Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

при секретарі Гноілек М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про стягнення відсотків за договором вкладу та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому за збільшеними вимогами просить стягнути з відповідача кошти в сумі 1 319 грн. 67 коп. та моральну шкоду у розмірі 4 000 грн.

Вимоги мотивує тим, що 14 липня 2016 року між ним та ПАТ «Державний ощадний банк України» ТВБВ № 10026/0020 філії ГУ по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» було укладено додатковий договір № 1 до Договору № від 21.01.2016 року на вклад «Теплі обійми» яким вносились зміни до пункту про повернення депозиту, а саме що 100 000 грн. депозиту мають бути перераховані по закінченню строку депозиту на вкладний рахунок № НОМЕР_1 відкритий за договором № 148898126 від 14 липня 2016 року на вклад «Класичний».

21 липня 2016 року на рахунок № НОМЕР_1 вкладу «Класичний» були зараховані відсотки по депозиту «Теплі обійми» в розмірі 1319 грн. 19 коп., про що його було повідомлено по СМС, хоча мали бути переведені на рахунок № НОМЕР_2.

Про таку помилку 21.07.2016 року він повідомив по телефону гарячої лінії «Ощадбанку» та в подальшому неодноразово звертався до начальника відділу по роботі з роздрібними клієнтами відділення банку з проханням повернути гроші, проте безрезультатно.

На письмову його заяву від 02.08.2016 року відповіді не отримав, кошти перераховано не було.

Внаслідок некваліфікованих дій працівників ПАТ «Ощадбанк» йому було завдано моральної шкоди, яка виразилась у негативних емоціях і переживаннях з приводу ймовірної втрати коштів та неможливості вчасно отримати інформацію щодо власного рахунку, не має змоги користуватися належними йому грошима, що є неправомірним та завдає йому душевних страждань. Розмір заподіяної йому відповідачем моральної шкоди оцінює в сумі 4 000 грн.

В судовому засіданні позивач підтримав позов зі збільшеними вимогами та викладені у заявах обставини.

Представник відповідача ПАТ «Державний ощадний банк України» Варакута В.О. в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у письмових запереченнях, при цьому пояснила, що вимоги є необґрунтованими, спірна сума відсотків по депозиту 1 319,67 грн. по закінченню строку дії договору № 135029926 «Теплі обійми» на виконання умов укладеного між банком та позивачем додаткового договору від 14.07.2016 р. № 1 до вказаного договору була зарахована 21.07.2016 року на рахунок № НОМЕР_1, оскільки у додатковому договорі не зазначено рахунок виплати відсотків № НОМЕР_2 по закінченню строку дії договору.

14.07.2016 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 148898126 на вклад «Класичний», на виконання умов якого депозитні грошові кошти у розмірі 100 000 грн. разом з відсотками в сумі 1 319,67 грн. було переміщено (капіталізовано) на вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_1 строком на 6 місяців (до 16.01.2017 року) з відсотковою ставкою 17,00 % річних.

На даний час позивач отримує відсотки, які нараховуються по депозитному вкладу з суми 101 319,67 грн. на картковий рахунок № НОМЕР_2, який було зазначено у договорі № 148898126 «Класичний», тому виплата суми 1 319,67 грн. передбачає зміну загальної суми 101 319,67 грн. депозиту, тобто зміну умов договору, а тому неможливе до виконання без створення додаткової угоди про зміну строку дії депозитного договору.

Суд, вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що між сторонами 21 січня 2016 року було укладено Договір № 135029926 на вклад «Теплі обійми» на ім'я фізичної особи (без поповненням та щомісячною виплатою процентів), відповідно умов якого позивачем було внесено на вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_3 кошти в сумі 100 000 грн. строком на 6 місяців, процентна ставка встановлена у розмірі 20 % річних, днем повернення депозиту визначено 21 липня 2016 року (а.с. 27, 27 зв.).

Відповідно до ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

14 липня 2016 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 148898126 на вклад «Класичний» на ім'я фізичної особи, відповідно умов якого позивач вніс кошти у розмірі 100 000 грн. на вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_1 з процентною ставкою у розмірі 17 % річних, днем повернення депозиту є 16.01.2017 року (а.с. 4-4 зв.).

Як пояснив позивач, у день повернення депозиту 21 липня 2016 року він не міг з'явитися до відділення ПАТ «Державний ощадний банк» для отримання коштів у зв'язку з виїздом з м. Києва, тому з'явився до банку 14 липня 2016 року для з'ясування питання стосовно пролонгації договору вкладу «Теплі обійми», тоді ж співробітник банку запропонувала йому укласти договір на вклад «Класичний», на вкладний рахунок по якому будуть переміщені депозитні кошти 100 000 грн. по закінченню строку за договором на вклад «Теплі обійми». Такий договір на вклад «Класичний» він підписав 14.07.2016 року для зарахування на депозитний рахунок по ньому 100 000 грн. Тоді ж йому було запропоновано ще укласти Додатковий договір № 1 до договору № 135029926 від 21.01.2016 року на вклад «Теплі обійми», яким вносились зміни до умов договору щодо зміни номеру рахунку для перерахування процентів за договором, проте такий договір він не підписав.

Заперечуючи на позов, відповідач посилається на те, що відсотки у розмірі 1 319,67 грн. за договором «Теплі обійми», що є предметом спору, були перераховані на відкритий вкладний рахунок за договором «Класичний», відповідно до умов укладеного з позивачем Додаткового договору № 1 від 14.07.2016 року.

У ході розгляду справи судом була оголошена перерва для надання відповідачем оригіналу Додаткового договору № 1 до договору № 135029926 від 21.01.2016 року на вклад «Теплі обійми» для фізичної особи від 14 липня 2016 року, обставини укладення якого позивачем заперечуються та останнім надано суду такий договір без підпису ОСОБА_1, як вкладника (а.с. 3).

У подальшому представник відповідача пояснила суду, що Додатковий договір № 1 до договору № 135029926 від 21.01.2016 року на вклад «Теплі обійми» для фізичної особи від 14 липня 2016 року у банку відсутній. Отже, відповідачем суду не доведено факт укладання такого договору з позивачем, тому суд приймає до уваги пояснення позивача про те, що згоди на укладення даного правочину він не надавав, додатковий договір ним не підписувався.

Судом встановлено, що спірні кошти 1 319,67 грн. зараховані на вкладний рахунок № НОМЕР_1 за договором «Класичний» від 14.07.2016 року на підставі Додаткового договору № 1 до договору № 135029926 від 21.01.2016 року на вклад «Теплі обійми» для фізичної особи, відповідно якого внесено зміни до підпункту 3.3.1 пункту 3.3. Договору «Теплі обійми» щодо перерахування коштів на вказаний рахунок або шляхом видачі готівкою, який позивачем не укладався.

Разом з тим, пунктом 3.3.1 Договору № 135029926 на вклад «Теплі обійми» від 21.01.2016 року визначено, що банк зобов'язується сплатити нараховані проценти обумовлені договором шляхом перерахування на рахунок № НОМЕР_2, відкритий у фголовне управління по м. Київ АТ Ощадб, 322669 або шляхом видачі готівкою.

Згідно ч. 2 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського строкового вкладу банк зобов'язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Згідно меморіального ордеру № 328021432 від 21.07.2016 року спірна сума відсотків у розмірі 1 319,67 грн. за договором № 135029926 від 21.01.2016 року перерахована відповідачем на рахунок № НОМЕР_1 фголовного управління по м. Київ АТ Ощадбанк, код 322669, отримувач плетежу - за вкладом № 148898126 від 14.07.2016 року, як передбачено умовами додаткового договору (а.с. 3, 16).

За вимогами ст. ст. 525, 526, 629 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; договір є обов'язковим для виконання сторонами та одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

З урахуванням зазначеного доводи відповідача суд не може прийняти до уваги та враховує пояснення позивача, оскільки спірні нараховані проценти в сумі 1 319,67 грн. у порушення умов договору на вклад «Теплі обійми» від 21.01.2016 року не були перераховані на рахунок позивача № НОМЕР_2, а були переміщені на вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_1 за договором на вклад «Класичний» від 14.07.2016 року, відповідно додаткового договору № 1 до договору на вклад «Теплі обійми», який позивач не укладав. До того ж позивачем підписано договір на вклад «Класичний» яким визначена сума депозиту 100 000 грн., тобто без спірної суми відсотків.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

У зв'язку з цим вимоги у частині стягнення з відповідача процентів за грошовим вкладом у розмірі 1 319,67 грн. підлягають задоволенню.

Позивач також просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 4 000 грн.

Відповідно до ст. ст. 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Як роз'яснено п. п. 3, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року від № 4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодження здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження громадського життя, настанні негативних наслідків.

Обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

З огляду на зазначене суд не вбачає підстав для задоволення позову у частині відшкодування моральної шкоди, оскільки правовідносини, що виникли між сторонами носять договірний характер і відшкодування моральної шкоди не передбачено умовами укладеного між сторонами правочину. Крім того, позивач не надав суду будь яких доказів, які підтверджують факт заподіяння йому моральних страждань неправомірними діями відповідача.

Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна та зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням викладеного позов підлягає задоволенню частково, а саме у частині стягнення відсотків за договором вкладу, оскільки у цій частині вимог знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст. ст. 16, 23, 525, 526, 530, 628, 629, 1058, 1060, 1167 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 4, 8, 10, 11, 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про стягнення відсотків за договором вкладу та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_1 відсотки за договором № 135029926 на вклад «Теплі обійми» на ім'я фізичної особи від 21.01.2016 року в сумі 1 319 (одна тисяча триста дев'ятнадцять) грн. 67 коп.

В решті вимог відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на користь держави судовий збір в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя