволодіння, що зареєстровано за ОСОБА_5 за адресою: м. Одеса, вул. Жовтневої революції, 25-В.(т.1 а.с. 47).

24 квітня 2014 року представник ОСОБА_8 звернувся з зустрічним позовом.

Рішенням суду першої інстанції від 10 березня 2015 року у задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовлено (т.2 а.с.31-34).

Сторони на вказане рішення подали апеляційні скарги.

Рішенням судової колегії апеляційного суду Одеської області від 29 вересня 2016 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 задоволено частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 задоволено частково. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 10 березня 2015 року змінено і ухвалене нове рішення. Позов ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_7 до ОСОБА_5, ОСОБА_8 про припинення права власності на частку у спільному майні та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на ? частин від 57/100 частин домоволодіння №25-в по вул. Жовтневої революції в м. Одесі , що розташоване на земельній ділянці площею 401 кв.м., та складається в цілому без врахування самочинного переобладнання згідно технічного паспорту , виконаного КП «ОМБТІ та РОН» станом на 27 вересня 2012 року , та з врахуванням рішення Київського районного суду міста Одеси від 25 травня 1993 року , з наступних приміщень: частка приміщення №1-коридору,площею1,8 кв.м .№4- коридору, площею 6,2 кв.м., №5- ванної, площею 1,9 кв.м., №6- жилої площею 20,4 кв.м. №8- жилої, площею 9,7 кв.м., №9-кухні, площею 7,4 кв.м., загальною площею 47,4 кв.м., житловою 30,1 кв. м. у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9, померлого 08 квітня 2012 року.

Зустрічний позов ОСОБА_8 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_8 право власності на ? частину від 57/100 частин домоволодіння №25-в по вул. Жовтневої революції в м. Одесі , що розташовано на земельній ділянці площею 401 кв.м, та належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_9 , та в цілому складається без врахування самочинного переобладнання згідно технічного паспорту , виконаного КП «ОМБТІ та РОН» станом на 27 вересня 2012 року, та з врахуванням рішення Київського районного суду міста Одеси від 25 травня 1993 року , з наступних приміщень: частка приміщення №1 - коридору, площею 1,8 кв.м .№4- коридору, площею 6,2 кв.м., №5- ванної, площею 1,9 кв.м., №6- жилої площею 20,4 кв.м. №8- жилої, площею 9,7 кв.м., №9-кухні, площею 7,4 кв. м., загальною площею 47,4 кв.м., житловою 30,1 кв. м. у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9, померлого 08 квітня 2012 року.

Стягнуто з ОСОБА_8 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 1/2 частину витрат по оплаті вартості судової будівельно-технічної експертизи в сумі 3 465 грн. в рівних частках.

Вирішено питання про судовий збір.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін (т.2 а.с.97-99).

06 жовтня 2016 року ОСОБА_5 звернувся з заявою про зняття арешту з його частки нерухомого майна(43/100 частин) , що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Жовтневої революції, 25-року (т.2 а.с.101).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2016 року скасовані заходи забезпечення позову арешт 43/1000 частки домоволодіння за адресою: м. Одеса, вул. Жовтневої революції, 25-в, що зареєстровані за ОСОБА_5, вжиті ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 28 березня 2014 року.

Суд першої інстанції задовольняючи заяву виходив з того, що спір розглянуто по суті, судове рішення набрало законної сили, розгляд справи закінчився ухваленням рішення про часткове задоволення первісного позову та зустрічного позовів . Однак щодо частини нерухомого майна ОСОБА_5 за адресою: м. Одеса, вул.. Жовтневої революції,25-В, на яку накладався арешт, не ухвалено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2-ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу суду в звязку з порушенням норм матеріального та процесуального права та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність ухвали суду в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ч. ч. 3, 4, 6 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування. Якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Суд першої інстанції постановляючи ухвалу про забезпечення позову виходив з того, що невжиття таких заходів може значним чином утруднити виконання рішення суду у випадку задоволення судом позивних вимог.

Як убачається з рішення судової колегії апеляційного суду Одеської області стягнуто з ОСОБА_8 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 1/2 частину витрат по оплаті вартості судової будівельно-технічної експертизи в сумі 3 465 грн. в рівних частках.

Відповідно до п. 10 постанови N 9 від 22.12.2006 року Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Суд першої інстанції не врахував даних розяснень та скасував заходи забезпечення позову не зясувавши, чи виконане рішення судової колегії апеляційного суду Одеської області від 29 вересня 2016 року в частині стягнення з ОСОБА_8 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 1/2 частини витрат по оплаті вартості судової будівельно-технічної експертизи в сумі 3 465 грн. в рівних частках.

Відповідно до ч. 3 ст. 213 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд першої інстанції не виконав вимог ч.3 ст. 213 ЦПК України, чим порушив порядок постановлення ухвал.

В звязку з викладеним судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушив порядок, встановлений для його вирішення, що є підставою для скасування оскарженої ухвали з передачею питання на новий розгляд.

Керуючись 303,304,307 ч.2 п.4, 312, ч.1 п.3, 313,314,315 ЦПК України, судова колегія

ухвалила :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 01 листопада 2016 року - скасувати.

Справу передати для вирішення питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною, оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області В.О. Суворов

ОСОБА_10

ОСОБА_11