Дата документу 08.12.2016
Справа № 334/3737/16-ц
Провадження № 2/334/2368/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Колесник С.Г.,

при секретарі Манюхіні О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод здійснення права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з позовом в якому зазначили, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло №2067 виданого Ленінською райадміністрацією 06.12.2006року.

В квартири на цей час зареєстрований ОСОБА_3, колишній чоловік ОСОБА_2, але фактично з 16.02.2014року він в квартирі не проживає, його особисті речі відсутні. Він створив нову родину, та проживає з нею у Запорізькій області у с. Миколай-поле. За користування житловим приміщенням та комунальні послуги відповідач не сплачує.

Реєстрація відповідача в квартирі АДРЕСА_1 порушує право позивачів на користування та розпорядження своїм майном, у звязку чим вони звертаються із позовом до суду.

Просять усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом зняття ОСОБА_3 з реєстраційного обліку в квартирі АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити, оскільки реєстрація відповідача, у вищезазначеної квартири позбавляє можливості позивачів користуватись та розпоряджатись своїм майном повною мірою. Просили ухвалити заочне рішення.

Відповідач в судове засідання не зявився за невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, у встановленому законом порядку.

Суд, за згодою позивачів, вважає можливим, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи, відповідно до ст. 224 ЦПК України, за відсутності відповідача.

Вислухав пояснення позивачів, дослідив матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло №2067 виданого Ленінською райадміністрацією 06.12.2006року. Право власності зареєстровано, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого ОП ЗМБТІ № запису 41770 в книзі 303 від 07.02.2007року.

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований ОСОБА_3, але фактично він в квартирі не мешкає з лютого 2014 по теперішній час, про що 02.06.2016 року складено акт про фактичне проживання громадян, які мешкають у житлових приміщеннях, що є обєктами права власності або територіальної громади м.Запоріжжя. Крім того, факт не проживання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, встановлений рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22.10.2014 по справі №334/9279/14-ц про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Реєстрація відповідача ОСОБА_3 у вищезазначеній квартирі чинить позивачам перешкоди в користуванні власністю.

Відповідно до ч. 1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ч. 1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місце проживання» від 11.12.2003 року зняття особи з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Положення ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання" від 11.12.2003 року підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Тобто, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм житловим приміщенням, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши одночасно одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3 ) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, підтверджені в судовому засіданні належними доказами, у звязку з чим позовні вимоги мають бути задоволені шляхом усунення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перешкод у здійсненні права власності АДРЕСА_2, шляхом зняття ОСОБА_3 з реєстраційного обліку в зазначеній квартирі, як такого, що втратив право користування квартирою 90 будинку 9а по вул. Узбекистанська в м.Запоріжжя.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 57-60, 61, 74, 88, 212-215, 224-228 ЦПК України, ст.ст. 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 3, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перешкоди у здійсненні права власності АДРЕСА_2, шляхом зняття ОСОБА_3 25.08.1979р.н. з реєстраційного обліку в зазначеній квартирі, як такого, що втратив право користування квартирою 90 будинку 9а по вул. Узбекистанська в м.Запоріжжя.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Відповідач має право протягом десяти днів з дня отримання копії рішення надати до Ленінського районного суду м. Запоріжжя заяву про перегляд заочного рішення.

Суддя: Колесник С. Г.