Справа № 346/2906/15-ц
Провадження № 2/346/1742/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі:

головуючого-судді Васильковського В.В.

секретаря Корбут Н.М.

за участі:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломия цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічого акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_4 та Кредит», про визнання договору іпотеки припиненим, зняття заборони на відчуження нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка, підтримуючи заявлені вимоги в судовому засіданні, посилається на те, що 15.07.2007 року між нею та відповідачем було укладено кредитний договір № 1432pv3-07, згідно якого їй було надано кредит в сумі 25000 доларів США зі сплатою 11,5 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15.08.2022 року. Для забезпечення виконання зобов»язання між сторонами було укладено іпотечний договір, предметом якого стала квартира № 2 в м. Коломия по вул. Шевченка, 2.

Вказане зобов»язання нею виконувалось неналежним чином, а тому рішенням Коломийського міськрайонного суду від 05.02.2014 року з неї та ОСОБА_5 в солідарному порядку було стягнуто 187183,19 гривень на користь ПАТ «Банк «ОСОБА_4 та Кредит». Вказане рішення було нею повністю виконане. Пізніше відповідач вдруге звернувся в суд з позовом про стягнення з неї суми строкової заборгованості за відсотками, простроченої заборгованості за відсотками, щомісячної комісії та пені. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 24.04.2015 року з неї стягнуто на користь банку 111995,97 грн. заборгованості. Вказане рішення нею також виконано в повному обсязі.

В зв»язку з наведеним вважає, що договір іпотеки слід визнати припиненим, оскільки нею повністю виконане основне зобов»язання, яке було забезпечене іпотекою. Припинення іпотеки підлягає державній реєстрації.

Просить суд визнати припиненим договір іпотеки, укладений 16.08.2007 року між нею та відповідачем, предметом якого є квартира № 2 в м. Коломия по вул. Шевченка, 2; виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна обтяження, накладене на вказану квартиру та виключити з Державного реєстру іпотек запис про державну реєстрацію Іпотечного договору № 2686 від 16.08.2007 року на вказану квартиру.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Згодом подав письмову заяву з проханням справу розглядати без його участі, позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечила та пояснила, що у Відповідача перед позивачем існує велика заборгованість, яка утворилась після винесення судових рішень про стягнення боргу. Кредитний договір діє, кредитне зобовязання не припинено. Просить в позові відмовити.

Згодом представник позивача подала письмову заяву з проханням справу розглядати без їх участі.

В судове засідання 21.12.2016 року сторони не зявилися, тому відповідно до ст.. 197 ЦПК України фіксування судового засідання не проводилося.

Заслухавши сторони, зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15.07.2007 року між ПАТ «Банк «ОСОБА_4 та Кредит» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 1432pv3-07, згідно якого останній було надано кредит в сумі 25000 доларів США зі сплатою 11,5 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15.08.2022 року.

Для забезпечення виконання зобов»язання між сторонами було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрований в реєстрі за № 2686, предметом якого стала квартира № 2 в м. Коломия по вул. Шевченка, 2. Одночасно з посвідченням вказаного іпотечного договору нотаріусом було накладено заборону відчуження вказаного нерухомого майна, що зареєстрована в реєстрі за № 5500397.

Згідно зістаттею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За положеннями ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Пунктом 4.1 кредитного договору передбачено, що Позичальник сплачує Банку проценти за користування Кредитними ресурсами.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Матеріалами справи підтверджується, що у зв»язку з частковим та несвоєчасним виконанням ОСОБА_3 зобов»язань за вказаним кредитним договором, 29.07.2013 року ПАТ «Банк «ОСОБА_4 та Кредит» звернувся до Коломийського міськрайонного суду з позовом про дострокове стягнення з неї суми одержаного кредиту, заборгованості по відсотках, пені та нарахованої комісії.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 05.02.2014 року з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 стягнуто в солідарному порядку 187183,19 гривень заборгованості за кредитним договором.

Вказане рішення було повністю виконане ОСОБА_3, що стверджується постановою Державної виконавчої служби Коломийського районного управління юстиції про закінчення виконавчого провадження від 03.03.2015 року ВП № 45693856 у зв»язку з повним його виконанням згідно платіжного доручення № 1 від 27.02.2015 року.

Вказане свідчить про те, що боржник в період з 05 лютого 2014 року по 27.02.2015 року користувався кредитними коштами.

Пізніше ПАТ «Банк «ОСОБА_4 та Кредит» вдруге звернувся в суд із позовом про стягнення з ОСОБА_3 суми строкової заборгованості за відсотками, простроченої заборгованості за відсотками, щомісячної комісії та пені. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 24.04.2015 року з неї стягнуто на користь банку 111995,97 грн. заборгованості. Вказане рішення нею також виконано в повному обсязі, що стверджується постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Коломийського міськрайонного управління юстиції від 09.06.2015 року ВП № 47743186 про закінчення виконавчого провадження у зв»язку з фактичним та повним виконанням виконавчого листа № 346733 від 08.05.2015 року.

Вказане свідчить про те, що боржник в період з 24 квітня 2015 року по 08.05.2015 року користувався кредитними коштами.

Докази того, що боржник сплатив кошти за користування кредитом за цей період, в матеріалах справи відсутні.

Згідно довідки від 02.09.2016 року, станом на 01.09.2016 року загальна сума заборгованості ОСОБА_3 перед АТ «ОСОБА_4 та кредит» по кредитному договору № 1432pv3-07 від 15.08.2007 року складає 19658,60 доларів США та 1200472, 47 грн (а.с.144).

За таких обставин, посилання позивача про те, що основне зобовязання за кредитним договором виконано, не ґрунтується на положеннях ст. ст.599,1048,1049 ЦК України та на умовах кредитного договору.

Сам факт закінчення строку дії кредитного договору у звязку зі зміною Банком строку його виконання достроковою вимогою про повне повернення позики та належних кредитору процентів, за наявності заборгованості боржника за цим договором не є підставою для припинення договору іпотеки, який укладений для забезпечення виконання кредитного договору боржником (правовий висновок висловлений у постанові Верховного Суду України від 4 грудня 2013 року № 6-125цс13 та у постанові № 6-153 цс 14 від 22.10.2014 року).

Крім того, відповідно до рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 квітня 2016 року у справі за позовом ПАТ «ОСОБА_4 та кредит» до ОСОБА_3 про відшкодування збитків та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ПАТ «ОСОБА_4 та кредит» про визнання припиненим зобовязання за кредитним договором, у задоволенні зустрічного позову відмовлено (а.с.153-159).

За положеннями статті 1 Закону України «Про іпотеку», частини першоїстатті 572 ЦК України та частини першої статті 575 іпотека-це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до положеньстатті 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі припинення основного зобовязання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Оскільки основне зобовязання за кредитним договором не виконано, відтак немає підстав для задоволення позову про визнання іпотеки припиненою.

На підставі наведеного та ст..ст. 17, ЗУ «Про іпотеку», 526, 572, 575, 1048, 1049 ЦК України та керуючись ст.ст. 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Публічого акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_4 та Кредит» про визнання договору іпотеки припиненим, зняття заборони на відчуження нерухомого майна- відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Уразі, якщо рішення було винесено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У випадку неподання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після закінчення встановлених строків апеляційного оскарження.

Суддя Васильковський В. В.