Справа № 713/1725/16-ц
Провадження №2/713/741/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2016 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Пилип'юка І.В., з участю секретаря Паучек Є.В., позивача ОСОБА_1, відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, третьої особи ОСОБА_4, представників сторін ОСОБА_5, ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_4, про визнання права власності на спадкове майно, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_4, про визнання права власності на спадкове майно.

У позові вказувала, що її батьки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 перебували у зареєстрованому шлюбі з 10.05.1945 року. 27.09.1972 року її батьки купили житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований у АДРЕСА_1, який ними був перебудований. Тому її батькам на праві власності належало по 1/2 частці у вказаному нерухомому майні. 14.04.1983 року шлюб між її батьками було розірвано.

14.03.1988 року її батько все своє майно, тобто 1/2 частку, заповів ОСОБА_10.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року її батько ОСОБА_8 помер.

У липні 1993 року вона та її мати ОСОБА_9 звернулися до Вижницької державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Оскільки її батьки у 1983 році були розлучені, то її мати права на обов'язкову частку у спадщині після смерті батька не мала.

Вона мала право на обов'язкову частку у спадщині після смерті батька, оскільки була інвалідом з дитинства. Обов'язкова частка становила 2/3 частки від тієї частки, яка б належала їй по закону. У ОСОБА_8 було троє дітей, вона і двоє її братів, а тому обов'язкова частка для неї повинна становити 1/9 (2/3х1/3х1/2).

Для спадкоємця по заповіту ОСОБА_10 зі спадкового майна залишилось 7/18 часток (1/2-1/9).

ІНФОРМАЦІЯ_5 року померла її мати ОСОБА_9, яка постійно після розлучення у 1983 році, проживала з нею, а тому вона фактично прийняла спадщину, яка залишилася після смерті матері і складала 1/2 частку у майні, яке було придбано її батьками у період шлюбу.

Загальна частка спадкового майна для неї становить 11/18 (1/9+1/2).

Просила визнати за нею право власності на 11/18 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 та стягнути з відповідачів понесені нею судові витрати.

Остаточно уточнивши позовні вимоги, просила визнати за нею право власності на обов'язкову частку у спадщині, яка становить 2/9 частки у спадковому майні, яке складається із житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, яке розташоване в АДРЕСА_1, і належало померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_8 та стягнути з відповідачів понесені нею судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 у судовому засіданні заявлений позов підтримали, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини просили уточнені позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області у судове засідання не з'явився, в адресованій суду заяві просив справу розглядати без їх участі на розсуд суду.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримали подані письмові заперечення проти позову, однак уточнені позовні вимоги визнали.

У судовому засіданні третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_6 уточнені позовні вимоги визнали.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив, що позивач його мати. Вважає, що його мати має право на частку у спірному будинку, оскільки вона є інвалідом ІІІ групи. Його дід ОСОБА_8 спочатку проживав з його бабою ОСОБА_9, а потім аж до смерті проживав з ОСОБА_10 у житловому будинку по АДРЕСА_1 На даний час у спадковому будинку проживає його двоюрідний брат ОСОБА_4.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснила, що у 1972 році вийшла заміж за відповідача ОСОБА_3 і проживали разом з ОСОБА_9, а ОСОБА_8 перейшов проживати до ОСОБА_10 з якою купили інший будинок. У 1993 році ОСОБА_8 помер. У 1996 році її син прийшов з армії і ОСОБА_9 передала все майно йому і він на даний час проживає у її будинку. ОСОБА_8 не перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_10, оскільки ОСОБА_9 не погоджувалась на розірвання їх шлюбу. Вважає, що оскільки ОСОБА_1 інвалід, то вона має право на частку у спадщині після смерті її батька ОСОБА_8

У судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснила, що вона проживає по сусідству з ОСОБА_3. Коли ОСОБА_8 залишив дітей, вони проживали в іншому будинку, а він у 1970-х роках купив будинок по АДРЕСА_1 і проживав там з ОСОБА_10 Згодом вони перебудували будинок. Після смерті ОСОБА_8, з ОСОБА_14 почав проживати його онук ОСОБА_4 ОСОБА_1 ніколи по АДРЕСА_1 не проживала.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснив, що до ОСОБА_4, у будинку по АДРЕСА_1 проживали ОСОБА_8 та ОСОБА_10, які перебудовували даний будинок.

Суд, заслухавши позивача ОСОБА_1, її представника ОСОБА_5, відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4, його представника ОСОБА_6, свідків: ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_15, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються уточнені позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що уточнений позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом установлено, що 09.05.1945 року ОСОБА_8 зареєстрував шлюб з ОСОБА_16, яка прийняла прізвище ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серія НОМЕР_1, виданого 06.09.1974 року.

14.04.1982 року шлюб між ними було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_2, виданого 14.04.1983 року Вижницьким районним ЗАГС.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_8, що підтверджується копією ОСОБА_15 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян по смерть №9, виданого 17.03.2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вижницького районного управління юстиції у Чернівецькій області.

Після смерті ОСОБА_8 відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1, що належав спадкодавцю на праві особистої власності на підставі договору купівлі-продажу будинку від 27.09.1972 року, укладеного між ОСОБА_17 та ОСОБА_8, посвідченого нотаріально та зареєстровано в книзі для запису нотаріальних дій під №56, свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 22.03.1994 року, виданого на підставі рішення виконкому Вашківецької міської Ради народних депутатів №3 від 25.01.1994 року взамін договору купівлі-продажу будинку від 27.09.1972 року у зв'язку з перебудовою, свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія НОМЕР_3 від 22.12.2010 року, виданого виконавчим комітетом Вашківецької міської ради на підставі рішення №17 від 30.11.2010 року взамін втраченого свідоцтва про право власності від 22.03.1994 року, виданого виконавчим комітетом Вашківецької міської ради, що підтверджується їх копіями.

Згідно копії ОСОБА_15 з Реєстру прав власності на нерухоме майно №28654997, виданого 12.01.2011 року ДКП «Вижницьке РБТІ» загальна вартість житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 становить 56895,00 грн.

Позивач ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 року і є дочкою ОСОБА_8 та ОСОБА_9, що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження, серія НОМЕР_4 від 07.04.2016 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вижницького районного управління юстиції у Чернівецькій області, копією свідоцтва про одруження серія НОМЕР_6, виданого 10.11.1970 року Вашківецькою міською Радою депутатів трудящих Вижницького району Чернівецької області та копією паспорта серія НОМЕР_5 від 13.03.2000 року, виданого Вижницьким РВ УМВС України в Чернівецькій області.

ОСОБА_1 є інвалідом третьої групи загального захворювання з дитинства довічно, що підтверджується копією довідки до акту огляду МСЕК серія МСЕ. №225660 від 16.05.2000 року та копією посвідчення НОМЕР_8 від 14.11.1996 року.

Тобто позивач ОСОБА_1, як непрацездатна дочка спадкодавця, має право на обов'язкову частку у спадщині ОСОБА_8

Згідно копії матеріалів спадкової справи №170, заведеної 20.07.1993 року у Вижницькій державній нотаріальній конторі до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_8, спадкоємцями першої черги за законом є його діти - ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1, а спадкоємцем за заповітом - ОСОБА_10.

ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_7, виданого 29.12.2002 року виконавчим комітетом Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області.

За життя, 14.03.1988 року, ОСОБА_8 склав заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому буде належати на день його смерті і на що він за законом матиме право, заповідав ОСОБА_14. Заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Вашковецької міської ради Вижницького району 14.03.1988 року та зареєстрований за №12 і станом на 19.07.1993 року не скасовувався і не змінювався, що підтверджується його копією, яка міститься в матеріалах вказаної вище спадкової справи.

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 25.12.2012 року по цивільній справі №2-о-100/2401 встановлено, що заповіт, складений 14.03.1988 року від імені ОСОБА_8 на ім'я ОСОБА_14 належить ОСОБА_10.

ОСОБА_1, як особа, яка має право на обов'язкову частку у спадщині, та ОСОБА_10, як спадкоємець за заповітом, у встановлений законом строк прийняли спадщину після смерті ОСОБА_8, що підтверджується їх заявами від 20.07.1993 року, які містяться в матеріалах спадкової справи.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спадщину не прийняли і на спадкове майно не претендують, що підтвердили у судовому засіданні.

Спадкоємець за заповітом ОСОБА_10 не оформила своїх спадкових прав, оскільки померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_9, виданого 26.04.2016 року виконавчим комітетом Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області.

За життя, 26.07.2011 року ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1 склала заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день її смерті і на що вона за законом матиме право, заповідала ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Вашківецької міської ради Вижницького району 26.07.2011 року та зареєстрований за №300, що підтверджується його копією. Постановою державного нотаріуса Вижницької державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1396/02-31 від 09.12.2016 року ОСОБА_4 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, що складається із житлового будинку АДРЕСА_1, у зв'язку з тим, що ним не були надані документи, що посвідчують право власності спадкодавця на дане майно і які не відповідають вимогам законодавства.

Постановою державного нотаріуса Вижницької державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії №422/02-31 від 12.04.2016 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на обов'язкову частку у спадщині на спадкове майно, що складається із житлового будинку АДРЕСА_1, у зв'язку з тим, що в матеріалах спадкової справи є документи, що посвідчують право власності спадкодавця ОСОБА_8 на нерухоме майно, що не відповідають вимогам законодавства.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

У п.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилася і була прийнята до 01.01.2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

Відповідно до п.1 ч.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, а тому суд вважає, що оскільки на час відкриття спадщини діяв ЦК Української РСР в редакції 1963 року, то при вирішенні питання про визнання права власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_18 слід керуватись саме його положеннями.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ч.1 ст.524 ЦК УРСР 1963 року спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ч.2 вказаної статті спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ч.1 ст.534 ЦК УРСР 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Статтею 535 ЦК УРСР 1963 року визначено, що неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов'язкова частка). При визначенні розміру обов'язкової частки враховується і вартість спадкового майна, що складається з предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку.

Відповідно до ст.548 ЦК УРСР 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1, 2 ст.549 ЦК УРСР 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Враховуючи зазначені вимоги закону, а також з урахуванням наведених вище досліджених судом доказів, суд вважає, що житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1, належав ОСОБА_8, позивач прийняла спадщину після його смерті, була на день смерті батька непрацездатною, а тому її позовна вимога про визнання права власності на обов'язкову частку у спадщині, яка становить 2/9 частки у спадковому майні після смерті батька, є обґрунтованою і підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 необхідно стягнути на користь позивача ОСОБА_1 понесені нею та підтверджені квитанцією №91 від 28.10.2016 року судові витрати по сплаті судового збору в рівних частках.

На підставі ст.ст.524, 534, 535, 548, 549 ЦК УРСР 1963 року, ст.ст.16, 328 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, Суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на обов'язкову частку у спадщині, яка становить 2/9 частки у спадковому майні, яке складається із житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, яке розташоване в АДРЕСА_1, і належало померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_8.

Стягнути з ОСОБА_2, жителя АДРЕСА_2 та ОСОБА_3, АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1, АДРЕСА_4 Чернівецької області по 275,60 грн. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернівецької області через Вижницький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І. В. Пилип'юк