У Х В А Л А

08 грудня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Шимківа С.С.,

суддів: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

секретар судового засідання Пиляй І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу, яка подана представником ОСОБА_3 ОСОБА_4 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 07 листопада 2016 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання правочину не вчиненим, визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 07 листопада 2016 року накладено арешт та заборонено відчуження квартири АДРЕСА_1 та на квартиру АДРЕСА_2.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 покликається на неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права.

Вказує, що у позовній заяві ОСОБА_5 просить визнати правочин не вчиненим та визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, тобто ним предявлено позов немайнового характеру, який, відповідно до правил ст. 152 ЦПК України, не підлягає забезпеченню шляхом накладення арешту на майно відповідача.

Судом не враховано відсутність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

В разі задоволення позову, у позивача виникне лише право на подання у встановлений строк до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті дочки ОСОБА_6. При цьому дії відповідача щодо відчуження спадкового майна жодним чином не перешкоджають позивачу в поданні заяви про прийняття спадщини, а тим більше жодним чином не призведуть до унеможливлення виконання рішення суду.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами.

Просить суд скасувати оскаржувану ухвалу та відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_5 про забезпечення позову.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги.

Задовольняючи заяву позивача, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим _________________________________________________________________________

Справа № 569/7042/16-ц Головуючий в суді І інстанції ОСОБА_7

Провадження № 22-ц/787/2248/2016 Суддя-доповідач ОСОБА_8 виконання рішення суду.

Такий висновок місцевого суду не відповідає обставинам справи та положенням чинного законодавства.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог (Постанова Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову").

Як роз'яснено у п. 4 вищенаведеної постанови розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Жодних доказів, які б свідчили про те, що не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду позивачем суду не надано, а судом не встановлено.

Всупереч вимогам чинного законодавства, суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу без зазначення обґрунтованих підстав для забезпечення позову.

Окрім того, враховуючи зміст заявлених позивачем вимог, накладення арешту та заборони відчуження на спадкове майно не є співмірним із такими вимогами, оскільки предметом позову є визнання правочину не вчиненим та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Предметом судового розгляду не є вирішення майнового спору між сторонами.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими і такими, що заслуговують на увагу та спростовують висновки суду першої інстанції. Постановлена ним ухвала підлягає скасуванню, з ухваленням нової про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_5.

Керуючись ст.ст. 151, 303, 307, п. 2 ч. 1 ст. 312-315, 317 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу, яка подана представником ОСОБА_3 ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 07 листопада 2016 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_5 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

ОСОБА_9 ОСОБА_8

Судді: Н.В. Бондаренко

ОСОБА_2