№ 201/4285/15-ц
провадження 6/201/429/2016
УХВАЛА

02 грудня 2016 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

в складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

при секретарі Дашкевич Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську заяву про відстрочку виконання рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача, стягнення (повернення) банківських вкладів, відсотків, витрат та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

В проваджені суду знаходилася цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживача, стягнення (повернення) банківських вкладів, відсотків, витрат та моральної шкоди.

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Жовтневого ВДВС ДМУЮ з заявою про звернення до суду з заявою про відстрочку виконання рішення суду по справі, в звязку з чим Жовтневим ВДВС м. Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області 21 листопада 2016 року було подано вище вказану заяву, в якій поросить суд розглянути заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» про відстрочку виконання рішення суду по цій справі, оскільки існують виняткові обставини, які ускладнюють виконання вимог вище зазначеного виконавчого документа, а саме: політична криза, воєнні події на сході України та окупація АРК Крим, що призвели до відтоку коштів розмішених на рахунках фізичних та юридичних осіб відкритих в банку, а тому з метою збереження ліквідності банку та можливістю погашення заборгованості по кредитам банк був змушений звернутися до НБУ для отримання рефінансування, крім того у зведеному виконавчому провадженні щодо цього боржника є судові рішення по іншим виконавчим документи, якими встановлено існування вищезазначених обставин, за наявності яких, думку суду, вчасне виконання рішення може завдати шкоди правам та інтересам боржника.

Особи, які брали участь у справі, у судове засідання не зявилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили, в своїй заяві заявник просив вказану заяву розглядати без участі державного виконавця та участі представника заявника, а тому суд вважає можливим розглядати питання про відстрочку виконання рішення суду за відсутності цих осіб.

Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сімї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Частиною 5 ст. 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно статті 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Статтею 382 КК України «Невиконання судового рішення передбачено, що умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню - карається штрафом від п'ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років. Ті самі дії, вчинені службовою особою, - караються штрафом від семисот п'ятдесяти до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до п'яти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені службовою особою, яка займає відповідальне чи особливо відповідальне становище, або особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею, або якщо вони заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам і свободам громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб, - караються позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Перевіривши матеріали справи та оцінивши обставини справи, а також надані та добуті докази, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно інформації про виконавче провадження, що міститься в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень, дійсно на виконанні Жовтневого ВДВС міста Дніпропетровськ ГТУЮ у Дніпропетровській області знаходиться виконавче провадження № 49167817 з примусового виконання виконавчого листа від 27 жовтня 2015 року № 201/4285/15-ц про стягнення з Публічного акціонерного

товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти за договором банківського вкладу № SAMDN9160 "Стандарт" від 15 червня 2011 року у сумі 59182,88грн., з яких 41220,00грн.- сума вкладу за договором,

17962,88грн..- сума процентів за договором; грошові кошти за договором банківського вкладу № SAMDN3418 "Стандарт" від 03 листопада 2011 року у сумі 26885,83 доларів США, з яких: 22400,00 доларів

США-сума вкладу за договором, 4485,83 доларів США - сума процентів за договором; грошові кошти за договором банківського вкладу № SAMDN5491 "Стандарт" від 04 листопада 2011 року в сумі 15010,19 доларів США, з яких: 12000,00 доларів США -сума вкладу за договором; 3010,19 доларів США -сума процентів за договором. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 609,00 грн, однак на даний час згідно постанови державного виконавця від 01 грудня 2015 року вказане виконавче провадження зупинено та відомості про його поновлення відсутні.

Крім того слід заначити, що згідно Єдиного державного реєстру судових рішень, рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2015 року (з урахуванням ухвали цього ж суду від 24 вересня 2015 року про виправлення описки) рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2015 року в частині відмови в задоволенні позову про стягнення грошових коштів за банківськими вкладами та витрат на правову допомогу скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення. В іншій частині рішення залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 квітня 2016 року, зазначені рішення та ухвала апеляційного суду скасовані і справа передана на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

На даний час справа знаходиться в провадженні апеляційного суду Дніпропетровської області та призначена до розгляду.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності.

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають обєктивні підстави вважати, що ця заява не обґрунтована та такою, що не підлягає задоволенню.

Не може суд прийняти до уваги наполягання заявника по справі на задоволенні зазначеної заяви, оскільки вони спростовуються вищенаведеним, не ґрунтуються на фактичних даних та обєктивно нічим не підтверджені.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявипро відстрочку виконання рішення суду, оскільки вона безпідставна та не гуртується на вимогах закону, а тому вважає за необхідне відмовити у її задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 210, 293, 373 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволені заяви про відстрочку виконання рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача, стягнення (повернення) банківських вкладів, відсотків, витрат та моральної шкоди відмовити.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України вказана ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя