САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1622/16-ц
Провадження №2/726/459/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2016 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі: головуючого судді Проскурняк І. Г., при секретарі: Богонос Г. Й., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

В позові посилається на те, що 15 липня 2016 року між ОСОБА_1 (позикодавець) та ОСОБА_2 (позичальник) було укладено договір позики, який був підписаний відповідно обома сторонами. Згідно з умовами вказаного договору відповідач отримав від позивача суму грошових коштів у розмірі 5850 (п'ять тисяч вісімсот п'ятдесят) гривень. Факт отримання відповідачем грошових коштів підтверджується його підписом на договорі позики (займу) та власноруч написаною ним розпискою від 15 липня 2016 року.

Зазначає, що кінцевий строк повернення позики 15 серпня 2016 року. Починаючи з 16 серпня 2016 року, позивач постійно в усній формі вимагав повернення боргу, але відповідач на це ніяк не реагував та уникав зустрічей. На день написання позивної заяви відповідач свої зобов'язання не виконав.

Просить суд, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму основного боргу за договором позики у розмірі 5850 (п'ять тисяч вісімсот п'ятдесят) гривень 00 коп. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, згідно квитанції. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму в розмірі 10 % від основного боргу за завдання моральних збитків.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вказав, що ніякі кошти від ОСОБА_1 він не отримував, а розписку написав під тиском та шляхом обману.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні повідомила, що вона бачила як ОСОБА_2 спілкувався в кабінеті фірми з ОСОБА_1 і під час розмови на столі стояли гроші, а також через день після цього почула від співробітників, що ОСОБА_2 позичив грошові кошти в останнього.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні вказав, що він бачив як ОСОБА_2 знаходився у кабінеті ОСОБА_1, після чого дізнався від колег, що останній позичив ОСОБА_2 грошові кошти.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають задоволенню частково.

Згідно з договором позики від 15.07.2016 року, ОСОБА_2, 18.04.1980 р. н. (позичальник) та ОСОБА_1, 28.03.1963 р. н. (позикодавець), уклали цей договір про наступне: позикодавець передає у власність, а позичальник приймає 5850 грн. та зобовязується повернути зазначену грошову суму позикодавцеві готівкою в строк до 15.08.2016 року. (а.с. 24).

У відповідності з розпискою від 15.07.2016 року, ОСОБА_2, 18.04.1980 р. н., грошові кошти в сумі 5850 грн. за договором позики отримав від громадянина ОСОБА_1 (а.с. 26).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

У відповідності з ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення основної суми боргу підлягають задоволенню, оскільки позикодавець з своєї сторони виконав всі умови договору, надав позичальнику грошові кошти, а тому має право вимагати їх повернення.

Суд ставить під сумнів пояснення відповідача про те, що він не отримував кошти, оскільки вони суперечать договору позики та письмовій розписці останнього, а також показам свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Згідно з п. 5 Постанови Пленуму ВСУ про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Суд вважає, що в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача моральних збитків необхідно відмовити, оскільки позивач не довів факту заподіяння моральної шкоди та чому її необхідно стягнути саме в такому розмірі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 530, 611, 625, 1046-1050 ЦК України, ст. ст. 3, 10, 11, 110, 119, 120, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму основного боргу за договором позики в розмірі 5850 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 551,21 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області, через Садгірський районний суд м. Чернівці шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_5