Справа № 369/4246/16-ц
Провадження № 2/369/2259/16
РІШЕННЯ

Іменем України

15.06.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді: Дубас Т.В.,

при секретарі Дідур М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ТОВ «Кей-Колект» до ОСОБА_1 про звільнення майна з-під арешту,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ТОВ «Кей-Колект» звернулося до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що 27 липня 2007 року ОСОБА_1 уклав із АКІБ «УкрСиббанк» кредитний договір № 0.

За умови договору кредитор надав позивальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності, та цільового характеру використання грошові кошти, а позичальник зобов'язувався в порядку та н умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 0 були укладені іпотечні договори № 60011 від 27.07.2007 року та № 2570-Б від 27.07.2007 року.

За умовами іпотечного договору іпотекодавець передав в іпотеку Іпотекодержателю у якості забезпечення виконання іпотекодавцем зобов'язань за договором кредиту № 0 від 27.07.2007 року наступне нерухоме майно: земельну ділянку та домоволодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_1.

12 грудня 2011 року Банк відступив ТОВ «Кей-Колект» відповідно до Договору факторингу № 1 та Договору про відступлення прав за іпотечними договорами свої права вимоги до відповідачів за зобов'язаннями по Кредитному договору та Іпотечному договору.

Відповідно до умов п. 4.2. Іпотечного договору Іпотекодержатель застосовує на власний вибір один із наведених в цьому договорі способів звернення стягнення. Одним із таких є спосіб шляхом передачі права власності на предмет іпотеки у порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку».

Позивач скористався своїм правом, в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки у порядку, встановленому ЗУ «про іпотеку», та задовольнив свої вимоги шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, відповідно до умов Іпотечного договору.

Проте 26 квітня 2016 року позивачу при зверненні до нотаріуса стало відомо, що на майно, яке було предметом іпотеки накладено арешт, на підставі: ухвали суду № 369/360/16-ц від 16.01.2016 року, постановленої Києво-Святошинським районним судом Київської області.

Дані дії порушують права позивача, враховуючи, що позивач має переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна, яке перебуває у власності позивача.

Тому позивач просив скасувати арешт, яким накладено арешт на спірне нерухоме майно, а саме ухвалу суду № 369/360/16-ц від 16.01.2016 року, постановлену Києво-Святошинським районним судом Київської області в частині накладення арешту на нерухоме майно земельну ділянку та домоволодіння, що розташовані за адресою АДРЕСА_1. Стягнути з відповідача понесені судові витрати 1378,00 грн.

В прохальній частині позовної заяви, представник позивача просив, у разі відсутності представника ТОВ «Кей-Колект» розглядати справу за наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідач направив до суду письмове заперечення та заяву в якій просив розгляд справи провести у його відсутності, у вимогах позову просив відмовити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 27 липня 2007 року ОСОБА_1 уклав із АКІБ «УкрСиббанк» кредитний договір № 0.

За умови договору кредитор надав позивальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності, та цільового характеру використання грошові кошти, а позичальник зобов'язувався в порядку та н умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 0 були укладені іпотечні договори № 60011 від 27.07.2007 року та № 2570-Б від 27.07.2007 року.

За умовами іпотечного договору іпотекодавець передав в іпотеку Іпотекодержателю у якості забезпечення виконання іпотекодавцем зобов'язань за договором кредиту № 0 від 27.07.2007 року наступне нерухоме майно: земельну ділянку та домоволодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_1.

12 грудня 2011 року Банк відступив ТОВ «Кей-Колект» відповідно до Договору факторингу № 1 та Договору про відступлення прав за іпотечними договорами свої права вимоги до відповідачів за зобов'язаннями по Кредитному договору та Іпотечному договору.

У січні 2016 року ТОВ «Кей-Колект» звернулось до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про усунення перешкод у реалізації права володіння, користування, розпорядження нерухомими майном шляхом виселення.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 січня 2016 року частково задоволено заяву позивача ТОВ «Кей-Колект» про забезпечення позову, та накладено арешт на будинок АДРЕСА_1

09.02.2016 року рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області відмовлено в позові ТОВ «Кей-Колект» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про усунення перешкод у реалізації права володіння, користування, розпорядження нерухомими майном шляхом виселення. Скасовано заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 січня 2016 року.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Стаття 16 ЦК України визначає що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З наведеного вище, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог позивача, оскільки судовим рішенням від 09.02.2016 року, в порядку ст. 154 ЦПК України було скасовано заходи забезпечення позову у вигляді арешту на будинок АДРЕСА_1 що застосовані ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 січня 2016 року.

А тому, правових підстав для повторного скасування арешту на спірне майно суд не вбачає.

Крім того, як вбачається з копії ухвали суд від 16.01.2016 року арешт на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 Київської області не накладався.

На підставі викладеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, та керуючись ст.ст. 3, 11, 60, 61, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В позові ТОВ «Кей-Колект» до ОСОБА_1 про звільнення майна з-під арешту - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня його оголошення.

Суддя: Дубас Т.В.