Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

02 червня 2016 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд

Тернопільської області

у складі:

головуючого Малярчука В.В.

при секретарі Зіньковській Н.Д.

розглянувши письмово, заочно у відкритому судовому засіданні в м. Теребовлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1400 грн. на дітей, щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повнолітнього віку, посилаючись на мотиви викладенні у позовній заяві.

Позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на мотиви вказані у позовній заяві.

Відповідач в судове засіданні не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, але не повідомив суд про причини своєї неявки.

Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязанні повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суд про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин.

Приймаючи до уваги вимоги ч.4 ст.169 ЦПК України, суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином і не зявився у судове засідання без поважних причин, а тому, суд може вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Зі згоди позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.

Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи зазначені вимоги закону, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.

Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Згідно свідоцтва про одруження серії 1-ИД № 042688 шлюб між ОСОБА_2 та Ткач ( після реєстрації шлюбу Юник) ОСОБА_5 було зареєстровано 23 травня 2008 року Дарахівською сільською радою, Теребовлянського району Тернопільської області, актовий запис № 05.

В свідоцтві про народження серії І-ИД № 089290 зазначено, що ОСОБА_3 народилася 14 березня 2009 року, в графі «Батьки» батьком записано ОСОБА_2, матірю ОСОБА_1.

В свідоцтві про народження серії І-ИД № 184459 зазначено, що ОСОБА_4 народився 30 липня 2013 року, в графі «Батьки» батьком записано ОСОБА_2, матірю ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Однак, відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.

Відповідно до ч.2 ст. 181 Сімейного Кодексу України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утримані в грошовій формі.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст.184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Позивачка ОСОБА_1 не представила суду жодних доказів про те, що відповідач ОСОБА_2 в змозі сплачувати аліменти на двох дітей в розмірі 1400 грн., а тому суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 1000 грн.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі викладеного, суд дійшов до переконання, що позов слід задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 26 лютого 2016 року до досягнення найстаршою дитиною повнолітнього віку.

Керуючись ст. 10, 60, 77, 169 174, 179, 224 - 226 ЦПК України, ст. 181 ст. 182, ст. 183, 184 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 26 лютого 2016 року до досягнення найстаршою дитиною повнолітнього віку.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. в дохід держави.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд.

ГОЛОВУЮЧИЙ В.В. МАЛЯРЧУК