Справа № 752/4804/16-ц С
Головуючий у суді першої інстанції: Новак А.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі головуючого-судді: Шкоріної О.І.,

суддів: Антоненко Н.О., Стрижеуса А.М.

при секретарі: Юрченко А.С.,

за участю: позивача - ОСОБА_3,

представника позивача - ОСОБА_4

представника відповідача - Мацяки С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника на заочне рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 4 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника про скасування наказу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2016 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання незаконним та скасування наказу Генерального директора Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника ОСОБА_7 № 51-о від 1 березня 2016 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_3.».

У позовній заяві ОСОБА_3 зазначав про те, що працює в Національному Києво-Печерському історико-культурному заповіднику на посаді лектора (екскурсовода) відділу екскурсійної та методичної роботи і наказом від 1 березня 2016 року йому було оголошено догану за неналежне виконання Правил внутрішнього трудового розпорядку, а саме перебування його на робочому місця в нетверезому стані. Вважає, що оскаржуваний наказ є незаконним і підлягає скасуванню, оскільки він на робочому місця перебував у тверезому стані, а доказів протилежного, як то акт медичного освідування відсутній.

Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 4 серпня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені, визнано незаконним та скасовано наказ генерального директора Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника за № 51-о від 1 березня 2016 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_3.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, відповідач Національний Києво-Печерський історико-культурний заповідник подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення районного суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. В апеляційній скарзі посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

В судовому засіданні представник Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника- ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримав і просив її задовольнити.

ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 проти доводів апеляційної скарги заперечували і просили рішення як законне і обґрунтоване залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення - залишенню без змін з огляду на таке.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що адміністрацією Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника не надано доказів на підтвердження факту перебування ОСОБА_3 на робочому місці 24 лютого 2016 року у нетверезому стані.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом установлено, що ОСОБА_3 працює у Національному Києво-Печерському історико-культурному заповіднику з 10 жовтня 1981 року на посаді екскурсовода ( наказ від 12 жовтня 1981 року № 87-к), з 11 серпня 2015 року на посаді лектора (екскурсовода) відділу екскурсійної та методичної роботи ( наказ від 30 липня 2015 року № 178-о) ( а.с.7).

Наказом № 51-о від 1 березня 2016 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_3.» позивачу оголошена догана за неналежне виконання Правил внутрішнього трудового розпорядку. В преамбулі цього наказу зазначено, що ОСОБА_3 24 лютого 2016 року з»явився на роботі у нетверезому стані, чим порушив трудову дисципліну, за що відповідно до підпункту а) пункту 6.3 розділу 6 Правил внутрішнього трудового розпорядку Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника у зв»язку з порушенням пункту в) пункту 6.1 розділу Правил винесено оскаржуваний наказ. Підставою для видачі такого наказу зазначені доповідна записка начальника відділу екскурсійної та методичної роботи ОСОБА_8 від 24 лютого 2016 року, акт від 24 лютого 2016 року, протоколи наради щодо порушення трудової дисципліни ОСОБА_3 від 24 лютого 2016 року, пояснювальна записка лектора (екскурсовода) відділу екскурсійної та методичної роботи ОСОБА_3 від 24 лютого 2016 року ( а.с.6).

Відповідно до п.6.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника, у разі порушення трудової дисципліни працівником Заповідника, тобто невиконання або незадовільне виконання з вини працівника, покладених на нього трудових обов»язків, недотримання цих Правил тягне за собою застосування заходів дисциплінарного стягнення, передбачених чинним законодавством України.

Відповідно до п.в) п.6.2 розділу 6 цих Прави, працівник несе відповідальність за порушення трудової, технологічної та виробничої дисципліни, у тому числі за появу на роботі у нетверезому стані або стані наркотичного (токсичного) сп»ягніння.

Пунктом 6.3 Правил передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: а)догана; б) звільнення.

Відповідно до ч.1 ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1)догана; 2)звільнення.

Згідно роз»!яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.25 постанови від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» нетверезий стан працівника або наркотичне чи токсичне сп»яніння можуть бути підтверджені як медичним висновком, так й іншими видами доказів, яким суд має дати відповідну оцінку.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що факт порушення ОСОБА_3 трудової дисципліни, який відповідно до оспорюваного наказу полягає в тому, що позивач 24 лютого 2016 року з»явився на роботу в нетверезому стані, не підтверджений відповідачем належними та допустимими доказами, а отже у відповідача були відсутні підстави для притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності.

До апеляційної скарги представником відповідача були надані акт від 24 лютого 2016 року та протокол наради щодо порушення трудової дисципліни ОСОБА_3 24 лютого 2016 року ( а.с69,70).

Зі змісту акту слідує, що перевіркою було встановлено, що станом на 11 годину 30 хвилин ОСОБА_3 знаходився на робочому місці в нетверезому стані, про що свідчить різкий запах алкоголю з порожнини роту, нерівна хода, безглузді розмови, неспроможність одразу зорієнтуватись в подіях що відбуваються, запізнена реакція.

Проте зазначені в акті ознаки, які давали підстави особам, які підписали акт, дійти висновку про стан алкогольного сп»яніння ОСОБА_3, допитані в судовому засіданні в апеляційному суді свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не змогли пояснити та підтвердити.

Так, ОСОБА_8, безпосередній керівник ОСОБА_3, показала, що ОСОБА_3 24 лютого 2016 року прийшов на роботу о 9 год.20 хв. з ознаками вживання алкоголю напередодні, у зв»язку з чим вона склала доповідну записку.

Свідок ОСОБА_10, заступник генерального директора, показала, що їй було доручено провести перевірку обставин викладених ОСОБА_8 в доповідній записці. Для проведення перевірки було складно комісію, з комісією вийшли на робоче місце позивача, в кабінеті, де знаходився ОСОБА_3 і куди вона не заходила, відчувався запах перегару. В кімнаті екскурсоводів ОСОБА_3 сидів на стілці, не піднімався, не ходив, з нею не розмовляв.

Зі змісту протоколу наради не вбачається, що ОСОБА_3 визнав факт перебування в стані алкогольного сп»ягніння, а також відмовився від проходження алко-тесту.

Медичних висновків на підтвердження стану ОСОБА_3 в робочий час 24 лютого 2016 року сторонами до справи не надано.

Отже, надані представником відповідача документи, а також покази свідків ОСОБА_8, ОСОБА_10 не дають підстав уважати доведеним факт перебування ОСОБА_3 24 лютого 2016 року в робочий час в нетверезому стані.

Відтак, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження факту знаходження ОСОБА_3 24 лютого 2016 року в робочий час в нетверезому стані, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог позивача.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення ухвалено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не впливають на їх правильність, а тому підлягають відхиленню.

З огляду на викладене, передбачених ст.309 ЦПК України підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції по даній справі немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника- відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 4 серпня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: