Справа № 296/9097/16-ц
УХВАЛА

"21" листопада 2016 р. м. Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Сингаївський О.П., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 296/9097/16-ц 2/296/2889/16,

ВСТАНОВИВ:

До Корольовського районного суду м. Житомира звернувся представник позивача із вказаною заявою, в якій шляхом накладення арешту на ? частку будинку № 6 по пров. 2 Мар»янівському в м. Житомирі, яка належить ОСОБА_2, просить забезпечити позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 та ОСОБА_7 за участі третіх осіб Комунального підприємства «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради, приватних нотаріусів Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_8 і ОСОБА_9 про визнання договорів дарування часток житлового будинку недійсними.

В обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначила, що невжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_3може стати на заваді чи унеможливити виконання рішення суду у цивільній справі за вказаним позовом.

На підставі ч.1 ст.153 ЦПК України, суддя розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи та доводи, викладені представником позивача у заяві, суддя вважає, що є підстави для забезпечення вказаного позову до вирішення спору в суді.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Ч.3 ст.151 ЦПК України передбачає, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Встановлено, що ОСОБА_3 звернулася в суд із позовною заявою про недійсними визнати укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 договір дарування ? частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Житомир, пров. 2 Мар»янівський, 6 від 07.07.2016 та договір, що укладений між ОСОБА_6 і ОСОБА_2 від 08.07.2016 щодо дарування ? частки зазначеного нерухомого майна.

Ухвалою судді від 15 листопада 2016 року, відповідно до ч.1 ст.122 ЦПК України, провадження у цивільній справі за вказаним позовом було відкрито та призначене судове засідання.

Оглянувши матеріали справи і заяви про забезпечення позову, суд, враховуючи заявлені позовні вимоги вважає, що термінове вжиття заходів забезпечення позову викликане тим, що до моменту винесення судом рішення у справі та набрання ним законної сили, існує реальна загроза того, що відповідач ОСОБА_2 має можливість знецінити, продати або безоплатно передати належне йому спірне нерухоме майно третім особам, і тим самим унеможливити виконання рішення суду. Як наслідок це може викликати очевидну безпеку заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль і витрат.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, п.п.1-4 Постанови пердбачено, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів до забезпечення позову з урахуванням адекватності вимог заявника, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності звязку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, ймовірності утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

З матеріалів заяви, зокрема із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, вбачається, що заначене у заяві нерухоме майно, на яке просить представник позивача накласти арешт, належить ОСОБА_2.

Враховуючи викладені обставини, суддя вважає, що заявлена вимога щодо вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_3, є співмірною із заявленими позовними вимогами, і є заходом, що спроможний забезпечити незаподіяння істотної шкоди законним правам та інтересам останньої у період розгляду судом вказаної цивільної справи.

У звязку з чим та відповідно до ст.153 ЦПК України, суддя постановляє ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.151, 152, 153, 293 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 296/9097/16-ц 2/296/2889/16 - задовольнити.

Накласти арешт на ? частку будинку № 6 по пров. 2 Мар»янівському в м. Житомирі, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2.

За данною ухвалою стягувачем є ОСОБА_3, 25.09.1956 р. н., ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: 10014, м. Житомир, пров. 2 Мар»янівський, 6, а боржникамиОСОБА_2, 27.05.1973 р. н., який зареєстрований за адресою: 10014, АДРЕСА_1.

Копію ухвали направити для виконання до Корольовського відділу державної виконавчої служби міста Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області.

Ухвала виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається Апеляційному суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя О. П. Сингаївський