Дата документу 15.12.2016
Справа № 320/5093/16-ц
Провадження № 2/320/3250/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2016 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Бахаєва І.М.

при секретарі - Фурсовій Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем та стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина, вказуючи, що сім'я розпалась і поновити її неможливо. Шлюбні відносини з відповідачем припиненні з причини різних характерів, втрати почуття любові та поваги. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину, сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина залишилася проживати разом з нею, так як вона та відповідач, як батьки неповнолітнього сина, усвідомлюючи свою особисту відповідальність за виховання та піклування про дитину, створення для нього належних соціально-побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоров'я, духовного та розумового розвитку, дійшли взаємної згоди, що їх син повинен проживати разом з матір'ю, позивачкою ОСОБА_1.

Однак, відповідач не надає регулярної матеріальної допомоги на утримання дитини, тому позивачка просить стягувати аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини, сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.08.2016 року та до повноліття дитини.

В судове засідання позивачка не з'явилась, від неї надійшла письмова заява з проханням слухати справу у її відсутність, на позові наполягає.

Відповідач в судове засідання не з'явився, від нього надійшла письмова заява з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, заслухавши пояснення осіб, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об'єктивному та всебічному з'ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони перебувають у шлюбі з 26 серпня 2006 року, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №824, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб, (а.с.6).

Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину, сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що свідчить копія свідоцтва про народження, актовий запис № 1091,(а.с.7).

Шлюбні відносини між сторонами припинені з причини різних характерів, втрати почуття любові та поваги.

Сторони однією сім'єю не проживають з 30 червня 2016 року та спільне господарство не ведуть.

Відповідно до вимог ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження родини є неможливим, тому шлюб необхідно розірвати.

Відповідно ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Позивачка просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «ОСОБА_1».

Тому суд вважає необхідним прізвище ОСОБА_1 після оформлення розірвання шлюбу в органах РАЦС залишити без змін.

Позивачка та відповідач, як батьки своєї неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, усвідомлюючи свою особисту відповідальність за виховання та піклування про дитину, створення для нього належних соціально-побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоров'я, духовного та розумового розвитку, дійшли взаємної згоди, що їх син повинен проживати разом з позивачкою ОСОБА_1.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. З ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 СК) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК.

Відповідно до п. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідач не надає добровільно матеріальну допомогу на утримання сина.

Матеріальний стан позивачки не дозволяє їй в повній мірі та належним чином забезпечувати дитину.

Інших неповнолітніх дітей у нього немає, стягнення за виконавчими документами з нього не проводиться.

Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначення розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Оскільки у судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі є батьком неповнолітньої дитини, сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, і у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на її утримання, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачці аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі ? частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову до досягнення дитиною повноліття.

На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів такими, що підлягають задоволенню.

Оскільки позивачка на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору за подачу позову про стягнення аліментів, на виконання вимог ст.88 ч.3 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у дохід держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 197, 212 - 215 ЦПК України, ст.ст. 159, 160, 180-183, 180, 183 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 26.08.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №824, що мають неповнолітнього сина.

Прізвище сторін після розірвання шлюбу залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, (і.н.НОМЕР_1), який мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, (і.н.НОМЕР_2) яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.08.2016 року і до досягнення донькою повноліття тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, (і.н.НОМЕР_1), який мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, у дохід держави судовий збір в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривень 20 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню й оскарженню не підлягає.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: І.М. БАХАЄВ