Єдиний унікальний номер 229/2560/16-ц Номер провадження 22-ц/775/2012/2016
Головуючий у 1 інстанції: Рагозіна С.О. Єдиний унікальний номер 229/2560/16-ц
Суддя доповідач: Краснощокова Н.С. Номер провадження 22-ц/775/2012/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2016 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Краснощокової Н.С.,

суддів: Азевича В.Б., Новосядлої В.М.,

за участю секретаря Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дружківського міського суду Донецької області від 12 жовтня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу», Торецького виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства про порушення прав споживачів щодо здійснення повірки квартирних засобів обліку води та компенсації матеріальних та моральних збитків,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 12 жовтня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

У апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення та задовольнити його позовні вимоги. Посилається на те, що рішення винесене передчасно та незаконно, в судовому засіданні у повному обсязі не були досліджені всі надані сторонами докази, що мають суттєве значення у справі. Тим доказам, які досліджувались, не надана належна правова оцінка, що залишило поза увагою суду істотні обставини у справі. Суд зазначив у рішенні, що ним не надано доказів того, що відповідач є виконавцем послуг централізованого холодного водопостачання та що він, позивач, є споживачем центрального холодного водопостачання у м. Дружківка, ці обставини послужили підставами для відмови у позові. Однак, відповідач є монополістом з постачання холодної води у м. Дружківка, інших постачальників у цьому місті немає. В суді також були доведені факти отримання відповідачем коштів за спожиту воду на рахунки підприємства протягом 10 останніх років, ним, позивачем, періодично проводилась оплата за періодичні повірки індивідуальних приладів обліку, працівниками відповідача проводилось опломбування водолічильників, що підтверджує факт існування між ними договірних правовідносин та на них, як на сторін публічних правовідносин, поширюються вимоги діючого законодавства.

В засіданні апеляційного суду позивач ОСОБА_1 підтримував апеляційну скаргу та наполягав на її задоволенні, представник відповідача ОСОБА_2 проти скарги заперечував та просив рішення залишити без зміни.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд обґрунтовано виходив із їх недоведеності. Зокрема, суд зазначив, що позивач не надав доказів про те, що саме Торецьке ВУВКГ та КП «Компанія «Вода Донбасу» є виконавцями послуг з централізованого холодного водопостачання у м. Дружківці і саме на них покладено виконання обовязків, передбачених Законом України «Про житлово комунальні послуги» та Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність». Суд відмовив у задоволенні позовних вимог, у яких ОСОБА_1 просив зобовязати відповідачів вчиняти певні дії у майбутньому, оскільки не доведено, що вже має місце порушення прав, свобод чи інтересів діями відповідача. У задоволенні решти вимог суд відмовив, оскільки не надано доказів про те, що відповідач порушив вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення».

Висновки суду про відмову у задоволенні позову є вірними з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 3 червня 2016 року позивач звернувся із заявою до директора Торецького виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу», у якій повідомив, що у грудні 2015 року він сплатив за повірку водомірів 103, 46 грн. та за їх опломбування 36,79 грн., всього 140, 25 грн.. У звязку із порушенням Закону України «Про метрологію та метрологічні виміри» ці послуги повинні надаватись підприємством за рахунок тарифів на водопостачання та водовідведення. Тому в найближчий місяць суму 140, 25 грн. він просить вважати передплатою за спожиту воду. До заяви позивач додав копії сповіщення, чеку та квитанції від 18 грудня 2015 року, з яких вбачається, що ОСОБА_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 сплатив ПЕ ОКП «ДТКЕ» «Дружківкатепломеража» 53,52 грн. за повірку та 49,94 грн. за держповірку водоміра, всього 103,46 грн. та в РПУ ПУВКХ 36,79 грн. за додаткове водоспоживання «оп.в.» (а.с.9,10).

На вказану заяву керівником Торецького ВУВКГ КП «Компанія «Вода Донбасу» надано відповідь про те, що оскільки в склад тарифів КП «Компанія «Вода Донбасу» не включені витрати на проведення періодичної повірки індивідуальних приладів обліку води підприємство не несе відповідальність по відшкодуванню понесених споживачами витрат за проведення перевірки приборів обліку води. (а.с.16).

У справі також наявні копії завірених відповідачем актів від 16 грудня 2015 року про виведення із експлуатації приборів обліку холодної води та від 24 грудня 2015 року про прийняття в експлуатацію засобів обліку холодної води.

Із акту від 16 грудня 2015 року вбачається, що представником Торецького ВУВКХ та ОСОБА_1 складено даний акт про те, що виведені з експлуатації прибори обліку холодної води типу ЕГ 1,5 заводські номери 09221017 та 09220561 споживача ОСОБА_1 за адресою: м. Дружківка, вул. Радченко 62-72 у звязку із держповіркою, на підставі вищевикладеного 16.12.2015 року ВУВКХ забороняє використовувати дані прибори обліку холодної води для комерційних розрахунків. (а.с.43).

Із акту від 24 грудня 2015 року вбачається, що представник підприємства водопостачання та ОСОБА_1 оглянули засоби обліку споживання холодної води за адресою: м. Дружківка, вул. Радченко 62-72. В результаті огляду встановлено: засоби обліку споживання холодної води встановлені згідно технічних умов та правил користування водопроводом. Представник власника житла проінструктований та ознайомлений з правилами експлуатації засобів обліку холодної води, зняття показань з приборів обліку та передання їх в Торецьке ВУВКХ. На підставі вищевикладеного підприємство водопостачання приймає в експлуатацію засоби обліку холодної води та дозволяє використовувати їх для комерційних розрахунків. Прибори обліку холодної води типу ЕГ 1,5 заводські номери 09221017 та 09220561. Строк повірки: 17.12.2015 року, строк наступної повірки 17 грудня 2018 року (а.с.42).

Позивач посилався у позовній заяві у даній справі на те, що Торецьке виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства переклало витрати на повірку квартирних засобів обліку води на споживача. Крім того, у разі порушення термінів періодичних повірок, за якими повинен слідкувати відповідач, він переводить нарахування оплати замість фактично спожитої води на нормативну, тобто за кількістю зареєстрованих у квартирі мешканців та складає акти про заборону використання лічильника. Дізнавшись про необхідність повірки лічильника він, позивач, ініціював її. Його лічильник був знятий на повірку, яка показала, що лічильник справний. Він мав бути встановлений на місце та опломбований за рахунок виконавця. Але йому було надано рахунок за повірку та пломбування у сумі 140, 25 грн., яку він сплатив. Звернувшись до законодавства він зрозумів, що його ошукано. Він звернувся до відповідача з проханням зарахувати плату за повірку лічильника на воду у рахунок платежів за спожиту воду, але отримав відписку про те, що повірка виконана у 2015 році, а Закон України «Про метрологію та метрологічну діяльність» в чинній редакції начебто вступив в силу з 01.01.2016 року, тому його вимоги не підлягають задоволенню. Однак, попередня редакція названого закону також передбачала здійснення повірки засобів вимірювальної техніки за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з водопостачання. Пунктом 9 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення також передбачено, що періодична повірка обслуговування та ремонт квартирних засобів обліку проводиться за рахунок виконавця. Пунктом 5 ст. 19 Закону України «Про житлово комунальні послуги» визначено, що виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. Тому позивач просив:

1) визнати, що Торецьке виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства отримуючи плату за повірку лічильника на воду порушує чинне законодавство з метою отримання неправомірної вигоди;

2) зобовязати КП «Компанія «Вода Донбасу» відшкодувати витрати, які він поніс на повірку лічильника на воду у розмірі 140, 25 грн.;

3) стягнути з КП «Компанія «Вода Донбасу» на відшкодування моральної шкоди у звязку із нервуванням, витратою часу, транспортними та іншими витратами 2 000 грн.;

4) зобовязати КП «Компанія «Вода Донбасу» підготувати та укласти з ним договір на надання житлово комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання його умов згідно з типовим договором;

5) визнати незаконним переведення схеми оплати замість фактично спожитої на нормативну за кількістю мешканців та рахувати за фактично спожиту воду до моменту зняття лічильника (на час повірки лічильника та очікування черги на встановлення і пломбування) за середнім значенням за три попередні місяці;

6) у випадках, коли вся процедура повірки лічильника, починаючи з розпломбування до опломбування вже повіреного пристрою, займає більше місяця з причин, що не залежать від споживача, і якщо при цьому лічильник не потребував тривалого ремонту, а затримка мала місце виключно через черги на розпломбування, опломбування та повірку в підприємстві відповідача, його підрозділах, філіях та інших сертифікованих організаціях, які зайняті в процедурі повірки, за весь цей час зобовязати відповідача нараховувати плату за воду за середнім показником за попередні три місяці, як це передбачено в пункті 15 постанови №630, де відводиться на повірку один місяць;

7) в подальшому, зобовязати відповідача контролювати встановлені інтервали, проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) за власний рахунок, або компенсувати ці витрати споживачеві.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України від 11 лютого 1998 р. N 113/98-ВР "Про метрологію та метрологічну діяльність" (що був чинним на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон N 113/98-ВР) засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці через міжповірочні інтервали, порядок встановлення яких визначається нормативно-правовим актом центрального органу виконавчої влади у сфері метрології. Підприємства, організації та фізичні особи зобов'язані своєчасно (з урахуванням установлених міжповірочних інтервалів) подавати засоби вимірювальної техніки на повірку.

Частиною 3 ст. 28 зазначеного Закону встановлено, що порядок подання фізичними особами, що не є суб'єктами підприємницької діяльності, - власниками засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань якими використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду) на періодичну повірку цих засобів та оплати за роботи, пов'язані з повіркою, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

Порядок надання комунальних послуг, права та відповідальність споживачів і виконавців цих послуг регламентується Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі Правила).

Згідно з пунктом 9 вказаних Правил у квартирі (будинку садибного типу) роботи з установлення засобів обліку води і теплової енергії (далі - квартирні засоби обліку) проводяться спеціалізованою організацією, виконавцем, виробником чи постачальником за рахунок коштів споживача. Квартирні засоби обліку беруться виконавцем на абонентський облік. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку проводяться за рахунок виконавця.

Пунктом 15 вказаних Правил визначено, що засоби обліку води і теплової енергії, встановлені у квартирі (будинку садибного типу) та на вводі у багатоквартирний будинок, підлягають періодичній повірці. Періодична повірка засобів обліку води і теплової енергії проводиться у строк, що не перевищує одного місяця. За цей час споживач оплачує відповідні послуги у такому порядку: з централізованого постачання холодної та гарячої води - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередні три місяці; з централізованого опалення - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередній опалювальний період. У разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання.

Пунктами 30 та 32 зазначених Правил визначено, що споживач зобов'язаний забезпечувати цілісність квартирних засобів обліку та не втручатися в їх роботу; виконавець зобов'язаний контролювати установлені міжповіркові інтервали, проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж.

Законом від 10 квітня 2014 року № 1198-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії», який набрав чинності 26 квітня 2014 року, статтю 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» доповнено частиною 5, якою визначено, що виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для обєктів усіх форм власності є субєкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення.

Тобто з 26 квітня 2014 року виконавець послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення визначений законом.

Апеляційним судом з метою перевірки доводів апеляційної скарги витребувано рішення Дружківської міської ради щодо визначення виконавців послуг.

Згідно інформації, наданої заступником міського голови Дружківської міської ради з наданням копій рішень цієї ради рішенням Дружківської міської ради від 28 серпня 2013 року №6/36-16 виконавцем послуг з централізованого опалення, централізованого постачання холодної води та водовідведення визначено комунальне підприємство «Комсервіс» Дружківської міської ради. Рішенням Дружківської міської ради від 27 квітня 2016 року №7/8 -17 комунальне підприємство «Комсервіс» визначено виконавцем послуг з управління багатоквартирними будинками міста Дружківка та визнано таким, що втратило чинність рішення міської ради від 28.08.2013 №№6/36-16.

Отже, вказаними рішеннями підтверджено, що з 28 серпня 2013 року по 27 квітня 2016 року виконавцем послуг з централізованого опалення, централізованого постачання холодної води та водовідведення було комунальне підприємство «Комсервіс» Дружківської міської ради.

Таким чином на час проведення позивачем оплати послуг за повірку лічильника води 18 грудня 2015 року відповідач не був виконавцем послуг, крім того, у тариф на централізоване водопостачання та водовідведення, що діяв у 2015 році, не була включена плата за повірку лічильників, тому суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позову про зобовязання відповідача відшкодувати витрати, які позивач поніс на повірку лічильника.

Суд зазначив у рішенні, що позивач не надав належних доказів того, що він є споживачем централізованого холодного водопостачання у м. Дружківці. Під час розгляду справи в суді першої інстанції позивач надав копії актів виведення із експлуатації приборів обліку холодної води від 16.12.2015 року та приймання в експлуатацію засобів обліку холодної води від 24.12.2015 року, у яких позивач вказаний як «представник споживача» та «представник власника житла» та копію квитанції від 18.12.2015 року про сплату на рахунок ПУВКХ 36,79 грн. за «оп.в.» (опломбування водолічильника).

До апеляційної скарги позивачем надано копію розрахункової книжки по оплаті за холодну воду та каналізацію по вул. Радченко 62 -72 на імя ОСОБА_1, особовий рахунок №7694, що підтверджує, що між позивачем і відповідачем дійсно існують фактичні договірні відносини з приводу постачання холодної води та водовідведення.

Однак, це не спростовує висновку суду про відсутність підстав для зобовязання відповідача відшкодувати витрати, понесені позивачем за повірку лічильника.

Не спростовують цього висновку і додані позивачем проект договору на надання послуг між відповідачем та КП «Комсервіс» та протокол розбіжностей до цього договору, запропонований КП «Комсервіс», на ці документи позивач посилався на підтвердження факту відсутності договірних відносин між відповідачем і КП «Комсервіс». Однак, за наявності доказів того, що станом на грудень 2015 року виконавцем послуг було саме КП «Комсервіс», висновок суду про відсутність підстав для стягнення коштів, витрачених за повірку лічильника на відповідача немає.

Відмовляючи у задоволенні інших заявлених позивачем вимог, зокрема, про визнання того, що відповідач, отримуючи плату за повірку лічильника порушує чинне законодавство; про відшкодування моральної щкоди; про зобовязання підготувати та укласти договір на надання житлово комунальних послуг; про визнання незаконним переведення схеми оплати замість фактично спожитої на нормативну за кількістю мешканців та рахувати за фактично спожиту воду до моменту зняття лічильника ( на час повірки лічильника та очікування черги на встановлення і пломбування) за середнім значенням за попередні три місяці; про зобовязання відповідача у випадках, коли процедура повірки лічильника триває більше місяця, нараховувати плату за воду за середнім показником за попередні три місяці, як це передбачено в п.15 постанови №630; зобовязати відповідача в подальшому контролювати установлені інтервали, проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт за власний кошт або компенсувати ці витрати споживачеві суд обґрунтовано виходив із того, що позивачем не доведено, що відповідачем допущено порушення прав, свобод чи інтересів позивача.

Із справи вбачається, що прибори обліку холодної води позивача були виведені з експлуатації 16 грудня 2015 року, а прийняті в експлуатацію 24 грудня 2015 року, тобто процедура повірки лічильника не тривала більше місяця. Відсутні також докази того, що відповідач відмовився укласти з позивачем договір про надання житлово комунальних послуг. Вимоги про вчинення дій в майбутньому не відповідають способам захисту цивільних прав та інтересів, визначених ст. 16 ЦК України.

За вказаних обставин, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає встановленим у справі фактичним обставинам, ухвалене з дотриманням вимог матеріального і процесуального закону і підстав для його скасування немає.

Згідно з ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 315 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дружківського міського суду Донецької області від 12 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: