Головуючий суду 1 інстанції - Стеценко О.С.
Доповідач - Назарова М.В.
Справа № 430/3132/13-ц
Провадження № 22ц/782/927/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого Назарової М.В.,

суддів: Єрмакова Ю.В., Яреська А.В.,

за участю секретаря Козубської А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Луганської області в м. Сєвєродонецьку

апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_3

на заочне рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 12 квітня 2016 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и л а:

10 грудня 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що з 15.03.1999 року він перебував в шлюбі з відповідачем. Шлюбні відносини між подружжям припинились з вересня 2013 року.

Оскільки угоди про добровільний поділ майна, що є спільною власністю подружжя, між ними не досягнуто, відповідач виганяє позивача з будинку і перешкоджає останньому користуватися спільним майном, змушений звертатися до суду та просить поділити спільне сумісне майно подружжя, виділивши йому, ОСОБА_4, та визнавши за ним право особистої власності на наступне майно: автомобіль «Чері Амулет» державний № НОМЕР_1, вартістю 50000,00 грн.; електрокомпресор автомобільний - 270,00 грн.; гуму автомобільну зимову 165*14 (4шт.) - 1950,00 грн.; бензопилу «Тайга» - 1100,00 грн.; газонокосарку - 900,00 грн.; телевізор «Самсунг» - 2700,00 грн.; тюнер супутникового телебачення (1шт.) - 500,00 грн.; супутникову антену (1 шт.) - 500,00 грн.; пилосос «Самсунг» - 750,00 грн.; електрочайник - 160,00 грн.; мікрохвильову піч «Скарлет» - 500,00 грн. на загальну суму 59330,00 грн., що є меншим від половини майна подружжя.

Відповідачу ОСОБА_2 просить виділити причеп автомобільний вартістю 500,00 грн.; електроінструменти: болгарку - 780,00 грн.; циркулярку - 400,00 грн., дрель - 650,00 грн.; лобзик - 400,00 грн.; паяльник для зварки труб - 380,00 грн.; газовий котел опалення - 1900,00 грн.; газову колонку «Юнкерс» - 1300,00 грн.; ванну - 700,00 грн.; вмивальник -300,00 грн., унітаз - 450,00 грн.; кухонні меблі - 4000,00 грн.; пральну машинку (автомат) - 2800,00 грн.; холодильник з морозильною камерою - 3800,00 грн.; тюнер і супутникового телебачення (1 шт.) - 500,00 грн.; супутникову антенну (1 шт.) - 500,00 грн.; м'які меблі (2 кресла та диван) - 3500,00 грн.; палас - 400,00 грн.; металопластикові вікна (6шт.)- 9500,00 грн.; двері металеві - 1100,00 грн.; м'які меблі (2 кресла та диван) - 4000,00 грн.; палас (5 х 4.5) - 500,00 грн.; меблевий гарнітур - 2000,00 грн.; килим (3,5 х 2,0) - 200,00 грн.; телевізор «Самсунг» - 3500,00 грн.; DVD плеєр - 380,00 грн.; килим (3,0 х 1,5) - 200,00 грн.; палас (3 х 4) - 800,00 грн.; мобільний телефон «NOКІА» - 500,00 грн.; матрац спальний (2 шт.) - 1900,00 грн.; електропраску «Самсунг» - 150,00 грн.; газову плиту (4-х комфорочну) - 1200,00 грн.; електропіч - 400,00 грн.; холодильник «Норд» - 1700,00 грн.; кухонні меблі - 1800,00 грн.; тачку для побутових відходів - 200,00 грн.; шланг (60м) - 500,00 грн.; корову (5 років) - 5000,00 грн.; свиноматку (2 роки, 240 кг) - 4800,00 грн.; свині (1шт. 150 кг) - 2600,00 грн.; бичка (5 мес. 130 кг) - 2000,00 грн.; качок (30 шт.) - 2400,00 грн.; кур (50 шт.) - 2500,00 грн.; бджіл (2 сім'ї) - 800,00 грн. на загальну суму 73890,00 грн.

Заочним рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 12 квітня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено повністю.

Не погодившись з таким рішенням суду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, відповідач ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу та просила скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовити.

В суді апеляційної інстанції позивач не визнав апеляційну скаргу та пояснив, що після того, як він подарував будинок дружині, вона зі своїм сином не пускають його туди, і там же залишилося все майно їх подружжя, яким він не може користуватися вже декілька років.

Заслухавши доповідача, осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу такою, що підлягає відхиленню.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно зі ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 Сімейного кодексу України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно із ч. 1 ст. 68 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Сімейного кодексу України, ч. 2 ст. 364 ЦК України, поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними, або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Відповідно до роз'яснень п.п. 22, 23, 24 постанови Пленуму Верхового Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання.

Як вірно встановлено судом, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15.03.1999 року (а.с. 10). На час звернення до суду з цим позовом між сторонами шлюб не розірвано. Шлюбні відносини між сторонами припинені з вересня 2013 року.

Вирішаючи даний спір, судом визначено обсяг спільно набутого подружжям ОСОБА_4 майна та визначена його вартість на час вирішення спору, а саме: автомобіль «Чері Амулет» державний № НОМЕР_1, який зареєстровано на ім'я відповідача 29.04.2010 року (а.с. 22 - технічний паспорт - 50000 грн.; електрокомпресор автомобільний - 270 грн.; гума автомобільна зимова 165*14 (4шт.) - 1950 грн.; бензопила «Тайга» - 1100 грн.; газонокосарка - 900 грн.; телевізор «Самсунг» 2 шт. - 2700 грн. та 3500 грн.; тюнер супутникового телебачення (2шт.) - 1000 грн.; супутникова антена (2 шт.) - 1000 грн.; пилосос «Самсунг» - 750 грн.; електрочайник - 160 грн.; мікрохвильова піч «Скарлет» - 500 грн.; причеп автомобільний - 500 грн.; електроінструмент: болгарка - 780 грн.; циркулярка - 400 грн., дрель - 650 грн., лобзик - 400 грн., паяльник для зварки труб - 380 грн.; газовий котел опалення - 1900 грн.; газова колонка «Юнкерс» - 1300 грн.; ванна - 700 грн.; вмивальник - 300 грн.; унітаз - 450 грн.; кухонні меблі - 4000 грн.; пральна машинка (автомат) - 2800 грн.; холодильник з морозильною камерою - 3800 грн.; м'які меблі (2 кресла та диван) - 3500 грн. та 4000 грн.; палас - 500 грн.; металопластикові вікна (6шт.) - 9500 грн.; двері металеві - 1100 грн.; палас (5 х 4.5) - 500 грн.; меблевий гарнітур - 2000 грн.; килим (3,5 х 2,0) - 200 грн.; DVD плейєр - 380 грн.; килим (3,0 х 1,5) - 200 грн.; палас (3 х 4) - 800 грн.; мобільний телефон «NOКІА» - 500 грн.; матрац спальний (2 шт.) - 1900 грн.; електропраска «Самсунг» - 150 грн.; газова плита (4-х комфорочну) - 1200 грн.; електропіч - 400 грн.; холодильник «Норд» - 1700 грн.; кухонні меблі - 1800 грн.; тачка для побутових відходів - 200 грн.; шланг (60м) - 500 грн.; корову (5 років)- 5000 грн.; свиноматка (2 роки, 240 кг) - 4800 грн.; свині (1шт. 150 кг) - 2600 грн.; бичок (5 мес. 130 кг) - 2000 грн.; качки (30 шт.) - 2400 грн.; кури (50 шт.) - 2500 грн.; бджоли (2 сім'ї) - 800, а всього на загальну суму 133220 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд вірно визначився із характером спірних правовідносин, застосувавши до них вимоги ст.ст. 60, 69-71 СК України, та виходив з того, що вищезазначене спірні майно було придбано сторонами у період шлюбу за спільні кошти, а тому є спільним майном подружжя й підлягають поділу шляхом визнання за кожним із сторін права власності за варіантом, запропонованим позивачем, без стягнення з позивача на користь відповідача різниці у вартості майна, оскільки той не наполягав на цьому.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Зі змісту ст. 60 ЦПК України випливає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування лежить не на суду, а на сторонах.

Згідно з вимогами ст. 303 ч. 1 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не спростовують цих правильних висновків суду.

Щодо належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, то судом у відповідності до вимог ст.ст. 74-76 ЦПК України було виконано покладений на нього обов'язок, про що свідчать наявні у справі рекомендовані поштові повідомлення про виклик відповідача ОСОБА_2 за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 16), до суду на 29.02.2016 року (а.с. 99-100), на 21.03.2016 року (а.с. 102-103), на 12.04.2016 року (а.с. 105-106), всі з відміткою пошти «за відмовою адресата від одержання».

Згідно ч. 8 ст. 76 ЦПК України у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою.

Таким чином, судом дотримано вимоги ст. 224 ЦПК України під час проведення заочного розгляду справи, а довід апеляційної скарги в цій частині не заслуговує на увагу.

Щодо доводу апеляційної скарги про невзяття до уваги судом ухвали суду від 24.04.2014 року про відкриття провадження за позовом сина відповідача ОСОБА_5 про визнання права власності, то він також не заслуговує на увагу, оскільки судом у відповідності до вимог ст. 204 ЦПК України відновлено провадження у справі після усунення обставин, що викликали його зупинення (а.с. 91).

До того ж, в суді апеляційної інстанції з'ясовано, що ухвалою Станично-Луганського районного суду Луганської області від 27 травня 2014 року вказану позову заяву ОСОБА_5 залишено без розгляду (а.с. 230а).

Нічим не підтвердженим є і довід апеляційної скарги відповідача ОСОБА_2 про позбавлення її права надати суду документи щодо обставин справи, які не визначалися у судовому засіданні і мають значення для встановлення фактів, а саме щодо існування позовної заяви ОСОБА_5 до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про визнання права власності на те саме майно, про яке йдеться у заочному рішенні суду, оскільки преюдиціальне значення має лише обставини, встановлені судовим рішення у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ч. 3 ст. 61 ЦПК України).

Таких доказів відповідач суду не надала.

Не заслуговує на увагу і довід апеляційної скарги про неприйняття судом до уваги заперечень на позов, які адресовано відповідачем Станично-Луганському районному суду Луганської області, звідки справу у порядку зміни підсудності згідно розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №2710/38-14 від 02.09.2014 року було передано до Новопсковського районного суду Луганської області, оскільки відсутні відомості про їх фактичне надання до вказаного суду і те, що вони залучалися до матеріалів справи.

Жодних інших доводів апеляційна скарга не містить, а цитування норм ЦПК України та Сімейного Кодексу України без зазначення їх порушення або недотримання у конкретній справі також не спростовує правильних висновків суду.

У відповідності до статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 12 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів після її проголошення.

Головуючий

Судді: