Справа № 141/1171/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2016 року смт. Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Лисака О.І.

при секретарі Кулик Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Балабанівської сільської ради Оратівського району Вінницької області про визнання права власності на майно в порядку спадкування, без участі сторін,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Балабанівської сільської ради Оратівського району Вінницької області про визнання права власності на майно в порядку спадкування, згідно із яким ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер батько позивачки - ОСОБА_2, який все своє майно заповів позивачці та ОСОБА_3.

До складу спадщини входить житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по АДРЕСА_1, та земельний пай площею 3,1436 га.

ОСОБА_3 від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 відмовився.

ОСОБА_1 звернулась із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Оратівського нотаріального округу та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 3,1436 га. У видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на зазначене нерухоме майно.

ОСОБА_1 просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 Справу просить розглянути без її участі.

Представник відповідача - голова Балабанівської сільської ради Оратівського району Вінницької області ОСОБА_4, будучи належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Від учасників процесу до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України, у зв"язку з чим в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу, не здійснюється.

Суд, вивчивши вимоги позову, дослідивши докази в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Відповідно до заповіту від 23.05.2007 року ОСОБА_2 все своє майно заповів ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Згідно із свідоцтвом про народження НОМЕР_2 батьками ОСОБА_5 заисані ОСОБА_2 та ОСОБА_6.

Згідно із свідоцтвом про одруження НОМЕР_3 ОСОБА_7 та ОСОБА_5 одружились 25.11.1990 року, прізвище дружини після одруження змінено на ОСОБА_7.

Згідно із заявою від 15.10.2013 року ОСОБА_3 від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 відмовляється.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.05.2016 року НОМЕР_4, виданого приватном нотаріусом Оратівського районного нотаріального округу Дроновою В.О., спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 3,1436 га, розташованої на території Балабанівської сільської ради Оратівського району Вінницької області.

Згідно із витягом про реєстрацію в Спадковом реєстрі № .05.2016 року зареєстровано видачу свідоцтва про право на спадщину НОМЕР_4.

Відповідно до технічного паспорта на садибний житловий будинок АДРЕСА_1 замовником технічної інвентаризації зазначена ОСОБА_1.

Згідно із довідкою № 168 від 03.11.2016 року, виданою виконкомом Балабанівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, земельна ділянка по АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_2, загальною площею 0,50 га: 0,25 га для будівництва та обслуговування житлових будівель, та 0,25 га для ведення особистого селянського господарства, - не приватизована.

Згідно із довідкою № 768 від 03.11.2016 року, виданою виконкомом Балабанівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, житловий будинок по АДРЕСА_1, зареєстрований з 1964 року на ім'я ОСОБА_2.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 886/02-31 від 17.11.2016 року приватном нотаріусом Оратівського районного нотаріального округу Дроновою В.О. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1.

Згідно повідомлення Оратівської районної державної нотаріальної контори № 672/01-16 від 30.11.2016 року, спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2 в Оратівській районній державній нотаріальній конторі не заводилась.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 45988232 від 30.11.2016 року, наданого Іллінецькою державною нотаріальною конторою у зв'язку із зверненням правоохоронних органів, інформація щодо заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, відсутня у Спадковому реєстрі за вказаними параметрами запиту.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 вказаної Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005року у справі «Смірнова проти України»).

Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

На підставі ст.ст. 16, 346, 1216, 1218, 1235 ЦК України, керуючись ст.ст. 3, 60, 208, 209, 212- 215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ О.І. Лисак