Справа № 128/4701/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2016 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої- судді ОСОБА_1, при секретарі Микитюк І.С.,

за участю- позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто»» «про порушення прав споживача», третя особа , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Інспекція з питань захисту прав споживачів у Вінницькій області, -

ВСТАНОВИВ:

17.12.2015 року позивач ОСОБА_2 звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області із позовом до ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто»» «про порушення прав споживача», третя особа , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Інспекція з питань захисту прав споживачів у Вінницькій області, який після зміну підстав позову від 10.03.2016року (а.с.37-41) обґрунтував тим, що 17 червня 2015 року він звернув увагу в мережі інтернет на рекламу продажу тракторів на вигідних умовах. У звязку з чим, і він звернувся до ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто»» за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова, 25, де працівником було запропоновано йому заключити договір і частково сплатити кошти.

Вказує, що перед підписанням договору його було позбавлено права на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про послугу, яка надається, також позбавлено можливості свідомого і компетентного вибору. Він підписав договір фінансового лізингу № 000084, та сплатив кошти у сумі 20 000,00 грн., як він вважав за частковою вартістю трактора.

20.07.2015 р. він звернувся за консультацією до відповідача з наміром повернути сплачені кошти, але йому було рекомендовано звернутись письмово до головного офісу ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» із заявою про повернення коштів та розірвання договору. Вказує, що представник ОСОБА_3 не попередила його, що гроші в такому випадку йому не будуть повернуті. Звернувшися до головного офісу, він отримав відмову у повернення грошових коштів, з роз*ясненням , що ці гроші є адміністративним платіжом, але перед укладенням договору йому не було роз'яснено умови договору, поняття «адміністративний платіж», поняття «фінансовий лізинг». Тому , вважає, що його права, як споживача, порушені.

Просить суд, визнати договір №000084 від 17 червня 2015 року, укладений між позивачем та ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» в особі представника за довіреністю ОСОБА_3 - недійсним ; зобов'язати відповідача повернути сплачені ним кошти у сумі 20000,00 грн. та стягнути моральну шкоду в розмірі 10000 грн.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, з підстав викладених у ньому, додатково пояснив, що ним дійсно було підписано договір № 000084 17 червня 2015 року, він його читав та добровільно підписав. Але після укладення цього договору його син ознайомившись із його умовами зазначив, що йому не слід було його підписувати. Вважає, що даний договір порушує його права, як права споживача.

Представник відповідача ОСОБА_4 до судового засідання не з*явився надав суду заяву про проведення розгляду справи у його відсутності та надав заперечення на позов (а.с.23-26). Вважає, що позов є безпідставним оскільки, позивачем не надано доказів, що відповідач ввів позивача у оману, також не вбачає істотного дисбалансу прав та обовязків на шкоду позивача, навпаки вважає , що відповідач несе певні ризики. Зазначив, що сторони договору спільно погодили його умови, позивач його підписав, а не скористання позивачем своїм правом на належне ознайомлення з умовами договору, вважає не може свідчити про введення його в оману з боку відповідача, просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи -ОСОБА_5 до судового засідання не зявилася по невідомим причинам, про час, дату та місце його проведення повідомлялася належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення, що маються в матеріалах справи .

Представник третьої особи- Сиченко В.І. в судове засідання не зявився надав через канцелярію суду письмові пояснення (а.с.58-63), в яких зазначив , що позовні вимоги підтримує, оскільки вважає, що фактично позивач сплатив кошти не за сам товар, а за можливість одержання права на купівлю товару. Вважає, що відповідач порушив вимоги ст.ст.15,8,21 Закону України « Про захист прав споживачів», оскільки до укладення договору споживач мав право на отримання необхідної, доступної та своєчасної інформації до замовлення послуги, що порушено було відповідачем. Також вважає, що не повернення відповідачем адміністративного платежу грубим порушенням п.4.ч2.ст. 18 цього Закону, оскільки вважає , що відповідач навязав позивачу жорсткі умови користування предметом лізингу за даним договором; навязав технічне обслуговування та ремонт предмету лізингу, а також, вбачає, наявне монопольне встановлення цін на техобслуговування фахівцями лізингодавця, що передбачає обмеження волі позивача на вибір контрагента. Позов просив задовольнити.

Заслухавши пояснення позивача , вивчивши позов, дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необґрунтований та такий, що підлягає відмові у задоволені виходячи з такого.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що 17.07.2015 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №000084 фінансового лізингу (а.с.5-10). Предметом даного договору є транспортний засіб марки Донгфенг 244 , ціною в 8 163,27 доларів США та в цей же день позивачем було сплачений адміністративний платіж в сумі 20 000 грн. , що еквівалентно 861,33 доларів США ( а.с.4,5,11)

Так, згідно даного договору адміністративний платіж це першочерговий одноразовий платіж, який входить до складу першого платежу, що підлягає сплатілізингоодержувачем на користь лізингодавця за перевірку, розгляд та підготовку документів для укладення договору, незалежно від назвипризначення платежу у квитанції на сплату. Розмір адміністративного платежу відображається у Додатку № 1 до Договору та становитьпогоджений Сторонами відсоток від вартості предмета лізингу, у даному випадку це 10 % від вартості предмету лізингу. ( а.с.11)

Відповідно до п.12.1 лізингоодержувач який сплатив адміністративний платіж, частково або повністю сплатив Авансовий внесок та не отримав транспортний засіб, має право розірвати даний договір за власним бажанням, про що має повідомити Лізингодавця у письмовій формі з чітким волевиявленням щодо розірвати Договір, шляхом направлення відповідного листа рекомендованою кореспонденцією на адресу Лізингодавця і надати реквізити особистого банківського рахунку для здійснення такого повернення. У строк, встановлений чинним законодавством лізингодавець розглядає заяву Лізингоодержувача та надає письмову відповідь, в якій повідомляє наслідки його розірвання. В такому випадку поверненню підлягає 60% (шістдесят відсотків) від сплаченого Авансового платежу та/або частини Авансових платежів, 40% (сорок відсотків) Лізингодавець утримує в якості штрафу за дострокове розірвання договору. Адміністративний платіж в такому випадку поверненню не підлягає ( а.с.9).

З довідки про взяття на облік юридичної особи від 11.06.2015 р., виданої головою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг , вбачається , що відповідач ТОВ ««Лізингова компанія «Ваш Авто»» перебуває на обліку за рішенням № 1335 від 11.06.2015 р. Нацкомфінпослуг та має право надавати послуги фінансового лізингу .( а.с.28).

З виписки з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, вбачається , що відповідач ТОВ ««Лізингова компанія «Ваш Авто»» зареєстрований в даному Єдиному реєстрі як юридична особа 06.04.2015 р. та здійснює основний вид економічної діяльності як фінансовий лізинг.( а.с. 29)

27.07.2015 року позивачу на заяву від 21.07.2015 р. відповідачем було надано відповідь (а.с.4), з якої вбачається, що Договір лізингу № 000084 від 21.07.2015 року вважається розірваним з 21.07.2015 року на підставі його заяви вх. № 14 від 2 1.07.2015 р., а також повідомлено, що адміністративний платіж позивачу не повертається. ( а.с.4).

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК).

Відповідно до ч.ч.1,2 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відносини, що виникають у звязку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, Законом України "Про фінансовий лізинг" № 723/97-ВР.

Статтею 1 Закону України "Про фінансовий лізинг" визначено, що фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу - лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк , не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Стаття 18 Закону України « Про захист прав споживачів» містить самостійні підстави визнання угоди (чи її умов) недійсною.

Так, за змістом частини пятої цієї норми у разі визнання несправедливим окремого положення договору, включаючи ціну договору, може бути визнано недійсним або змінено таке положення, а не сам договір.

У разі коли зміна окремих положень або визнання їх недійсними зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача такі положення підлягають зміні або договір може бути визнаний недійсним у цілому (частина шоста статті 18 Закону № 1023-XII).

Згідно до п.3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а згідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Так, згідно зі ст. 599 ЦК зобов'язання може бути припинено як у випадку його виконання, так і при розірванні договору (ч. 2 ст. 653 ЦК України).

Виходячи з положень п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договір є підставою для виникнення зобов'язання.

Судом встановлено та сторонами не оскаржувалося, що на час звернення позивача із даним позовом до суду 17.12.2015 р. - договір фінансового лізингу від 17.07.2015 року між сторонами розірваний -21.07.2015 р. (а.с.4)

Таким чином, суд вважає, що розірвання договору тягне за собою припинення зобов'язання в силу того, що відпадає не тільки як підстава, але ліквідовуються також правовідносини та анулюється сама угода.

Власне, тому, позовна вимога позивача до відповідача про визнання недійсним розірваний договір, суд вважає є безпідставною, а позовні вимоги до відповідача про повернення сплачених позивачем коштів у сумі 20000,00 грн. та стягнення моральної шкоди також підлягають відмові у задоволені, оскільки є похідними від першої позовної вимоги .

Керуючись ст.ст.212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

У задоволення позовною заявою ОСОБА_2 до ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто»» «про порушення прав споживача», третя особа , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Інспекція з питань захисту прав споживачів у Вінницькій області, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повне рішення суду виготовлено 18 листопада 2016 року.

Суддя: