Справа № 373/1927/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2016 року Переяслав - Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Керекези Я.І.

при секретарі Ткалі І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяслав - Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 до Гайшинської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування , -

встановив:

Представник позивача ОСОБА_2 07 листопада 2016 року звернулася до суду із позовом і просить визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, розташований по АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3.

Посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 Після її смерті відкрилася спадщина на вищезазначений будинок. Позивач є спадкоємицею за заповітом, посвідченим 12 січня 1994 року секретарем Гайшинської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області (реєстр № 1), відповідно до якого вона заповідала все своє майно дітям : ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_1 в рівних долях. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла сестра позивача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її брат ОСОБА_5, які фактично не вступили в управління та володіння спадковим майном, до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не зверталися. 20 квітня 2016 року позивач звернулася до нотаріальної контори з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері. Нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього.

Факт володіння померлою ОСОБА_3 вищезазначеним житловим будинком підтверджує випискою з погосподарської книги за 1996-2000 роки № 169 від 20 квітня 2016 року, відповідно до якої особовий рахунок № НОМЕР_1 (житловий будинок АДРЕСА_2) рахується за померлою ОСОБА_3, на день її смерті інших зареєстрованих осіб в будинку не було; випискою з погосподарської книги за 1971-1973 роки № 407 від 05 серпня 2016 року, відповідно до якої особовий рахунок № НОМЕР_1 (житловий будинок АДРЕСА_2) рахується за померлою ОСОБА_3, за будинком рахується земельна ділянка, площею 0,31 га; копією технічного паспорта на житловий будинок АДРЕСА_2; інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, відповідно до якої відомості по будинку АДРЕСА_2 відсутні.

Право позивача на спадщину підтверджує копією свідоцтва про смерть ОСОБА_3; копією заповіту, посвідченого 12 січня 1994 року секретарем Гайшинської сільської ради Переяслав-Хмельницького району київської області (реєстр № 1); копією свідоцтва про смерть ОСОБА_4; копією свідоцтва про смерть ОСОБА_5; копією свідоцтва про народження та про одруження позивача; копією паспорта позивача; матеріалами спадкової справи відносно померлої ОСОБА_3

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 не з`явивлися. Представник позивача направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити.

Представник відповідача, Гайшинської сільської ради, в судове засідання не з"явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає.

Відповідно до вимог п. 2 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику в справах про спадкування", особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформлення права на спадщину.

Відповідно до ст..525 ЦК України ( в редакції 1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Згідно із ст.549 ЦК України ( в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ч.2 ст.553 ЦК України (в редакції 1963 року) вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (ст.549 цього Кодексу).

Відповідно до ст.534 ЦК України ( в редакції 1963 року) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Згідно ч.2 ст.554 ЦК України ( в редакції 1963 року) якщо спадкодавець заповідав усе своє майно призначеним ним спадкоємцям, то частка спадщини, яка належала б спадкодавцеві, який відпав, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними в рівних частках.

Відповідно до ч.4 ст.3 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, за умови якщо державна реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.

За законодавством, що діяло за життя спадкодавця, доказом реєстрації права власності на нерухоме майно слугували записи в погосподарських книгах.

Відповідно до п.3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об"єктів нерухомого майна, затв. Наказом Держбуду України 24.05.2001р. № 127, не належать до самочинного будівництва, зокрема, індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські (Присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року.

В силу ч.4 ст.174 цього Кодексу, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Оскільки представник відповідача позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі ч. 4 ст. 174 ЦПК України.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 1218, 1267 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 174, 212 - 214 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Гайшинської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області про визнання права вланості на житловий будинок в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, а саме: веранда, ганок, сарай, погріб, сарай, убиральня, колонка, огорожа, ворота з хвірткою, огорожа, що розташовані по АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Я. І. Керекеза