УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2016 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н. О.

при секретарі Бондаревій Ю. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на дії та бездіяльність державного виконавця Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Карпова Олександра Вікторовича про повернення виконавчого документа стягувачеві,-

в с т а н о в и в:

Скаржник звернувся до суду зі скаргою на постанову державного виконавця Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Карпова Олександра Вікторовича про повернення виконавчого документа стягувачеві посилаючись на те, що 09.12.2011 року був виданий виконавчий лист № 6-3338-ц. 19.06.2014 року державний виконавець виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві у зв'язку з відсутністю майна, на яке може бути звернуто стягнення, про що заявник дізнався після отримання повного витягу з державного реєстру № 116379 від 19.05.2015 року. Заявник зазначає, що державним виконавцем в порушення вимог закону не здійснено всіх дій, які він зобов'язаний був вчинити, а саме звернути стягнення на автомобіль НОМЕР_1, та не перевірено наявність іншого майна, чим порушені права стягувача на виконання рішення суду. Тому просить суд визнати дії щодо повернення виконавчого документа державного виконавця Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Карпова Олександра Вікторовича неправомірними та визнати бездіяльність державного виконавця Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Карпова Олександра Вікторовича протиправною.

Представник скаржника в судове засідання не з`явився, надійшла заява про розгляд скарги у його відсутність, вимоги підтримує в повному обсязі.

Державний виконавець Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Карпов Олександр Вікторович в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Дніпровським районним судом м. Києва на виконання рішення третейського суду 17.08.2011 року було видано виконавчий лист № 6-3338/11 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості у розмірі 161 616,90 грн. та витрат пов'язаних з вирішенням спору третейським судом у розмірі 2 016,17 грн.(а.с.4).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України „Про виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень № 116379 від 19.05.2015 року отриманого за виконавчим провадженням № 29173091, заступником начальника Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Карповим О.В. 11.10.2011 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 6-3338/11 якою боржнику було надано строк для добровільного виконання рішення суду до 18.10.2011 року. 11.10.2011 року на підставі заяви стягувача заступником начальника Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Карповим О.В. було винесено постанову арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою було накладено арешт на все нерухоме майно боржника та на автомобіль НОМЕР_2 (а.с. 5-6).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України „Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

19 червня 2014 року державним виконавцем Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Карповим О.В. винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві, відповідно якої виконавчий лист № 6-3338/11 виданий 17.08.2011 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості у розмірі 161 616,90 грн. та витрат пов'язаних з вирішенням спору третейським судом у розмірі 2 016,17 грн. повернуто ПАТ «Укрсоцбанк» на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» з посиланням на відсутність у боржника майна на яке може бути звернуто стягнення (а.с.3).

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України „Про виконавче провадження", у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Статтею 32 Закону України „Про виконавче провадження" визначено, що заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Як убачається із матеріалів справи, 13.10.2006 року між АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 було укладено нотаріально посвідчений договір застави № 819/6-28/6-300 (а.с. 7-10).

Відповідно до п. 1.1.1 договору застави, предметом застави у якості забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту від 13.10.2006 року являється автомобіль НОМЕР_2, що належить заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3.

Згідно з п. 2.4.6 договору застави, заставодержатель має право за рахунок коштів, отриманих від реалізації предмету застави, відповідно до чинного законодавства України погасити наявну заборгованість заставодавця за договором кредиту, а також витрати на здійснення вимог, забезпечених заставою.

Отже, вищевказаний автомобіль НОМЕР_2, на який державним виконавцем накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження, являється заставним майном, при цьому заставодержателем є стягувач у виконавчому провадженні - ПАТ «Укрсоцбанк».

Відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону України „Про виконавче провадження" звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

Згідно п. 3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року за № 512/5, організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

Державний виконавець в судове засідання не з`явився, суду не надано будь-яких доказів про те, що ним вчинялися всі необхідні дії щодо виявлення майна боржника ОСОБА_2 Враховуючи, що боржник являється заставодавцем транспортного засобу, в рахунок погашення кредитної заборгованості стягувачу ПАТ «Укрсоцбанк», а отже за нею зареєстроване майно на праві власності, постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві від 19.06.2014 року з посиланням на відсутність у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, винесена безпідставно.

Згідно зі ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Частиною 2 ст. 387 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» п. 18 роз'яснено, що виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав. При цьому суд не має права зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, наприклад, постановити ухвалу про зупинення виконавчого провадження у випадках, передбачених статтями 37 - 38 Закону про виконавче провадження, проте може привести визначений державним виконавцем строк зупинення провадження у відповідність із законом шляхом його скорочення (частина третя статті 39 Закону про виконавче провадження).

За таких обставин, суд вважає, що скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 19, 27, 32, 54 Закону України «Про виконавче провадження», п. 3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», ст.ст. 385, 386, 387 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на дії та бездіяльність державного виконавця Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Карпова Олександра Вікторовича про повернення виконавчого документа стягувачеві задовольнити.

Визнати дії щодо повернення виконавчого документа, у виконавчому провадженні №29173091, державного виконавця Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Карпова Олександра Вікторовича неправомірними.

Визнати бездіяльність державного виконавця Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Карпова Олександра Вікторовича, у виконавчому провадженні № 29173091, протиправною.

До суду може бути подана апеляційна скарга на ухвалу протягом п'яти днів з дня її проголошення, а особами, які не були присутні при її проголошенні протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н. О. Яровенко