У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Васильченка О. В. ,

при секретарі - Лупінос Я. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Перший український міжнародний банк», за участю третьої особи - ОСОБА_2 про визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсними, скасування заборони відчуження предмету іпотеки.

До суду представником позивача було подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого провадження №52104861, відкритого 06.09.2016р. головним державним виконавцем Шевченківського районного відділу ДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лисенко О.В.

Заяву обґрунтовано тим, що Шевченківським районним судом м. Києва було стягнуто з позивача на користь ПАТ «Перший український міжнародний банк» суму заборгованості за кредитним договором №6137004 та відповідно видано виконавчий лист на примусове виконання вказаного рішення суду.

Постановою державного виконавця від 06.09.2016р. відкрито виконавче провадження ВН №52104861.

Наразі Подільським районним судом м. Києва розглядається справа № 758/13496/15-ц, в якій позивач просить суд визнати кредитний договір та договір іпотеки недійсними, скасувати заборону відчуження предмету іпотеки.

Суд вивчивши заяву про забезпечення позову, матеріали справи, прийшов до висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову, виходячи з наступного.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.06р. визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що між сторонами у справі виник немайновий спір з приводу визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсними та скасування заборони відчуження предмету іпотеки.

Вважаю, що підстави для забезпечення позову відсутні, адже перелік підстав для зупинення виконавчого провадження чітко визначений ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

У ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню, у разі, зокрема, зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа (п. 4); у випадку зупинення виконання відповідного рішення або виконавчого провадження посадовою особою, якій законом надано таке право (п.6); зупинення судом реалізації арештованого майна (п.7).

Окрім того, забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого провадження, не відповідає позовним вимогам, заявником не обґрунтовано належними та допустимими доказами, що невжиття заходів забезпечення позову реально може утруднити чи зробити неможливим виконання можливе рішення суду про задоволення позову.

Додатково, вивчивши заяву про забезпечення позову, суд вважає за необхідне, роз'яснити заявникові право на звернення до державного виконавця за місцем відкриття виконавчого провадження із заявою про зупинення виконавчого провадження, у зв'язку з розглядом даної позовної заяви у суді.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 210 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 758/13496/15-ц відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяО. В. Васильченко