АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 760/5436/15-ц Головуючий у суді першої інстанції: КозленкоГ.О.
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/5060/16 Доповідач у суді апеляційної інстанції: ВолошинаВ.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Котули Л.Г., Слюсар Т.А.

при секретарі Крічфалуши С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Солом′янського районного суду м. Києва від 12 листопада 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, треті особи: Служба у справах дітей Солом′янської районної у м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Любарської районної державної адміністрації Житомирської області, ОСОБА_6 про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, визначення порядку участі у вихованні та спілкуванні з дітьми.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, треті особи: Служба у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, служба у справах дітей Любарської районної державної адміністрації Житомирської області, ОСОБА_6 про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, визначення порядку участі у вихованні та спілкуванні з дітьми. В обґрунтування позову зазначив, що з 08.10.2010 по 12.07.2013 він перебував у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітніх дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 12.07.2013 шлюб було розірвано. Згідно з розпорядженням Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації від 25.06.2015 встановлено регламент побачень з дитиною щомісяця кожної суботи та неділі з 09.00 год. до 18.00 год. Проте відповідачка змінила місце проживання, неодноразово порушувала вказаний регламент, у зв'язку з чим позивача не влаштовує наданий регламент, ці обставини змусили позивача звернутися до суду з вказаним позовом та просити суд зобов'язати ОСОБА_4 не чинити перешкоди у спілкуванні та участі у вихованні доньок ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.; визначити порядок участі у вихованні та особистому спілкуванні з доньками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 наступним чином: побачення п'ять днів на місяць за місцем їх проживання, перебування, спільний відпочинок у період відпустки строком на один тиждень в один із літніх днів, необмежене спілкування з доньками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та інших засобів зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та доньками; зобов'язати ОСОБА_4 за два дні до зустрічі з доньками, надавати точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дітей, а у разі настання таких змін, повідомити про це його особисто на наступний день з дня настання таких змін.

Рішенням Солом′янського районного суду м. Києва від 12 листопада 2015 року позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_4, треті особи: Служба у справах дітей Солом′янської районної у м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Любарської районної державної адміністрації Житомирської області, ОСОБА_6 про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, визначення порядку участі у вихованні та спілкуванні з дітьми - задоволено частково. Визначено ОСОБА_5 наступний порядок участі у вихованні та спілкуванні з дітьми ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.: кожної суботи з 10.00 год. до 18.00 год. за місцем їх фактичного проживання, перебування. Зобов'язано ОСОБА_4 не чинити перешкод ОСОБА_5 у вихованні та спілкуванні з ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 судовий збір у розмірі 121 (сто двадцять одна) грн.. 80 коп.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції відповідач подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі позивач порушує питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, яким визначити ОСОБА_5 порядок участі у вихованні та спілкуванні з дітьми не частіше ніж один раз в квартал, в суботу, в присутності матері дітей ОСОБА_4 та психолога, який є спеціалістом в галузі дошкільної психології та психології молодшого шкільного віку, явку якого має забезпечити ОСОБА_5 Просила також суд звільнити її чи відстрочити виплату судового збору на користь ОСОБА_5

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що судом першої інстанції не було враховано тієї обставини, що діти не бачили батька майже 3 роки (батько з дітьми не спілкувався, не приїжджав, долею дітей не цікавився), діти не асоціюють особу ОСОБА_5 з особою батька, а тому зустрічі повинні відбуватися в присутності матері та психолога, який займається дошкільною психологією та психологією молодшого шкільного віку. Це пов′язано з тим, що поява батьки після довгого періоду викличе у дітей психологічну травму, при цьому не можливо знати яка поведінка буде у батька дітей, який неодноразово влаштовував скандали в присутності дітей, принижував її особисту гідність. Просила врахувати вік дітей, яким лише 4 роки, три з яких, вони провели виключно з мамою. Висновок психолога про психологічний стан дітей та про їх уявлення про батька зобов′язалась надати в судове засідання до апеляційної інстанції.

У судовому засіданні відповідач підтримала доводи апеляційної скарги. Позивач ОСОБА_4 - заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін. Представники третіх осіб: Служба у справах дітей Солом′янської районної у м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Любарської районної державної адміністрації Житомирської області, а також третя особа ОСОБА_6 у судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи судом повідомлені у встановленому законом порядку. У відповідності до вимог статті 74, 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обгрунтованість постановленого по справі рішення, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення в частині вимог про визначення порядку участі у вихованні та спілкуванні з дітьми, суд першої інстанції виходив із того, що позивач має можливість та бажання приймати активну участь у вихованні дитини, враховуючи його особисту прихильність до дітей, психологічну прив'язаність й бажання бути батьком, те, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному розвитку дітей відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону. З огляду на встановлені фактичні обставини справи, з урахуванням інтересів малолітніх дітей, думки обох батьків, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність встановлення наступного регламенту побачень ОСОБА_5 з дітьми ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2: кожної суботи з 10.00 год. до 18.00 год. за місцем їх фактичного проживання, перебування.

Проте з таким висновком суду повністю погодитися не можна з таких підстав.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 08.10.2010 сторони уклали шлюб, який був зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1458.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилися доньки - ОСОБА_7 та ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвами про народження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №3544 та №3543 (а.с. 6, 7).

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києві від 12.07.2013 шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було розірвано, цей факт не заперечується сторонами.

Згідно актів обстеження житлово-побутових умов Службами у справах дітей Солом′янської районної у м. Києві державної адміністрації та Любарської районної державної адміністрації Житомирської області від 04 червня 2015 року та від 18 червня 2015 року встановлено, що ОСОБА_4 разом із двома малолітніми доньками проживає з 2014 року без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1. У будинку створені належні умови для проживання та розвитку дітей. Діти забезпечені усім необхідним: належним доглядом, харчуванням, іграшками. Власником будинку є сестра відповідачки - ОСОБА_6 (третя особа у справі) - а.с. 30-31.

Розпорядженням Любарської районної державної адміністрації від 25.06.2015 №160 рекомендовано наступний порядок участі батька ОСОБА_5 з малолітніми доньками - кожної суботи та неділі з 09.00 год. до 18.00 год.

При перевірці законності й обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги ( стаття 303 ЦПК України), колегія суддів виходить з наступного:

Відповідно до приписів статей 141, 153 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини; мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини - частина 1 - 3 статті 157 СК України.

Судовий порядок вирішення спору щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї передбачений статтею 159 СК України. При вирішенні таких спорів суд визначає спосіб участі одного з батьків у вихованні дитини, місце та час їхнього спілкування, виходячи не з формальних міркувань, а з фактичних інтересів дитини та умов його нормального виховання.

Перевіряючи доводи сторін, надаючи оцінку пред'явлених ними доказів, колегія суддів, дійшла висновку, що визначений судом першої інстанції спосіб участі позивача у вихованні та спілкуванні з доньками не відповідає інтересам малолітніх дітей. Судом першої інстанції не в повній мірі враховано ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особистої прихильність дітей до кожного з них, вік дітей та їх режим дня, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення для вирішення даного спору.

Так, при розгляді справи в суді апеляційної інстанції встановлено, що доньки сторін по справі є малолітніми дітьми, яким на час ухвалення рішення виповнилось 4 (чотири) повних роки. Доньки постійно проживають разом з матір'ю, з урахування досягнутого віку емоційно ближчий до матері, яка проявляє щоденну увагу і турботу до дітей. Батько дітей майже три роки проживає окремо, тривалий час не бачив доньок. Між батьками не досягнута домовленість щодо участі у вихованні дітей, а тому спір переданий на вирішення суду.

Взявши до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особисту прихильність дітей до кожного з них, вік доньок, колегія суддів визначає побачення батька з дітьми за місцем їх фактичного проживання, перебування у присутності матері - ОСОБА_4

З урахуванням режиму дня (сон, харчування) дітей відповідного віку, колегія суддів зменшує час спілкування батька з дітьми до чотирьох годин кожної суботи місяця.

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції від 12 листопада 2015 року в частині визначення порядку участі у вихованні та спілкуванні з дітьми слід змінити, визначивши ОСОБА_5 наступний порядок участі у вихованні та спілкуванні з дітьми ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.: кожної суботи з 09.00 год. до 13.00 год. за місцем їх фактичного проживання, перебування у присутності матері дитини ОСОБА_4. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги відповідача про звільнення чи відстрочення виплати судового збору на користь ОСОБА_5 не підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Так, відповідно до статті 82 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Таким чином, відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони. Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У поданій апеляційній скарзі відповідач не наводить доводи та не подає доказів, які свідчать про її незадовільне матеріальне становище.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Рішення Солом′янського районного суду м. Києва від 12 листопада 2015 року в частині визначення порядку участі у вихованні та спілкуванні з дітьми змінити, визначивши ОСОБА_5 наступний порядок участі у вихованні та спілкуванні з дітьми ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.: кожної суботи з 09.00 год. до 13.00 год. за місцем їх фактичного проживання, перебування у присутності матері дитини ОСОБА_4. В іншій частині рішення Солом′янського районного суду м. Києва від 12 листопада 2015 року залишити без змін.

Рішення може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий:

Судді: