ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/687/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

при секретарі - Кубів С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» звернулось до суду з позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що 10.07.2008 року між Акціонерним товариством «Індустріально-експортний банк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 24/720177, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 93 000 дол. США зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 13,4 % річних з кінцевим терміном повернення до 09.07.2022 року.

З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором 10.07.2008 року між Акціонерним товариством «Індустріально-експортний банк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ОСОБА_3 укладено договір іпотеки відповідно до якого відповідач передав в іпотеку квартиру АДРЕСА_1, що складається з однієї житлової кімнати, загальною площею 42,30 кв.м., житловою площею 18,00 кв.м. та належить ОСОБА_3 на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу від 10.06.2008 року

Оскільки відповідач (Позичальник), умови кредитного договору належним чином не виконує, виникла заборгованість, яка станом на 25.02.2015 року складає 82 899 дол. США 51 цент та 32 256 грн. 50 коп. пені.

У зв'язку з наявністю заборгованості позивач був змушений звернутися до суду та, уточнивши позовні вимоги (заява № 10451/2788 від 12.11.2015 року), просив суд в рахунок погашення заборгованості в сумі 82899,51 дол. та 32256,50 грн. пені за кредитним договором № 24/720177 від 10.07.2008 року звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_3 на праві власності, установивши спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, яка буде встановлена на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - незалежним експертом на стадії оцінки майна у виконавчому провадженні.

Представник позивача в судове засідання призначене на 30.11.2016 року не з'явився, направив на адресу суду заяву з проханням слухати справу без їх участі, позовні вимоги відповідно до уточнених позовних вимог № 10451/2788 від 12.11.2015 року підтримав у повному обсязі.

Відповідач, ОСОБА_3 в судове засідання призначене на 30.11.2016 року не з'явився, повідомлений належним чином. Проте, заперечував проти задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 10.07.2008 року між Акціонерним товариством «Індустріально-експортний банк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 24/720177, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 93 000 дол. США зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 13,4 % річних з кінцевим терміном повернення до 09.07.2022 року.

З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором 10.07.2008 року між Акціонерним товариством «Індустріально-експортний банк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ОСОБА_3 укладено договір іпотеки відповідно до якого відповідач передав в іпотеку квартиру АДРЕСА_1, що складається з однієї житлової кімнати, загальною площею 42,30 кв.м., житловою площею 18,00 кв.м. та належить ОСОБА_3 на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу від 10.06.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за № 17946. Ринкова вартість предмета іпотеки п.1.2 Договору іпотеки становить 643 800,00 грн.

Встановлено, що банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі.

В свою чергу ОСОБА_3, скориставшись кредитними коштами, свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, а тому станом на 25.02.2015 року виникла заборгованість, яка складає 82 899 дол. США 51 цент та 32 256 грн. 50 коп. - пені.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором, або законом.

Згідно п. 2.12 Договору іпотеки, Іпотекодержатель набуває право стягнення заборгованості за рахунок предмета іпотеки у випадках встановлених ЗУ «Про іпотеку» та/або неналежного виконання іпотекодавцем кредитного договору, якщо кредит не буде погашений у термін, визначений кредитним договором, не сплачені в термін проценти (або їх частина), штрафні санкції і витрати, пов'язані з його виконанням.

Згідно п.5.1 Договору іпотеки іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у випадках, якщо на момент настання терміну виконання основного зобов'язання, воно не буде виконано повністю, у випадку порушення графіку погашення суми кредиту (частини кредиту) та/або у разі несплати процентів (частини процентів) відповідно до умов кредитного договору. При цьому іпотеко держатель має право звернути стягнення на весь предмет іпотеки, за своїм розсудом, та задовольнити за рахунок предмету іпотеки у повному обсязі усі вимоги, передбачені кредитним договором.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Так, згідно зі ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

За вимогами частини першої статті 39 Закону України «Про іпотеку» під час розгляду справи та викладення змісту судового рішення суд повинен вирішити такі питання:

- загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки;

- опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя;

- заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні;

- спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону;

- пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки;

- початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Суть іпотеки як засобу забезпечення виконання цивільно-правових зобов'язань полягає у тому, що кредитор (іпотекодержатель) набуває право в разі невиконання боржником зобов'язання, забезпеченого іпотекою, одержати задоволення з вартості іпотечного майна переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця. Це право відповідно до Закону України «Про іпотеку» підлягає підтвердженню з боку суду.

Згідно з положеннями частини першої статті 39 цього Закону в разі звернення стягнення на предмет іпотеки початкова ціна іпотечного майна, з якої починаються торги, встановлюється рішенням суду.

Оскільки рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки дає право на примусовий продаж іпотечного майна, то викладаючи резолютивну частину рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд повинен обов'язково врахувати вимоги зазначеної норми, тобто встановити у грошовому вираженні початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації, визначену за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 Закону України «Про іпотеку».

Аналогічний правовий висновок Верховний Суд України вже сформулював у постановах від 10 червня 2015 року (№ 6-449цс15), 3 лютого 2016 року (№ 6-2026цс15), 21 жовтня 2015 року (№ 6-1561цс15), 8 червня 2016 року (№ 6-1239цс16).

Звертаючись до суду з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, яка буде встановлена на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - незалежним експертом на стадії оцінки майна у виконавчому провадженні на стадії оцінки майна у виконавчому провадженні, позивач не зазначив у необхідних складових, передбачених цією нормою, зокрема початкової ціни предмета іпотеки для його подальшої реалізації, визначеної відповідно до частини шостої статті 38 цього Закону.

Посилання позивача в заяві на визначення початкової ціни предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності суперечить вимогам статей 39 та 43 Закону України «Про іпотеку».

Виходячи зі змісту поняття ціни як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу норм статей 38, 39 Закону України «Про іпотеку», суд дійшов висновку, що в розумінні норми статті 39 цього Закону встановлення в рішенні суду початкової ціни предмета іпотеки, визначеної за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону, означає встановлення її в грошовому вираженні.

За наведених обставин, суд для визначення початкової ціни предмету іпотеки ураховує умови п.1.2 Договору іпотеки від 10.07.2008 року, якою визначено ринкову вартість предмету іпотеку в сумі 643 800 грн.

Отже, враховуючи те, що позичальник зобов'язання за Кредитним договором належним чином не виконав, а договором іпотеки передбачено право позивача на звернення стягнення на предмет іпотеки, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та в рахунок погашення заборгованості в сумі 82 899 дол. США 51 цент та 32 256 грн. 50 коп. пені за кредитним договором № 24/720177 від 10.07.2008 року звернути на користь Публічного акціонерним товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки від 10.07.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрованого за №17950 - квартиру АДРЕСА_3, що складається з однієї житлової кімнати, загальною площею 42,30 кв.м., житловою площею 18,00 кв.м. та належить ОСОБА_3 на праві власності, шляхом реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації у розмірі 643 800 грн.

Разом з тим, 07.06.2014 року набрав чинності Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" № 1304 - VІІ від 03.06.2014 року, згідно з підпунктом 1 пункту 1 якого не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: воно використовується як місце постійного проживання, у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку.

Установлений даним Законом України мораторій не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов'язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусове стягнення на майно (відчуження без згоди власника).

Поняття мораторій у цивільному законодавстві визначається як відстрочення виконання зобов'язання (пункт 2 частини першої статті 263 ЦК України).

Пунктом 4 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

Позивачем не було надано суду доказів на підтвердження того, що квартира АДРЕСА_1, що є предметом іпотеки, не підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Відтак, рішення суду не підлягає виконанню на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» (постанова Верховного Суду України від 27 травня 2015 року № 6-57цс15).

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст.88 ЦПК України.

Керуючись Законом України «Про іпотеку», Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", ст.ст. 509, 512, 514, 525, 526, 530, 611, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 3-4, 10-11, 57-60, 88, 169, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості в сумі 82 899 дол. США 51 цент та 32 256 грн. 50 коп. пені за кредитним договором № 24/720177 від 10.07.2008 року звернути на користь Публічного акціонерним товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки від 10.07.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрованого за №17950 - квартиру АДРЕСА_5, що складається з однієї житлової кімнати, загальною площею 42,30 кв.м., житловою площею 18,00 кв.м. та належить ОСОБА_3 на праві власності, шляхом реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації у розмірі 643 800 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» судовий збір в розмірі 3654,00 грн.

Рішення суду щодо звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає виконанню на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА