УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2016 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Єпішин Ю.М., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонська виробничо-будівельна компанія» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Віалтек», ОСОБА_1, третя особа без самостійних вимог арбітражний керуючий ОСОБА_2, про визнання договору недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить: розірвати договір про спільну діяльність від 10.08.2010 року та договір найму (оренди) майна від 10.08.2010 року між нею та Північною колонією УДПтС України в Херсонської області (№90); витребувати майно вартістю 99342,00 грн. та 45935,00 грн.; стягнути судові витрати.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно п.3 Постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01.03.2013 року, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15,16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17; далі - КАС), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12; далі - ГПК), Кримінальним процесуальним кодексом України (далі -КПК) або Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Тобто критеріями розмежування справи цивільного судочинства від справи господарського судочинства є одночасно суб'єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин.

Згідно до ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи(у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи,фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

У п.3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №10 від 24 жовтня 2011 року «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» зазначено, що господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб'єктами господарської діяльності, а також спори, пов'язані з укладенням, зміною, виконанням і розірванням усіх господарських договорів між суб'єктами господарювання і органами державної влади і місцевого самоврядування, включаючи договори, які укладаються шляхом проведення конкурсу, біржових торгів, аукціонів тощо. До таких договорів відносяться, зокрема, такі: про відчуження об'єктів приватизації (крім приватизації державного житлового фонду); передачу державного або комунального майна в оренду; закупівлю товарів (робіт, послуг) для державних потреб; визнанням недійсними договорів,укладених суб'єктами господарювання, або між суб'єктами господарювання та органами державної влади і місцевого самоврядування шляхом проведення прилюдних торгів (аукціону), у тому числі договорів купівлі-продажу і оренди землі, а так само визнання недійсними актів про проведення відповідних торгів (аукціону). При цьому в останньому випадку набувач майна, реалізованого на торгах (аукціоні), незалежно від наявності у нього статусу підприємства чи організації в розумінні частини першої статті 1 ГПК (тобто підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, громадянина, який здійснює підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і набув статусу суб'єкта такої діяльності), залучається до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, і, отже, відповідна справа за будь-яких обставин підлягає розгляду господарським судом.

Згідно з ч. 2 ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи про банкрутство.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає скарги на дії учасників ліквідаційної процедури.

Тому розгляд такої справи, згідно зі ст. 15 ЦПК України і ст. 12 ГПК України відноситься до компетенції господарського суду, а не суду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, та з урахуванням характеру спору та складу сторін у спірних правовідносинах, керуючись п. 1 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Виходячи з наведеного, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонська виробничо-будівельна компанія» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Віалтек», ОСОБА_1, третя особа без самостійних вимог арбітражний керуючий ОСОБА_2, про визнання договору недійсним - відмовити.

Роз'яснити позивачу, що він має право звернутися до Господарського суду Херсонської області із зазначеними вимогами в порядку господарського судочинства.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ю.М.Єпішин