Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.10.2016 Справа №607/5631/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого Дзюбича В.Л.,

за участю секретаря Грабської Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_3 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності в рівних частках по 1/2 частині на спадкове майно житловий будинок із відповідними частками господарських будівель і споруд по вул. Ст. Бандери, 59 в с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_4, померлої 17.09.2010 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначили, що після смерті матері ОСОБА_4 відкрилася спадщина на спадкове майно, що складається з житлового будинку із з господарськими будівлями і спорудами по вул. Ст. Бандери, 59 в с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області, яке ОСОБА_4 заповіла позивачам в рівних частках. Позивачі в установленому порядку прийняли спадщину та звернулись в нотаріальну контору за оформленням свої спадкових прав, однак постановою Тернопільської районної державної нотаріальної контори їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом на житловий будинок у зв»язку із відсутністю правовстановлюючих документів.

У судове засідання позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх представник не з»явились, однак подали заяву про слухання справи у їхній відсутності, та заяву про уточнення позовних вимог у відповідності до якої просять визнати за кожним із них право власності на 3/8 частки житлового будинку із відповідними частками господарських будівель і споруд по вул. Ст. Бандери, 59 в с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4, померлої 17.09.2010 року.

Від відповідача ОСОБА_3 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника відповідача, відносно позову не заперечують.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу технічними засобами.

Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

Батьками позивачів по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є ОСОБА_5 та ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серії VІ-УР №884754, виданим 25.12.1965 року ОСОБА_3 сільською радою Тернопільського району Тернопільської області та свідоцтвом про народження серії V-УР №0845380, виданим 05.02.1963 року Підволочиським райбюро ЗАГС Тернопільської області

Згідно довідки №197 від 25.04.2013 року, виданої ОСОБА_3 сільською радою Тернопільського району Тернопільської області в с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області по вул. Ст. Бандери,59 рахується колгоспний двір, членами якого станом на 01.07.1990 року були: голова двору- Завидовська ОСОБА_6, її донька- Прус ОСОБА_7, зять ОСОБА_5 та онук ОСОБА_1.

Згідно технічного паспорта, виданого 01.07.2011 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, загальна площа житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами по вул. Ст. Бандери в с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області, становить 80,2 кв.м., житлова 59,5 кв.м.

Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК УРСР (1963 року), майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Згідно ч.2 ст.123 ЦК УРСР (1963 року), розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Отже, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_1 належало по1/4 частці колгоспного двору в с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області по вул. Ст. Бандери,59.

18.07.1990 року померла ОСОБА_9, що стверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 09.09.2010 року № 3.

25.09.2004 року помер ОСОБА_5, що стверджується свідоцтвом про смерть І-ИД №159741, виданим ОСОБА_3 сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 25.09.2004 року.

Відповідно до ч.1 ст.1220 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ч.1 ст.1268 спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а згідно ч.3 цієї ж статті, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку для прийняття спадщини з часу її відкриття, встановленого законом, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_8 та ОСОБА_5 була мати позивачів ОСОБА_4, яка на момент смерті постійно проживала із спадкодавцями, фактично вступила в управління спадковим майном та продовжувала здійснювати щодо нього всі права та обов»язки власника, однак за життя не встигла здійснити державну реєстрацію права власності на спадкове майно.

Таким чином, у власності ОСОБА_4 перебувало 3/4 частки житлового будинку з відповідними частками надвірних будівель та споруд, що розташований по вул. Ст. Бандери,59 в с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області, з яких- 1/4 частка належала їй як члену колгоспного двору, а 2/4 частки були успадковані нею після смерті матері ОСОБА_8, яка померла 18.07.1990 року та чоловіка ОСОБА_1, який помер 25.09.2004 року.

17.09.2010 року ОСОБА_4 померла, що стверджується свідоцтвом про смерть І-ИД №099677, виданим ОСОБА_3 сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 18.09.2010 року.

Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем виконкому ОСОБА_3 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 22.02.2006 року, за реєстром №5 ОСОБА_4 заповіла належний їй житловий будинок із надвірними будівлями, що знаходиться по вул. Ст. Бандери,59 у с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області та належну їй земельну ділянку для ведення товарного виробництва у рівних частках своїм синам- позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її-ст.1268 ЦК України.

Відповідно до вимог ст.1273 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитись від прийняття спадщини протягом строку встановленого статтею1270 ЦК України. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Як слідує із листа Тернопільської районної державної нотаріальної контори № 4488/01-16 від 11.10.2016 року згідно Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру №45382663, № 45382651, №45382813, № 45382795 від 11.10.2016 р. заповіти від імені ОСОБА_8, яка померла 18.07.1990 pоку, ОСОБА_5, який помер 25.09.2004 pоку не посвідчувалися, спадкові справи не заводились та свідоцтво про право на спадщину не видавалося.

Після смерті ОСОБА_4, померлої 17 вересня 2010 року, 17 лютого 2011 року заведена спадкова справа за № 86-2011 p., за заявами про прийняття спадщини від позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2

19.06.2015 р. по реєстру за №831 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку земельної ділянки, площею 2,6984 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області ОСОБА_2; по реєстру за №833 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,1052 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області ОСОБА_2

19.06.2015 р. по реєстру за №835 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку земельної ділянки, площею 2,6984 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, гр. ОСОБА_1; по реєстру за №837 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,1052 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, гр. ОСОБА_1

Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної держаної нотаріальної контори № 1590/02-14 від 19.06.2015 року позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по вул. Ст. Бандери,59 в с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області за заповітом після смерті матері ОСОБА_4, померлої 17.09.2010 року, батька ОСОБА_5, померлого 25.09.2004 року та бабусі ОСОБА_8 померлої 18.07.1990 року у зв»язку із відсутністю правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно.

Власник може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності-ст.392 ЦК України.

Аналізуючи вищенаведені обставини, приймаючи до уваги те, позивач ОСОБА_1 станом на 01.07.1990 року був членом колгоспного двору по вул. Ст. Бандери,59 у с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області і йому належить 1/4 частка вказаного житлового будинку, зважаючи на відмову нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 підлягають до задоволення, а тому слід визнати за ними в рівних частках право власності на 3/4 частки житлового будинку №59 із відповідними частками надвірних будівель і споруд по вул. Ст. Бандери в с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області, що має загальну площу 80,2 та житлову площу 59,5 кв.м. в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4, померлої 17.09.2010 року, по 3/8 частки за кожним.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212- 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 120, 123 ЦК України (1963 року), ст. ст. 1218, 1220, 1268 - 1270, 1273 ЦК України(2004 року), суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/8 частки житлового будинку загальною площею 80,2 та житловою площею 59,5 кв.м. із відповідними частками надвірних будівель і споруд, що розташований по вул. Ст. Бандери,59 в с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 17.09.2010 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 3/8 частки житлового будинку загальною площею 80,2 та житловою площею 59,5 кв.м. із відповідними частками надвірних будівель і споруд, що розташований по вул. Ст. Бандери,59 в с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 17.09.2010 року.

Копію рішення направити особам, які брали участь у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_10