Суддя Глібко О. В.
Справа № 644/4432/16-ц
Провадження № 2/644/1838/16
30 листопада 2016 року м. Харків
Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Глібко О.В., при секретарі Семеренко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, третя особа Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Порто-Франко», про зняття арешту з квартири,
ПАТ КБ «ПриватБанк» (позивач) звернувся до суду із зазначеним позовом, яким просить зняти арешти, накладені в рамках виконавчого провадження № 20151529 від 07.07.2010 року по справі №2-373, виданого Орджонікідзевським районним судом 14.05.2010 року за позовом ПАТ АБ «Порто-Франко» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (реєстраційні номери обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 7249785, 11333123) на іпотечне майно: квартира, що знаходиться за адресою: м. Харків, проспект Олександрівський (Косіора) б. 154-А, кв. 1.
В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором позивач та ОСОБА_1 23.05.2008 р. уклали договір іпотеки №НАЕЕGK01270016 (надалі - договір іпотеки). Згідно з п. 33.3 договору іпотеки ОСОБА_1 надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру, загальною площею 40,2 кв.м. житловою площею 19,3 кв.м., яка розташована за адресою: м. Харків, проспект Олександрівський (Косіора) б. 154 а, кв. 1.
В наслідок того, що ОСОБА_1 належним чином свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки та 19.03.2012 року суд виніс рішення звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру, загальною площею 40,2 кв.м, житловою площею 19,30 кв.м, яка розташована за адресою: м. Харків, проспект Олександрівський (стара назва проспект Косіора)АДРЕСА_1.
29.06.2011 року ОСОБА_2 відділом державної виконавчої служби накладено арешт на квартиру, розташовану за адресою: м. Харків, проспект Олександрівський (стара назва проспект Косіора)АДРЕСА_1. Арешт накладено на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження №20151529 від 07.07.2010 року з виконання виконавчого листа по справі №2-373, виданого Орджонікідзевським районним судом 14.05.2010 року за позовом ПАТ АБ «Порто-Франко» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, та внесено запис до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 11333123 від 29.06.2011 року.
Представник позивача у судове засідання не з'явився, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій позовні вимоги підтримують у повному обсязі та в разі неявки відповідачів у судове засідання просять ухвалити рішення у заочному порядку.
ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України, заяв про відкладення розгляду справу або про розгляд справи за його відсутності не надавав.
Представник ОСОБА_2 ВДВС у судове засідання не з'явився, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, та заперечення на позов, та просить залишити без задоволення позовну заяву відносно відповідача ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби м. Харків ГТУЮ у Харківській області, так як позов пред'явлено до неналежного відповідача.
Третя особа ПАТ АБ «Порто-Франко» у судове засідання не з'явилась, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України, заяв про відкладення розгляду справу або про розгляд справи за його відсутності не надавав.
Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором позивач та ОСОБА_1 23.05.2008 р. уклали договір іпотеки №НАЕЕGK01270016. Згідно з п. 33.3 договору іпотеки ОСОБА_1 надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру, загальною площею 40,2 кв.м. житловою площею 19,3 кв.м., яка розташована за адресою: м. Харків, проспект Олександрівський (Косіора) б. 154 а, кв. 1.
В наслідок того, що ОСОБА_1 належним чином свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки та 19.03.2012 року суд виніс рішення звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру, загальною площею 40,2 кв.м, житловою площею 19,30 кв.м, яка розташована за адресою: м. Харків, проспект Олександрівський (стара назва проспект Косіора)АДРЕСА_1.
29.06.2011 року ОСОБА_2 ВДВС накладено арешт на квартиру, розташовану за адресою: м. Харків, проспект Олександрівський (стара назва проспект Косіора)АДРЕСА_1. Арешт накладено на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження №20151529 від 07.07.2010 року з виконання виконавчого листа по справі №2-373, виданого Орджонікідзевським районним судом 14.05.2010 року за позовом АБ «Порто Франко» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, та внесено запис до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 11333123 від 29.06.2011 року.
Вищевказаними діями ОСОБА_2 відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції порушив права ПАТ КБ "ПриватБанк", як іпотекодержателя та їх пріоритетне право на звернення стягнення на предмет іпотеки.
Згідно ст. 1 Закону України "Про іпотеку", іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Відповідно до ст. 3 Закону України "Про іпотеку", зазначено, що у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.
Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 2 ст. 114 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.
Відповідно до ч.1 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника є діями щодо звернення на нього стягнення.
Згідно ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.
Статтею 54 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майна з-під арешту.
Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.
Згідно Інструкції «Про проведення виконавчих дій» № 74/5 від 15.12.1999 р. та ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно може бути звернено у разі:
- виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів;
- коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.
Відповідно до ст. 16 ЗУ «Про заставу» право застави виникає з моменту укладання договору застави.
В даному випадку, право застави у позивача виникло, як зазначено вище, 23.05.2008 року, а постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження була винесена пізніше ніж було укладено договір іпотеки.
Крім того, згідно ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру обтяжень нерухомого майна вищий пріоритет на заставлене майно має позивач.
При цьому, суд враховує позицію ВССУ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» згідно п. 2 Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року «Відповідачами в справах є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення».
Відповідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.76 року №6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються як на праві власності на описане майно, так і на праві володіння ним і відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно.
Отже діями ОСОБА_2 ВДВС щодо накладення арешту на предмет іпотеки, а саме: квартиру за адресою м. Харків, проспект Олександрівський (Косіора) б. 154 а, кв. 1 на користь стягувачів, які не є іпотеко держателями, було порушено пріоритетне та переважне право ПАТ КБ «ПриватБанк» на звернення стягнення на предмет іпотеки, яким виступає вищевказане майно.
В звязку із чим, суд вважає за необхідне зняти арешт з вищезазначеного майна.
В частині зобовязання ОСОБА_2 ВДВС ХМУЮ щодо внесення до державного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, відповідні записи про зняття арештів з квартири загальною площею 40,2 кв.м., житловою площею 19,30 кв.м, яка розташована за адресою: м. Харків, проспект Олександрівський (Косіора) б. 154 а, кв. 1, та належить на праві власності ОСОБА_1, суд відмовляє, т.я. даний обовязок є виключно дискреційною функцією ВДВС при виконанні своїх повноважень.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 11, 79, 88, 197, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 1, 3, 4 ЗУ «Про іпотеку» суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, третя особа Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Порто-Франко», про зняття арешту з квартири задовольнити частково.
Зняти арешт з іпотечного майна квартири №1, що розташована за адресою: м. Харків, проспект Косіора, будинок 154-А, який було накладено:
29.06.2011 року Харківською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України за реєстровим № 11333123 на підставі постанови ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження № 20151529 від 07.07.2010 року.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.В. Глібко