Справа № 529/1242/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Щабельської І. В.

при секретарі Іванченко В. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Диканського району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Вказуючи на те, що після смерті чоловіка ОСОБА_3 вона, як спадкоємець за законом, прийняла спадщину, яка крім іншого, складається з 1/2 частини земельної ділянки загальною площею 0,22 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території с. Чернечий Яр Диканського району Полтавської області, однак через відсутність правовстановлюючих документів на ім'я померлого на цю землю позбавлена можливості нотаріально оформити право власності на неї, позивач звернулась до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно.

Позивач подала суду заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутність.

Відповідач - ОСОБА_2 сільська рада Диканського району Полтавської області /далі - ОСОБА_2 сільська рада/ - подав лист про визнання позову та розгляд справи у відсутність його представника.

Представник третьої особи Диканської державної нотаріальної контори Полтавської області /далі - Диканська держнотконтора/ - до суду не з'явився, про причину своєї неявки не повідомив хоча про дату та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, заперечень на позов не подав.

Третя особа ОСОБА_4 заперечень проти позову не подала, подала заяву про розгляд справи у її відсутність.

За вказаних обставин розгляд справи був проведений без участі позивача, представників відповідача ОСОБА_2 сільської ради та третьої особи Диканської держнотконтори, а також третьої особи ОСОБА_4

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 174 ЦПК України відповідач має право визнати позов протягом усього часу судового розгляду справи, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладене в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи. У разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню.

26 жовтня 2009 року в с. Чернечий Яр Диканського району Полтавської області помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 145194, виданим 27 жовтня 2009 року ОСОБА_2 сільською радою.

Як вбачається з договору купівлі-продажу серії ВСМ № 194445, укладеного 19 вересня 2005 року, посвідченого державним нотаріусом Диканської державної нотаріальної контори та зареєстрованого за № 1434, що позивач по справі та нині померлий ОСОБА_3 по вул. Шевченка, 23-а в с. Чернечий Яр Диканського району Полтавської області придбали кожен по 1/2 частині житлового будинку та земельної ділянки на якій він розташований, площею 0,22 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства. Вказаний договір 14 жовтня 2005 року був зареєстрований в електронному реєстрі речових прав власності на нерухоме майно.

Однак, за життя ОСОБА_3 не встиг належним чином зареєструвати придбану ним 1/2 частину земельної ділянки, хоча і користувався нею як власник.

Положенням ст. 125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування виникають з моменту реєстрації цих прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 та ст. 328 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи те, що нині померлий ОСОБА_3 правомірно набув право власності на 1/2 частину земельної ділянки шляхом її придбання, однак за життя не встиг у встановленому законом порядку зареєструвати своє право власності на неї, але користувався цією землею як власник, суд приходить до висновку, що це майно належало йому на законних підставах, а тому є спадковим.

Відповідно до ст.ст. 1218, 1220 ч. 2, 1261, 1268, ч. 1 ст. 1270 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися після його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з часу її відкриття не заявив про відмову від неї.

З довідки Диканської держнотконтори вбачається, що після смерті ОСОБА_3 була заведена спадкова справа, в якій знаходяться заява про прийняття спадщини від позивача ОСОБА_1 та заява ОСОБА_4 про прийняття спадщини за заповітом, яка є третьою особою по справі. Інші особи з заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались. Однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану вище спадкову землю через відсутність реєстрації права власності на неї за померлим.

Відповідно до ч.2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, прийняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом всієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи визначені у ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Позивач по справі є дружиною померлого ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-БА № 305612, виданим 20 червня 1974 року, а тому відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги його майна.

Враховуючи, що вказана вище 1/2 частин земельної ділянки є спадковим майном, яке належало померлому ОСОБА_3 на законних підставах, позивач, як спадкоємець законом, прийняла спадщину після смерті чоловіка, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 316, 328, 1216-1218, 1220-1223, 1225, 1261-1263, 1268-1270 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 208-209, 212 - 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом, право власності на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,22 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, яка розташована по вул. Шевченка, 23а в с. Чернечий Яр Диканського району Полтавської області та належала померлому 26 жовтня 2009 року ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 19 вересня 2005 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1434 та посвідченого Диканською державною нотаріальною конторою Полтавської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі через Диканський районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: