АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2492/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 34 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 вересня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, третя особа. Яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: обслуговуючий кооператив «Івушка», про відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2016 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

В обгрунтування своїх позовних вимог вказував, що у 2002 році організовано обслуговуючий кооператив «Івушка» і сторони є його членами.

На виділених земельних ділянках сторони звели будинки для оздоровлення, які є власністю кооперативу.

01 лютого 2015 року будинку, яким володіє відповідач виникла пожежа. У результаті пожежі був пошкоджений і будинок позивача, чим останньому було завдано матеріальної шкоди, яка підтверджується висновком експертного дослідження.

Позивач, вважаючи винним у даній пожежі ОСОБА_6, вказуючи на не забезпечення останнім належної пожежної безпеки будинку, вказував на його протиправну поведінку, та просив стягнути з нього на свою користь 226 925 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 50 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, а також судові витрати по справі.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 вересня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_7 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 грошову суму в розмірі 226 925 грн. в якості відшкодування матеріальних збитків та 5 000 грн. моральної шкоди. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судовий збір в розмірі 2 319, 25 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_7

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що матеріальну відповідальність перед позивачем повинен нести саме відповідач, який зобовязаний відшкодувати позивачеві завдані матеріальні збитки в розмірі 226 925 грн., оскільки відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності його вини у порушенні правил пожежної безпеки.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У п. 2 постанови пленуму ВСУ від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, відповідно до рішення виконавчого комітету Соснівської районної ради м.Черкаси від 14 серпня 2002 року № 453 було зареєстровано обслуговуючий кооператив «Івушка» (а.с. 41, т.1)

Відповідно до п.1.7 статуту обслуговуючого кооперативу «Івушка», затвердженого загальними зборами членів кооперативу від 31 липня 2009 року, головним завданням кооперативу є оздоровлення членів кооперативу. На виділеній кооперативу земельній ділянці кожен член кооперативу збудував садовий будинок для відпочинку та оздоровлення. Садові будиночки для оздоровлення збудовані з деревяних конструкцій та не є капітальним будівництвом, а тому не підлягають реєстрації. (а.с. 42-46)

Проте, відсутність зареєстрованого права власності на вказаний будинок за ОСОБА_7 не позбавляє останнього права на звернення до суду за захистом свого речового права із позовом про відшкодування шкоди, завданої його майну, в т.ч. рухомому, яке знаходиться на виділеній йому земельній ділянці.

ОСОБА_7 з 18 травня 2002 року є членом обслуговуючого кооперативу «Івушка»; для побудови тимчасового будинку йому виділена земельна ділянка за № 15 (а.с. 61), де останній побудував будинок для оздоровлення та відпочинку, по сусідству з яким розташований будинок для оздоровлення та відпочинку члена обслуговуючого кооперативу «Івушка» ОСОБА_6

1 лютого 2015 року у будинку, яким володіє відповідач виникла пожежа, яка поширилася і на належний позивачу будиночок та майно, яке було у ньому.

Відповідно до висновку суб'єкта оціночної діяльності від 04 лютого 2015 року загальна вартість збитків, нанесених в результаті пожежі тимчасової споруди становить 226 925, 4 грн. (а.с. 4-37) Такий висновок є належним та допустимим доказом розміру завданого матеріального збитку.

В той же час, для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв'язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Згідно з ч.2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б свідчили про неправомірність саме дій ОСОБА_6, про причинний зв'язок та вину у спричиненні позивачу шкоди саме ОСОБА_6

Так, районний суд вірно вказав на відсутність доказів підпалу об'єкту та не прийняв до уваги технічний висновок УДНСНС України у Черкаській області про малоймовірні причини виникнення пожежі як на підтвердження порушення відповідачем правил пожежної безпеки, оскільки у висновку не вказано на категоричні обгрунтування причин пожежі та не надано категоричних обгрунтувань причин пожежі та які конкретно правила протипожежної безпеки були порушені ОСОБА_6

Вказаний висновок є одним із доказів спростування вини відповідача у завданні збитків позивачу.

В той же час, районний суд помилково вважав, що відповідач не довів відсутність своєї вини.

Кримінальне провадження №0000525 від 04 лютого 2015 року відкрито за заявою ОСОБА_6 фактом пожежі, що свідчить про завдання кримінальним правопорушенням і йому матеріальної шкоди та його статус як потерпілого. (а.с. 84, т.1)

Відсутність кримінального правопорушення за ознакам умисного знищення або пошкодження чужого майна вчиненого шляхом підпалу будинку № 14 кооперативу «Івушка», який розташований за адресою: м. Черкаси, вул. Дахнівська, 10 підтверджено постановою про закриття матеріалів кримінального провадження від 25 жовтня 2016 року. Осередок пожежі визначено у буд. № 14 кооперативу, проте, особу, яка вчинила підпал правоохоронними органами не встановлено.

В ході розслідування слідчим не встановлено які конкретно протипожежні норми і правила були порушені відповідачем та в чому полягає сутність таких порушень.

За вказаних обставин колегія суддів приходить до висновку що матеріалами справи не підтверджена наявність вини ОСОБА_6 у спричиненні шкоди позивачу та неправомірність його дій, а тому висновок суду першої інстанції про відшкодування шкоди на підставі ст. 1166 ЦК України є передчасним.

Оскільки колегією не встановлені підстави для відшкодування матеріальної шкоди з відповідача, позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди на підставі ст. 11 67 ЦК також слід залишити без задоволення.

За вказаних вище обставин рішення суду підлягає скасуванню на підставі п.4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 вересня 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після його проголошення.

Головуючий :

Судді :