Провадження № 2/712/2609/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2016 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого/судді - Троян Т.Є.

при секретарі - Шмагайло Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 12.10.2016 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про зняття арешту з майна. В обгрунтування своїх позовних вимог зазначив, що на виконанні у Центральному відділі державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області перебуває виконавче провадження № 39141981 з примусового виконання виконавчого листа № 2/712/2250/13 виданого 25.06.2013 року Соснівським районним судом м.Черкаси про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів.

06.08.2014 року старшим державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_3 винесено постанову № 39141981 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на належну йому на праві власності ? частину квартири АДРЕСА_1 в межах суми звернення стягнення 13187,94 грн. та заборонено здійснювати відчуження даного майна.

В подальшому, цим же виконавцем, 16.07.2015 року винесено постанову № 39141981 про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все його рухоме майно у межах суми звернення 19049,62 грн. та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна в межах суми боргу.

Зазначив, що 22.09.2016 року ним сплачено повну суму боргу за виконавчим провадженням в розмірі 63146,09 грн.

В звязку з повною сплатою боргу по аліментам, ним до державної виконавчої служби була подана заява про зняття арешту, однак на свою заяву він отримав відповідь, в якій зазначено, що підстави для зняття арешту відсутні.

В ході розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги та відмовився від вимоги про зняття арешту з належного йому рухомого майна, який накладений відповідно до постанови старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби ЧМУЮ ОСОБА_3 від 16.07.2015 року за № 39141981.

Просив суд зняти арешт з належного йому на праві власності нерухомого майна, а саме ? частини квартири АДРЕСА_1, який накладений відповідно до постанови старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_3 від 06.08.2014 року за № 39141981.

Позивач та його адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення позову, мотивуючи свої заперечення тим, що накладення арешту на частину квартири позивача є гарантією вчасної сплати ним аліментів та зазначила, що після сплати заборгованості, позивач продовжує ухилятися від сплати аліментів.

Державний виконавець в судовому засіданні заперечувала проти зняття арешту, зазначила, що згідно довідки-розрахунку заборгованості по аліментах гр. ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за період з 23.09.2016р. по 01.12.2016р. становить 3 296,21 грн.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.06.2013 року стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку на утримання доньки ОСОБА_5 щомісячно і до досягення дитиною повноліття, починаючи з 30.05.2013 року. Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на її утримання в розмірі ? частини всіх видів його заробітку, починаючи з 30.05.2013 року і до досягнення дитиною трирічного віку тобто до 30.01.2016 року.

На виконанні у Центральному відділі державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції перебуває виконавче провадження № 39141981 з примусового виконання виконавчого листа № 2/712/2250/2013 виданого Соснівським районним судом м. Черкаси від 25.06.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/3 частини.

06.08.2014 року в рамках виконавчого провадження № 39141981, старшим державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_3 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на належну на праві приватної власності ОСОБА_1 ? частину квартири АДРЕСА_2 в межах суми звернення стягнення 13187,94 грн. та заборонено здійснювати відчуження даного майна.

У зв'язку з повною сплатою заборгованості, позивач 26.09.2016 року звернувся до Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси з заявою про зняття арешту з належної йому на праві власності 1/2 частини квартири АДРЕСА_3, однак листом від 04.10.2016 року, ЦВ ДВС м. Черкаси повідомлено позивача про неможливість зняття арешту з посиланням на ст.ст. 50, 60 ЗУ «Про виконавче провадження» та рекомендовано звернутися до суду для вирішення даного питання в судовому порядку.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно положень ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Згідно до п. 7.13.2 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 2.04.2012 р. № 512/5, якщо розмір заборгованості перевищує суму відповідних платежів за три місяці зі сплати аліментів, державний виконавець перевіряє майновий стан боржника з одночасним накладенням арешту на майно боржника та за наявності підстав вручає ( направляє) боржнику письмове попередження про притягнення його до кримінальної відповідальності за ухилення від сплати аліментів.

Згідно ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

За умовами ч.5 вказаної статті Закону визначено, що у випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна може бути знятий за рішенням суду.

Згідно ч. 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Згідно з пунктом 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником майна.

В ході розгляду встановлено, та не заперечувалось сторонами, що позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить 1/2 частина квартири АДРЕСА_3, на яку в ході виконавчого провадження було накладено арешт. На момент подачі позову заборгованість зі сплати аліментів відсутня.

Позивачем надано суду довідку-розрахунок державного виконавця ЦВ ДВС міста Черкаси ОСОБА_6 № 1152-08-01-36 від 29.09.2016р., згідно якої станом на 22.09.2016 року заборгованість ОСОБА_1 по двум виконавчим документам відсутня, що підтверджується квитанцією від 22.09.2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» № 0.0.622497189.1 на суму 63 146,09 грн.

Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що правові підстави арешту майна позивача на теперішній час відпали, в зв'язку з чим порушені його права як власника майна, а тому ці права підлягають судовому захисту шляхом зняття арешту з належного ОСОБА_1 на праві власності нерухомого майна, а саме ? частини квартири АДРЕСА_2, який накладений відповідно до постанови старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_3 від 06.08.2014 року за № 39141981.

З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 174, 212, 213-215, 218, ст. 57, 60 ЗУ "Про виконавче провадження", ст. 319 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про зняття арешту з майна.

Зняти арешт з належного на праві власності ОСОБА_1 нерухомого майна, а саме: ? частини квартири АДРЕСА_4, який накладений відповідно до постанови старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції ОСОБА_3 від 06.08.2014 року за № 39141981.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через Соснівський районний суд м. Черкаси шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий: Т.Є.Троян