ЄУН № 337/151/16-ц
Провадження № 2/337/348/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2016 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді Сидорової М.В.

при секретарі Стафорової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запорожжі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» (далі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»), звернувся до суду із вказаним позовом який обґрунтовує тим, що 12.05.2011 року між сторонами було укладено кредитний договір №б/н, згідно якого ОСОБА_2 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту у розмірі 6200,00 грн. із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,20% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між ним і банком Договір про що свідчить підпис Відповідача у заяві.

Банк свої зобовязання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач свої обовязки за кредитним договором належним чином не виконувала, у звязку з чим станом на 30.11.2015 року має заборгованість у загальній сумі 25988,82грн., яка складається з: 4445,52грн. заборгованість за кредитом, 18029,55грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 1800,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також 500,00грн. - штраф (фіксована частина); 1213,75грн. штраф (процентна складова).

На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором та сплачені судові витрати.

В судове засіданні представник позивача не зявився, суду надано заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача за наявними у справі доказами.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 надав суду письмові заперечення, в яких позов не визнав в повному обсязі та просив відмовити в його задоволенні, в судовому засіданні змінив позицію та позовні вимоги визнав частково, пояснивши, що позивач посилається на Умови та правила надання банківських послуг, які не містять підпису сторін, тому не можуть вважатись частиною кредитного договору та їх положення не можуть застосовуватись до відносин сторін. Отже, в задоволенні позову в частині стягнення штрафу 500 грн. (фіксована частина), штрафу в сумі 1213,75 грн. (процентна складова), а також пені та комісії в сумі 1800 грн. слід відмовити.

Крім того, враховуючи, що відповідач припинила сплачувати заборгованість по кредиту з 29.05.2013р., а позивач заявляє вимоги про стягнення неустойки (штрафу) у період, що виходить за межі річної позовної давності передбаченої ст. 258 ЦК України, позов в частині стягнення штрафів та пені також задоволенню не підлягає.

Розрахунок розміру заборгованості за кредитом в сумі 4445,52 грн. та розміру заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 18029,55 грн. не оспорював, вважає такий розрахунок належним та допустимим.

Просив позов задовольнити частково, відмовивши в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за пенею та комісією в сумі 1800,00грн., штрафу в сумі 500,00грн. (фіксована частина) та штрафу в сумі 1213,75грн. (процентна складова).

Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позов частково обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив, що 12.05.2011 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №б/н, який складається з Заяви позичальника та Умов та правил надання банківських послуг (далі - Умови).

Відповідач, підписуючи заяву 12.05.2011 року, надала свою згоду на те, що вказана заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг (а.с.6).

Умови та правила надання банківських послуг, з якими позичальник був ознайомлений при отриманні кредиту, затверджені Наказом від 06 березня 2010 року № СП-2010-256 ( а.с.8).

Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах.

За таких обставин, є безпідставними посилання представника відповідача на те, що відповідачка не підписувала Умови та Тарифи, тому вони не є складовою частиною укладеного між сторонами договору.

Відповідно до вищевказаного кредитного договору відповідачка ОСОБА_2 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту у розмірі 6200,00 грн., із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,20% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, в обмін на зобов'язання Позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в Заяві та Умовах строки.

Відповідно до п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, відповідач надала свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого банком.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 Правил користування платіжною карткою.

Відповідно до пунктів 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, відповідач зобовязалась погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платежів ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором та, як власник карти зобовязався слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються ст. 526, 530, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України.

Згідно статей 526,530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час.

Договір є обовязковим для виконання сторонами ( ст. 629 ЦК України)

Відповідно до частини 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається та сплати процентів, передбачених договором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, наданого позивачем, заборгованість позичальника ОСОБА_2 за кредитним договором б/н від 12.05.2011 року станом 30.11.2015 року заборгованість становить 25 988,82 грн. та складається з: 4445,52грн. заборгованість за кредитом, 18029,55грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 1800,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також 500,00грн. - штраф (фіксована частина); 1213,75грн. штраф (процентна складова).

Наявність невиконаних зобов'язань по поверненню кредиту, а також про розмір боргу по тілу кредиту у сумі 4445,52 грн., по процентам за користування кредитом у сумі 18029,55грн., представником відповідача в судовому засіданні не заперечувалось, такий розмір є обґрунтованим та підтверджується розрахунком заборгованості за договором.

На підставі викладеного, оцінивши обставини справи та сукупність наданих сторонами доказів, їх належність та допустимість, суд приходить до висновку, що відповідачка порушила умови укладеного з Банком кредитного договору, оскільки не виконала свого зобовязання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування ним, у звязку з чим утворилась заборгованість, а саме: по кредиту в сумі 4445,52 грн. та по процентам за користування кредитом в сумі 18029,55грн., які підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.

Також банк заявив позовні вимоги до стягнення 1800,00 грн., визначивши цю суму як суму пені та комісії.

Проте комісія і пеня різні за свою правовою природою.

Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Тобто пеня - це санкція за порушення зобов'язання, а комісія - винагорода банка за конкретні фінансові послуги.

Однак, у позовній заяві та розрахунку, який наданий позивачем в обґрунтування своїх вимог, сума пені та комісії не розмежована, заявлена вимога однією сумою - 1800,00 грн., в позовній заяві банк не навів ні фактичних, ні правових підстав нарахованої такої суми, не послався на відповідні умови угоди для нарахування та стягнення з відповідачки пені та/або комісії, не зазначив за які конкретно послуги передбачена сплата комісії і за які порушення передбачена сплата пені, їх розміри.

При цьому суд враховує, що копія довідки про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 20 днів пільгового періоду» від 12.05.2011р, наданої позивачем у підтвердження позовних вимог, зокрема, щодо розміру пені та комісії, є нечитабельною, тому не може братись судом до уваги, а представник позивача, незважаючи на ухвалу суду про визнання явки представника позивача в судове засідання обовязковою, в судове засідання не зявився.

Відповідно до ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Отже, позивач всупереч вимогам ст. ст. 10,60 ЦПК України, які зобов'язують його на засадах змагальності доводити свої позовні вимоги переконливими, належними та допустимими доказами, у підтвердження обґрунтованості нарахування заявленої вимоги про стягнення пені та комісії в сумі 1800,00 грн. доказів не надав, в звязку з чим суд вважає необхідним відмовити у стягненні цієї суми через недоведеність.

Щодо позовних вимог про стягнення штрафу суд встановив наступне.

Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш, ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісій.

На підставі викладеного, відповідачка повинна сплатити фіксовану частину штрафу та 5 % від 22475,07 грн. (4445,52 заборгованість по кредиту + 18029,55 заборгованість по процентам за користування кредитом), що складає 1123,75 грн.

З врахуванням передбаченого Умовами та правилами надання банківських послуг порядку погашення кредиту, а також останнього платежу щодо погашення, який було здійснено 29.05.2013р., доводи про пропуск позовної давності є неприйнятними.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений позивачем при подачі позову до суду судовий збір в сумі 1378,00грн.

Під час судового розгляду представником відповідача заявлено клопотання про розстрочення виконання судового рішення на три роки (36 місяців) з виплатою заборгованості щомісячно рівними частками, яке обґрунтовує тим, що відповідач ОСОБА_2 працює в ТОВ «Зернозахист» на посаді бухгалтера та отримує щомісячну заробітну плату в розмірі 1400грн., інших доходів немає. В разі розстрочення заборгованості на три роки рівними частинами, сума щомісячної оплати відповідачем буде становити приблизно 720 грн., що буде відповідати інтересам сторін, оскільки такий розмір для відповідача є прийнятним, дозволить запобігти негативним наслідкам, таким як арешт майна, а позивач отримає задоволення своїх грошових вимог у більш короткий термін, ніж це передбачено ЗУ «Про виконавче провадження».

Згідно з ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об'єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Згідно роз'яснення, наданого у п. 37 Постанови Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», відповідно до статті 217 ЦПК, визначення порядку виконання рішення суду, надання відстрочки або розстрочки виконання, вжиття заходів для забезпечення його виконання за наявності для цього підстав зазначається безпосередньо в рішенні суду при його ухваленні.

На даний час судом не встановлено обставин, які унеможливлюють виконання судового рішення або ускладнюють його виконання. Посилання представника відповідача на те, що заробітна плата відповідача становить 1400грн. та в неї не має інших доходів, не є винятковим випадком, який давав би підстави для розстрочення виконання судового рішення.

Крім того, обставини на які представник відповідача посилається, як на підставу розстрочки виконання рішення суду, існували на момент укладення кредитного договору, зокрема, при заповненні та підписанні Заяви, позичальник зазначила розмір своєї щомісячної заробітної плати після сплати податків та інших утримань 1500 грн.

Таким чином, суд вважає, що підстав для розстрочення виконання рішення суду немає.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 530 , 549, 610, 611, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 76, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» (49094, м.Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги буд.50, , МФО 305299, р/р 3111)) заборгованість за кредитним договором № б/н від 12.05.2011р. станом на 30.11.2015 року у загальній сумі 24 098 (двадцять чотири тисячі девяносто вісім) грн. 82 коп., з яких: 4445,52 грн. заборгованість за кредитом, 18029,55 заборгованість по процентам за користування кредитом, 500,00грн. штраф (фіксована частина), 1123,75 грн. штраф (процентна складова).

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» (49094, м.Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги буд.50, ) сплачений судовий збір в розмірі 1378 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів з дня проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії судового рішення.

Суддя: М.В. Сидорова

23.03.2016