Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.12.2016 Справа №607/9111/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

-головуючого Братасюка В.М.

- за участю секретаря Чичкевич О.І.

представника позивача ОСОБА_1Р, .представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на користь позивача на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи стягувати з дати звернення з позовом і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на ту обставину, що дитина сторін спору перебуває на повному утриманні позивача, а мати дитини, відповідач у справі, ухиляється від материнського обовязку утримання дитини, не надає постійної матеріальної допомоги на утримання дитини.

Позивачка та її представник у судове засідання зявилися, позов підтримали та просять вимогу задовольнити з зазначених у позові підстав.

Відповідач в судове засідання з'явився, забезпечив явку представника. Представник надав суду заперечення на позов, за змістом яких вимогу визнав частково просить суд стягувати аліменти в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки відповідач власного постійного доходу не має, й існує окреме рішення про стягнення з нього аліментів на утримання іншої дитини від першого шлюбу.

Всесторонньо, повно та обєктивно дослідивши докази у справі, суд встановив наступні обставини .

06 жовтня 2003 року між сторонами спору зареєстровано шлюб, що стверджується наявною у справі копією свідоцтва про шлюб серії 1-ИД №083055.

Від даного шлюбу у сторін спору є спільна дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, котра має зареєстроване місце проживання та проживає разом з позивачем в будинку №76 в с. Драганівка Тернопільського району Тернопільської області.

При цьому сам позивач хворіє з діагнозом «лімфома Ходжкіна 3 ступеню» та має інвалідність 2 групи загального захворювання, і як показав суду, будучи допитаним як свідок, що з липня 2016 року він особисто утримує дитину, відповідачка коштів на постійній основі не надає, з 2014 року по 2016 рік остання перебувала на заробітках за кордоном, періодично передавала речі та їжу.

Натомість відповідачка, будучи допитаною як свідок, суд показала, що з 2014 року дійсно була н заробітках за кордоном і лише інколи відвідувала Україну, проте передавала позивачу гроші; з липня 2016 року проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 у сестри, оскільки з поверненням до України з позивачем у неї склалися важкі неприязні стосунки.

Суду також повідомила, що дійсно з липня 2016 року не надає допомоги на утримання дитини саме з причини неприязних стосунків з позивачем у справі.

У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а згідно з ст.ст.181,184 цього ж Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і(або) у твердій грошовій сумі.

Жодних доказів, що відповідачка за своїм станом здоровя чи матеріальним становищем не може виконувати обовязків по утриманню дитини в ході судового розгляду справи не здобуто й стороною відповідача не подано.

При цьому судом критично оцінюються заперечення представника відповідача та відповідачки, про те, що з причини неприязних стосунків з позивачем, відповідачка перестала н постійній основі матеріально підтримувати дитину критичність судової оцінки полягає в тому, що стосунки батьків не повинні впливати на матеріальне становище дитини, котра потребує їжі, одягу, іграшок, тощо для нормального розвиту та існування.

За таких обставин, з урахуванням наявності обовязку відповідачки сплачувати аліменти на утримання дитини, розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідно віку, визначеного законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» в розмірі 1689 гривень з першого грудня 2016 року, обовязку батьків в рівній мірі забезпечувати матеріальне становище дитини, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають до задоволення, шляхом стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі 840 гривень (половину прожиткового мінімуму) щомісячно, починаючи стягувати з дати звернення до суду й до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Керуючись ст.ст.10, 60, 213, 215, 222, 367 ЦПК України, ст. 110, 112, 180, 181, 184 Сімейного Кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 840 гривень щомісячно, починаючи стягувати з 19.08.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_4 в дохід державного бюджету України судовий збір в сумі 551,20 грн.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене у загальному порядку до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом .

Головуючий суддяОСОБА_6