Провадження № 6/752/548/16
У Х В А Л А

Іменем України

21.11.2016 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

при секретарі Крекотень О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві подання Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1, -

в с т а н о в и в:

постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 серпня 2014 року задоволено позов Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві. Постановлено стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на користь Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві заборгованість у сумі 154 386,57 грн.

03 листопада 2014 року Окружним адміністративним судом м. Києва на підставі вказаного рішення суду був виданий виконавчий лист № 826/9677/14.

Постановою від 12 лютого 2015 року старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження ВП № 46454005.

Постановою від 31 серпня 2015 року державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві накладено арешт на кошти боржника.

Постановою від 31 серпня 2015 року державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві накладено арешт на майно боржника та оголошена заборона на його відчуження.

У жовтні 2016 року начальник Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві звернувся у суд з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 В обгрунтування подання зазначає, що рішення суду не виконано, а боржник ухиляється від виконання покладених на нього зобов"язань.

За таких підстав, заявник пропонує обмежити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов"язань, покладених на нього рішенням суду.

В судовому засіданні боржник ОСОБА_1 заперечувала проти задоволення подання, зазначивши про повне погашення 28 жовтня 2016 року існуючої заборгованості у сумі 154 386,58 грн.

Вислухавши пояснення боржника та дослідивши матеріали справи, встановлено наступне.

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України вирішення питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно з п.18 ч.3 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

В силу ст.13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Умовами ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзд в Україну громадян України» встановлено вичерпний перелік обставин, за яких громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, зокрема у випадках, якщо невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках.

Судом встановлено, що станом на 28 жовтня 2016 року заборгованість з податку на доходи фізичних осіб за ВП № 46454005 від 31.08.2015 р. добровільно погашено в повному обсязі у сумі 154 386,58 грн., про що 28.10.2016 р. було повідомлено Голосіївський РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, до заяви було додано квитанцію про оплату.

Зважаючи на те, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань, проте ОСОБА_1 добровільно сплатила заборгованість у сумі 154 386,58 грн., що підтверджується наданою нею квитанцією, суд вважає, що в задоволенні подання державного виконавця необхідно відмовити.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя