Справа № 141/1206/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2016 року смт. Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Лисака О.І.

за участю секретаря Кулик Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2, до Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області, Педосівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, без участі сторін,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області, Педосівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, згідно із яким батьком позивача є ОСОБА_3, а матір»ю ОСОБА_4.

25 серпня 1973 року його батько зареєстрував шлюб з ОСОБА_5, яка після одруження змінила прізвище на ОСОБА_4. 25 липня 1973 року у них народилась дочка ОСОБА_6.

Під час спільного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_7 придбали житловий будинок № 94 по вул. Жовтнева в смт. Оратів Вінницької області. 13 березня 1986 року виконавчий комітет Оратівської селищної Ради народних депутатів Вінницької області видав Свідоцтво № 404 на право особистої власності на жилий будинок, відповідно до якого житловий будинок по вул. Жовтневій, 94 в смт. Оратів дійсно належить ОСОБА_7. Свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Оратівської селищної Ради народних депутатів № 5 від 13.05.1985 року в зв»язку з перетворенням села в селище міського типу.

ОСОБА_8 помер 14.04.1993 року, а 22.11.2004 року померла ОСОБА_6. Заповітів вони не залишили. В зазначеному вище будинку залишилась проживати ОСОБА_9, яка спадщину прийняла, проте нотаріально її прийняття не оформила.

Крім цього, рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 14.05.2008 року за ОСОБА_9 визнано право власності на земельну ділянку площею 2,7313 га, що розташована на території Педосівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області згідно із державним актом на право власності на земельну ділянку серії ВН № 0271802, та на вклади у ВАТ «Державний ощадний банк України» 10001/035 ощадного банку України, рахунок № 90280, № 48365 та рахунок № 00 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_10.

22 травня 2016 року ОСОБА_9 померла, не залишивши заповіту. Спадкова справа до майна померлої не заводилась.

Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку № 94 по вул. Жовтнева в смт. Оратів Вінницької області, земельної ділянки площею 2,7313 га, що розташована на території Педосівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області.

На час відкриття спадщини позивач проживав зі спадкодавицею більше як п»ять років, доглядав її до дня смерті, провів поховання, доглядає за могилою та фактично прийняв спадщину: відкрито користується зазначеним нерухомим майном та земельною ділянкою, доглядає за будинком та утримує його, постійно проводить в ньому поточний та капітальний ремонт, сплачує необхідні податки.

Однак у визначений законом термін ОСОБА_1 не звернувся до нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину. Коли ж звернувся до нотаріуса, то йому було розяснено, що доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Так як такі документи у ОСОБА_1 відсутні, тому він звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем з метою оформлення спадщини.

Представник позивача ОСОБА_2, будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просить задоволити.

Представник відповідача голова Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області ОСОБА_11, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Представник відповідача голова Педосівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області ОСОБА_12, будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Від учасників судового розгляду до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України, у зв"язку з чим в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу, не здійснюється.

Суд, вивчивши вимоги позову, дослідивши докази в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із свідоцтвом про народження серії ІІІ-ЯР № 230858 батьками ОСОБА_1 записані ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії І-АМ № 297533 ОСОБА_8 та ОСОБА_5 уклали шлюб 25.08.1973 року. Прізвище дружини після одруження змінено на ОСОБА_8.

Згідно із свідоцтвом про народження І-АМ № 356348 у ОСОБА_8 та ОСОБА_9 25.07.1973 року народилась дочка ОСОБА_6.

Згідно із свідоцтвом № 404 на право особистої власності на жилий будинок, виданим 13.03.1986 року виконавчим комітетом Оратівської селищної Ради народних депутатів Вінницької області житловий будинок по вул. Жовтневій, 94 в смт. Оратів дійсно належить ОСОБА_7. Свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Оратівської селищної Ради народних депутатів № 5 від 13.05.1985 року в зв»язку з перетворенням села в селище міського типу.

Відповідно до свідоцтва про смерть І-АМ № 303600 ОСОБА_8 помер 14.04.1993 року.

Відповідно до свідоцтва про смерть І-АМ № 251496 ОСОБА_6 померла 22.11.2004 року.

Відповідно до рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 14.05.2008 року за ОСОБА_9 визнано право власності на земельну ділянку площею 2,7313 га, що розташована на території Педосівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області згідно із державним актом на право власності на земельну ділянку серії ВН № 0271802, та на вклади у ВАТ «Державний ощадний банк України» 10001/035 ощадного банку України, рахунок № 90280, № 48365 та рахунок № 00 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_10.

Згідно із свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 354058 ОСОБА_9 померла 22.05.2016 року.

Згідно із витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 45671624 від 04.11.2016 року спадкова справа після смерті ОСОБА_8 не відкривалась.

Згідно із витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 45671451 від 04.11.2016 року спадкова справа після смерті ОСОБА_9 не відкривалась.

Відповідно до письмових свідчень ОСОБА_13 та Колосок ОСОБА_14 ОСОБА_15 проживав з ОСОБА_9 однією сім»єю більше як п»ять років до дня її смерті, провів її поховання, доглядає за могилою, утримує будинок та користується земельною ділянкою.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 вказаної Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005року у справі «Смірнова проти України»).

Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до п.3, 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Частиною 2 ст. 256 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

На підставі ст.ст. 16, 346, 130, 174, 1216, 1218, 1225, 1264 ЦК України, керуючись ст.ст. 1, 3, 60, 130, 208, 209, 212- 215, 256, ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зі спадкодавцем ОСОБА_9, яка померла 22.05.2016 року, однією сім»єю не менше 5-ти років до часу відкриття спадщини до 22.05.2016 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Жовтнева,94 в смт. Оратів Вінницької області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9, яка померла 22.05.2016 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку площею 2,7313 га, що розташована на території Педосівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області згідно із державним актом на право власності на земельну ділянку серії ВН № 0271802, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9, яка померла 22.05.2016 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ О.І. Лисак