Номер провадження: 22-ц/785/2154/16
Головуючий у першій інстанції Малиновський О. М.
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Гірняк Л.А.,

суддів: Заїкін А.П.,

Калараш А.А.,

за участю секретаря: Томашевської К.В,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішенняСуворовського районного суду м. Одесивід 11.01.2016 року за позовом ОСОБА_3 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

- про стягнення грошових коштів, моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

12 листопада 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - про стягнення грошових коштів, та моральної шкоди. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що гроші в сумі 7805,00 доларів США були йому перераховані батьком на підставі договору № 990413435 від 19.01.2015 року. Посилаючись на те, що за Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» він має право на отримання коштів гарантовані Фондом просив суд задовільнити позовні вимоги.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 11.01.2016 року в задоволені позовних вимог ОСОБА_3 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - про стягнення грошових коштів, моральної шкоди - відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалите нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги стягнувши з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на його користь відшкодування за банківським вкладом в розмірі 123397,09 грн., моральної шкоди в розмірі 30000,00 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 10400,00 грн.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

В силу ч.2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджають розглядові справи.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, яка доповіла зміст рішення, перевіривши доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні проводитися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Згідно зі ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За правилами ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відмовляючи в заявлених позовних вимогах районний суд виходив з того, що ОСОБА_3 не набув права на отримання коштів за рахунок Фонду оскільки не був його вкладником.

Судова колегія погоджується з такою думкою суду першої інстанції посилаючись на наступне.

Відповідно до Положення "Про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами" вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Матеріалами справи встановлено, що 19 січня 2015р. між ОСОБА_4, який діяв в інтересах ОСОБА_3 та АТ «Імексбанк», в особі в.о. директора філії АТ «Імексбанк» у м. Одесі Нікітіної О.О., яка діяла на підставі довіреності від 03.02.2014р №030214, було укладено Договір №990413435 про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту), строком до 22.04.2015р.

Відповідно до Договору банківського вкладу Банк прийняв від ОСОБА_4 ім'я ОСОБА_3 грошові кошти, в сумі 7805 долара США

під процентну ставку 6,00%річних.

В зв'язку з віднесенням АТ «Імексбанк» до категорії неплатоспроможних, виконуючою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення про запровадження тимчасової адміністрації у АТ «Імексбанк»

В травні 2015р. тимчасовою адміністрацією позивачу були нараховані та виплачені через банк - агент АБ «Південний» відсотки за депозитними договорами, проте йому належні за депозитними договорами грошові кошти виплачені не були.

Як вбачається з повідомлення Уповноваженої особи Фрнду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Імексбанк» було встановлено, що в період до моменту запровадження тимчасової адміністрації були проведені правочини, що свідчать про штучне створення підстав для отримання задоволення коштів Фонду( а.с.12)

Враховуючи те, що договір №990413435 від 19.01.2015 року (а.с.6) уклався шляхом приєднання вкладника на зазначену суму, а позивач не надав докази про те, що він самостійно вкладав кошти та включений до загального реєстру вкладників або реєстру переказів вкладників судова колегія погоджується з висновком суду, про те що ОСОБА_3 не набув право на стягнення 123397,09 грн. за рахунок Фонду.

Виходячи з того, що стягнення моральної шкоди не передбачена чинним законодавством за договірними правовідносинами підстав для її задоволення немає.

Не підлягає задоволенню і вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 10400,00 грн., так як вони є похідними

Доводи апеляційної скарги щодо обмеження його права на отримання коштів за рахунок Фонду оцінюються критично, оскільки позивач гроші переведені з рахунку його батька.

Інші доводи є загальними, що не спростовують висновку суду.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. 218, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

РішенняСуворовського районного суду м. Одесивід 11.01.2016 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області: Л.А.Гірняк

А.А.Калараш

А.П.Заїкін