Справа №589/3158/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/494/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Хвостика С. Г.,

суддів - Собини О. І. , Околота Г. М.

за участю секретаря - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк»

на заочне рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 20 січня 2016 року

в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 20 січня 2016 року частково задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк».

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» заборгованість по кредитному договору від 21 лютого 2008 року за № 72/08, а саме: заборгованість по процентах прострочену в розмірі 2948,01 доларів США; пеню за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 4927,42 грн. та пеню за несвоєчасну сплату процентів в розмірі 4927,42 грн., а також судові витрати по 274,95 грн. з кожного.

Вказане заочне рішення суду в частині стягнення з відповідачів заборгованості по нарахованим процентам та суму судового збору позивач ПАТ АБ «Укргазбанк» оскаржив в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неправильність встановлення судом першої інстанції обставин, які мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить заочне рішення суду в оскаржуваній частині змінити і стягнути з відповідачів заборгованість по нарахованим процентам в заявленій у позові сумі 8480,36 доларів США, а також судовий збір на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

В доводах апеляційної скарги зазначається, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що відповідачка ОСОБА_3 систематично добровільно погашала заборгованість за кредитним договором і останній платіж нею було вчинено 29 вересня 2014 року в сумі 350 доларів США. Отже, судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не було враховано факт переривання строку позовної давності, тому, на думку позивача, позовні вимоги в частині стягнення процентів за кредитним договором мають бути задоволені у повному обсязі.

Заочне рішення суду від 20 січня 2016 року в частині стягнення пені не оскаржується, тому відповідно до ст.303 ЦПК України не є предметом апеляційного перегляду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача ПАТ АБ «Укргазбанк» ОСОБА_6 про задоволення апеляційної скарги та представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_7 про залишення рішення суду без змін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість заочного рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 21 лютого 2008 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк», правонаступником якого є позивач ОСОБА_8 акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк», та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір за № 72/08-АКНФ, відповідно до умов якого, остання отримала кредит в сумі 20905 доларів США на споживчі цілі (придбання автомобіля Ford Focus 1,6 С307, 2007 року випуску) зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12,5 % річних, з кінцевим терміном повернення 10 лютого 2015 року (а.с.6-8).

З метою забезпечення виконання зобовязання за вказаним кредитним договором того ж дня, тобто 21 лютого 2008 року, були укладені окремі договори поруки а саме:

- між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_4 за № 70/08-ПФО;

- та між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_5 за № 71/08-ПФО, за умовами яких поручителі взяли на себе зобовязання нести солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за порушення виконання зобовязань по кредитному договору (а.с.11-12, 13-14).

Заочним рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 11 серпня 2009 року, яке набрало законної сили, стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в солідарному порядку на користь ВАТ АБ «Укргазбанк» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 21 лютого 2008 року № 72/08-АКНФ суму в розмірі 17178,98 доларів США та пеню за прострочення строків сплати процентів і строків повернення кредиту в сумі 1180,29 грн. Також звернуто стягнення на предмет застави легковий автомобіль марки Ford моделі Focus 1,6 С 307, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_9 на праві власності. Крім того, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ВАТ АБ «Укргазбанк» штраф за порушення обовязку щодо страхування предмета застави в сумі 5278,40 грн. Вирішено питання щодо судових витрат (а.с.15, 81, 82-84).

Однак, порушуючи і надалі умови кредитного договору, відповідач ОСОБА_3 несвоєчасно та не в повній мірі виконувала свої зобовязання за кредитним договором і, сплативши 15 лютого 2011 року останній платіж по погашенню процентів в сумі 206,59 доларів США, вона, як вбачається із наданого позивачем відповідного розрахунку, допустила нову заборгованість, яка складається із простроченої заборгованості по процентах за період з 16 травня 2009 року по 16 червня 2015 року в сумі 8480,36 доларів США; заборгованості по пені за несвоєчасну сплату процентів за період з 17 червня 2012 року по 16 червня 2015 року в сумі 7812,37 доларів США, що еквівалентно 167566,04 грн.; а також із заборгованості по пені за несвоєчасне погашення кредиту за період з 17 червня 2012 року по 16 червня 2015 року в сумі 8227,15 доларів США, що еквівалентно 176462,58 грн. (а.с.16-18).

Частково задовольняючи позовні вимоги щодо стягнення з відповідачів на користь позивача простроченої заборгованості по процентам за користування кредитом, враховуючи, що попереднє рішення суду про стягнення кредитного боргу не виконано, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка сплатила останній щомісячний платіж по погашенню процентів 15 лютого 2011 року, після чого ніяких платежів не здійснювала. Тому, звернувшись до суду з даним позовом 02 липня 2015 року, позивач, тим самим, пропустив строк звернення за захистом свого порушеного права, у звязку з чим суд з урахуванням позиції відповідача ОСОБА_3 про застосування позовної давності дійшов висновку, що прострочена заборгованість зі сплати процентів за кредитним договором підлягає стягненню в межах строку позовної давності, тобто з 03 липня 2012 року по 02 липня 2015 року в сумі 2948,01 доларів США.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Визначення поняття зобовязання міститься у частині першій статті 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобовязання» (статті 530, 631 ЦК України).

Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.

При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до частини пятої статті 261 ЦК України за зобовязаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право предявити вимогу про виконання зобовязання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

За змістом статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно).

Разом із тим, за змістом частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки кошти за кредитним договором в належному розмірі повернуто не було, тому проценти за кредитом підлягають стягненню з відповідача у межах строку позовної давності.

Вказаний правовий висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-249цс15, який відповідно до ст.360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Виходячи з матеріалів справи, у п.3.3.4 кредитного договору від 21 лютого 2008 року за № 72/08-АКНФ передбачено, що позичальник зобовязується щомісячно, один раз на місяць, не пізніше 10-го числа наступного місяця та в день закінчення строку, на який надано кредит, відповідно до п.1.1 цього договору, а також в день дострокового погашення заборгованості по кредиту, або в день дострокового розірвання цього договору, з врахуванням п.4.1 цього договору, сплачувати проценти за користування кредитом, виходячи з процентної ставки, зазначеної в п.1.1 цього договору, на рахунок № 92.840, відкритий в Сумській філії ВАТ АБ «Укргазбанк», МФО 337342.

У разі виникнення простроченої заборгованості за кредитом сплачувати проценти за користування кредитом, виходячи з процентної ставки, встановленої п.3.1.10 цього договору, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості за кожен день прострочення.

Сплатити банку заборгованість за кредитним договором шляхом внесення готівки в касу банку або шляхом безготівкового перерахування.

Також у п.5.1 кредитного договору йдеться про те, що у випадку порушення позичальником зобовязань банк має право відмовитися від виконання своїх зобовязань та/або розірвати цей договір, при цьому позичальник зобовязаний відшкодувати банку збитки в розмірі неповерненої суми кредиту, процентів за користування кредитом та витрат, понесених банком за цим договором, а також повернути банку заборгованість по кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, неустойку та інші видатки, понесені банком за цим договором.

Пунктом 5.8 кредитного договору сторони обумовили, що строк позовної давності за цим договором встановлюється сторонами в три роки, в тому числі, вимоги по поверненню: процентів за користування кредитом та суми заборгованості по кредиту з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, пені за несвоєчасну сплату процентів та кредиту, штрафів та всіх видатків, понесених банком під час виконання умов цього договору.

Таким чином, встановивши, що кошти за кредитним договором в належному розмірі повернуто не було, тому проценти за кредитом підлягають стягненню з відповідачів у межах строку позовної давності.

Зокрема, приймаючи до уваги, що відповідачка ОСОБА_3 здійснила останній платіж за процентами 15 лютого 2011 року, після чого вказаних оплат не здійснювала, тому з 11 березня 2011 року у позивача виникло право на звернення до суду щодо захисту своїх порушених прав, однак банк звернувся до суду з зазначеним позовом лише 02 липня 2015 року, тобто зі спливом строку позовної давності, у звязку з чим суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення простроченої заборгованості зі сплати процентів у межах строку позовної давності, що просила застосувати відповідач ОСОБА_3, а саме: з 03 липня 2012 року по 02 липня 2015 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідачка ОСОБА_3 періодично здійснювала оплату заборгованості за кредитним договором не свідчать про те, що вона сплачувала саме проценти за користування кредитом, так як із наданого позивачем розрахунку заборгованості та письмових заперечень відповідача ОСОБА_3 в суді першої інстанції, вбачається, що з 15 лютого 2011 року по 29 вересня 2014 року позичальник погашала заборгованість за попереднім судовим рішенням стосовно тіла кредиту.

Отже, про переривання перебігу позовної давності в даній справі мова йти не може.

За таких обставин, коли суд першої інстанції ухвалив заочне рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.1; 308; 314 ч.1 п.1; 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» відхилити, а заочне рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 20 січня 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -