Справа № 2-881/11
Провадження № 4-с/346/38/16
УХВАЛА

19 грудня 2016 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі:

головуючого судді - Потятинника Ю.Р.,

з участю секретаря - Васильчук Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за скаргою Сав»юк ОСОБА_1 про скасування постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернувся до суду із скаргою в якій вказує, що рішенням Коломийського міськрайонного суду задоволено позов ПАТ «Дельта Банк» та вирішено стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за кредитними договорами від 06.09.2006 року та від 28.09.2006 року в загальному розмірі 849 513 доларів США 87 центів, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку (21.09.2010р.) становить 6 730 470 грн. 15 коп.

25.08.2016р. ОСОБА_3 отримала постанову винесену державним виконавцем відділу примусового виконанняя рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження від 02.08.2016р. ВП № 51817167, що підтверджується копією конверту та витягом з реєстру відправлень.

Дії державного виконавши вважають незаконними з наступних підстав.

Частиною 2 статті 6 Кошституції України, передбачено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади зздійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно) до законів України.

Статтею 19 Конституції України, встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Преамбулою Закону Украйни «Про виконавче провадження» встановлено, що цей Закон визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Згідно статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, зокрема виконавчі листи, що видаються судами. Статтею 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення права та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно статті 20 Закону України «Про виконавче провадження» Виконавчі дії провадяться державним виконаавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженіням його майна.

Відповідно до статті 22 Замсону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушенная та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; інші виконавчі документи- протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені у частині першім цієї статті, встановлюються для: 1) виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення;

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 20.08.2013р. по справі № 2-881/11 набуло законної сили 31.08.2013р. Виконавчий лист на виконання рішення був предявлений в серпні 2016р., тобто після закінчення строків на предявлеіння виконавчих листів визначених статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, державнимі виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконаючої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_4 було порушено вимоги чинного законодавства України та здійснено безпідставне відкриття виконавчого провадження.

Статтею 383 ЦПК України встановлено, що учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішіенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державшої виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно дао цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно статті 384 ЦПКС України скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Крім того слід зазначити ніаступне.

Тому, просить скасувати вищевказану постанову про відкритті виконавчого провадження від 02.08.2016р. ВП № 51817167.

Представник скаржника в судове засідання не з»явився, але звернувся до суду із заявою про розгляд справи в його відсутності, заявлені в скарзі вимоги підтримав.

Державний виконавець та представник стягувача в судове засідання не з»явились, хоча повідомлялись про час і місце судового розгляду.

Суд, дослідивши зібрані докази, аналізуючи обставини встановлені в судовому засіданні та зібрані докази, вважає, що скарга безпідставна і не підлягає до задоволення з таких мотивів.

Відповідно до статей 383, 384 ЦПК скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця, що стосуються виконання судових рішень, подаються до суду, який видав виконавчий документ.

У відповідності до п. 10 листа ВССУ від 28.01.2013 № 24-152/0/4-13 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі» виконання судових рішень - це заключна стадія цивільного процесу, а саме заключний етап у процесі реалізації захисту цивільних прав, а згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини для визначення розумного строку розгляду справи включається період з надходження до суду позовної заяви й закінчується виконанням рішення суду.

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2011р., який набрав чинності 05.10.2016р. виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 12 ч.1 цього Закону виконавчі документи можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

У відповідності до ст. 22 ч.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999р., який втратив чинність, передбачено річний строк пред»явлення виконавчих листів до виконання.

Згідно п. 5,6,7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2011р. виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, предявляються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження. Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Таким чином, проаналізувавши вищевказані норми законодавства суд вважає, що підстави для скасування оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.08.2016р. згідно якої розпочато виконавчі дії відсутні. Тому, в задоволенні скарги слід відмовити. При цьому, суд враховує, що у разі скасування оскаржуваної постанови стягувач буде позбавлений можливості пред»явлення виконавчого документа до виконання у встановлені законом строки, що може призвести до порушення прав стягувача і невиконання судового рішення, яке набрало законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. 197 ч.2, 383, 385, 386, 387 ЦПК України,---

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з дня її проголошення чи отримання копії ухвали, шляхом подання апеляції через Коломийський міськрайсуд.

Суддя Потятинник Ю. Р.