Справа № 496/2929/16-ц
Провадження № 2/496/1583/16
12 грудня 2016 року Біляївський районний суд Одеської області
в складі: головуючого судді - Дранікова С.М.
при секретарі - Камочкіній А.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біляївка цивільну справу за позовом Стронжек ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним, суд
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати договір дарування від 25.07.2016 року, яким Стронжек ОСОБА_1 було перераховано грошові кошти у сумі 70 000 $ США на рахунок відкритий в АБ «УКРГАЗБАНК» на імя ОСОБА_2. Стягнути з останньої на користь позивача валютні цінності в розмірі 70 000 $ США.
Вмотивовує свої вимоги тим, що в квітні 2016 року позивач познайомився з відповідачкою і в ході їхнього спілкування у них, як вважав позивач, виникли довірливі, близькі відносини та почуття кохання. В липня 2016 року, відповідачка запропонувала позивачу придбати у передмісті Одеси будинок для спільного проживання однією сімєю, на що він погодився. Для цього, ОСОБА_2 запропонувала звернутися до відділення/філії агентства нерухомості «Александр-N», на що Стронжек ОСОБА_1 знову погодився. Так, в агентстві їм запропонували придбати будинок в с. Фонтанка Комінтернівського району Одеської області, вартістю 150 000 доларів США. Така пропозиція зацікавила сторін. Оглянувши даний будинок, він їм сподобався, та порадившись, вони зупинились на запропонованому варіанті. Працівники вказаного агентства нерухомості за допомогою відповідачки, повідомили позивачу, що придбати будинок не громадянину України не можна, або хоча б співвласником будинку повинен бути обовязково громадянин України, а в даному випадку, таким співвласником може виступити відповідачка. Таку інформацію, оскільки позивач не володіє ні українською, ні російською мовами, відповідачка переклала та повідомила йому на англійській мові.
Позивач та його представник до судового засідання не зявились, але на адресу суду надіслали заяву в якій наполягали на задоволенні позовних вимог і просили справу слухати у їх відсутність. Не заперечували проти винесення заочного рішення.
Відповідачка в судове засідання не зявилась, належним чином повідомлена про слухання справи, про причину неявки суд не повідомила, а тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до положень ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Платіжними дорученнями SECURITY STATE BANK & TRUST підтверджується, що від Стронжек ОСОБА_1, як клієнта, перераховані кошти від 25.07.2016 року, де вказані підстави перерахування коштів з його рахунку - відповідно для ОСОБА_2 та Стронжек ОСОБА_1.
Роздруківками SECURITY STATE BANK & TRUST від 25.07.2016 року вказано з детальною інформацією про отримання грошових коштів із зазначенням сум переказу (по 70 000 доларів США на імя ОСОБА_2 та Стронжек ОСОБА_1 та банк, куди будуть перераховані кошти АБ «УКРГАЗБАНК».
Згідно п. 14 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 18.12.2009 р. «Про судове рішення у цивільній справі» встановлено, що згідно ч. 1 ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні.
Станом на дату подання позовної заяви на рахунок відповідачки в гривневому еквіваленті перераховано позивачем 1 757 000, 00 грн., з розрахунку 1 $ США = 25,10, отже 70 000,00 х 25,10 = 1 757 000, 00 грн.
Так в ч. 5 ст. 719 ЦК України визначено, що договір дарування валютних цінностей на суму, яка перевищує п'ятдесятикратний розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.
Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Згідно ч. ч. 1, 3 5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним .
Пленум Верховного Суду України в п. 19 постанови «Про судову практику розгляду справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року № 9 роз'яснив, що правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину, мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення. Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним.
Згідно ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.
Відповідно до ст.ст. 55, 59 Конституції України права та свободи людини та громадянина захищаються судом, кожен має право на правову допомогу.
Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в силу статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов обґрунтований і законний, а тому підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 192, 203, 215, 216, 719 ЦК України, суд
Позовну заяву Стронжек ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_1 від 08.12.2006 року виданий Біляївським РВ Одеської області, на користь Стронжек ОСОБА_1 (Stronczek Steven John), ІНФОРМАЦІЯ_1, валютні цінності у розмірі 70 000 (сімдесят тисяч) доларів США, що еквівалентно сумі в гривнях 1 757 000, 00 (один мільйон сімсот пятдесят сім тисяч).
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання відповідачем його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня його проголошення або з дня отримання його копії, через Біляївський районний суд Одеської області.
Суддя Біляївського районного суду
Одеської області ОСОБА_3