АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7729/16 Справа № 204/2373/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Петешенкова М.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2016 року м. Дніпро

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Петешенкової М.Ю.

суддів - Пономарь З.М., Макарова М.О.

при секретарі - Черкас Є.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційну скаргу Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вищевказаним позовом посилаючись на те, що ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 23 серпня 2002 року накладено арешт на належний йому нежитловий цегляний будинок по вул. Бабушкіна, 68 у м. Дніпропетровську. Згідно акту опису й арешту майна у нього вилучено значну кількість компютерної техніки, а також меблі.

Ухвалою Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 07 серпня 2008 року арешт з будівлі було знято. Постановою державного виконавця Красногвардійського ВДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_3 від 18 грудня 2008 року звільнено майно з-під арешту.

26 грудня 2008 року він звернувся до Красногвардійського ВДВС Дніпропетровського МУЮ з вимогою повернути майно згідно з актом опису й арешту майна від 19 листопада 2002 року, а 22 січня 2009 року звернувся з заявою про зняття обмеження у користуванні нежилою спорудою за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Бабушкіна, 68. Відповіді на вищезазначені заяви він не отримав. Таким чином, за актами про передачу майна від 20 лютого 2003 року та 05 листопада 2009 року йому повернуто не все майно.

Крім того, позовне провадження по виконанню ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська про накладення арешту на майно ОСОБА_2 та ОСОБА_4 знищено.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2009 року скасовано постанову Відділу державної виконавчої служби Красногвардійського району управління юстиції м. Дніпропетровська від 18 грудня 2008 року про закінчення виконавчого провадження з виконання ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 серпня 2008 року. Визнано бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Красногвардійського району управління юстиції м. Дніпропетровська щодо неповернення майна по акту опису та арешту майна та знищення виконавчого провадження № 6062/02/33 з примусового виконання ухвали суду про накладення арешту на майно ОСОБА_2, ОСОБА_4 з метою забезпечення позову, неправомірними, та зобов'язано Відділ державної виконавчої служби Красногвардійського району м. Дніпропетровська повернути майно ОСОБА_2 згідно акту опису та арешту майна від 19 листопада 2002 року.

Постанова суду не виконана, майно повернуто не було та матеріальна шкода не відшкодована.

Враховуючи вищевикладене, просив стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом безспірного списання з єдиного казначейського рахунку на його користь у відшкодування матеріальної шкоди, завданої неправомірними рішеннями, діями та бездіяльністю Красногвардійського ВДВС Дніпропетровського МЮУ у розмірі 62120 грн. 40 коп. та судові витрати, які складаються із: судового збору у розмірі 700 грн.; комісії банку за сплату судового збору у розмірі 7 грн.; витрати на оплату за висновок судової товарознавчої експертизи № 3297-14 у розмірі 1180,8 грн., а всього 64007,8 грн.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом безспірного списання з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_2 у відшкодування матеріальної шкоди, завданої неправомірними рішеннями, діями та бездіяльністю Красногвардійського ВДВС Дніпропетровського МУЮ в розмірі 62120,4 грн. та судові витрати, які складаються із: судового збору у розмірі 621,2 грн.; комісії банку за сплату судового збору у розмірі 7 грн.; витрати на оплату за висновок судової товарознавчої експертизи № 3297-14 у розмірі 1105,92 грн., а всього 63854,52 грн.

В апеляційній скарзі Красногвардійський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, з наступних підстав.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 серпня 2002 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, накладено арешт на нежитловий будинок по вул. Бабушкіна, 68 у м. Дніпропетровську, зареєстрованого за позивачем.

Згідно із актом опису й арешту майна серії АА № 052989 від 19 листопада 2002 року на нежитлову споруду за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Бабушкіна, 68 майно яке знаходилось в цій будівлі було вилучено згідно із актом опису й арешту майна серії АА № 052995 від 19 листопада 2002 року.

Згідно акту передачі майна від 20 лютого 2003 року державним виконавцем Георгієвою Л.П. ДВС Красногвардійського управління юстиції було передано ОСОБА_4 майно визначене в даному акті.

Ухвалою Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 07 серпня 2008 року арешт з будівлі було знято. Вказана ухвала вступила в законну силу 17 листопада 2008 року.

09 грудня 2008 року копія ухвали суду була надана до Красногвардійського ВДВС Дніпропетровського МУЮ.

18 грудня 2008 року державним виконавцем Красногвардійського ВДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_3 було винесено постанову про звільнення майна з-під арешту.

26 грудня 2008 року позивач звернувся до Красногвардійського ВДВС Дніпропетровського МУЮ з вимогою повернути майно згідно з актом опису й арешту майна від 19 листопада 2002 року.

22 січня 2009 року позивач подав заяву, в якій просив зняти обмеження у користуванні нежилою спорудою за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Бабушкіна, буд. 68.

Згідно акту передачі майна від 05 листопада 2009 року державним виконавцем Георгієвою Л.П. Красногвардійського ВДВС Дніпропетровського МУЮ було передано ОСОБА_4 майно визначене в акті.

Згідно з актами про передачу майна від 20 лютого 2003 року та 05 листопада 2009 року позивачу було повернуто не все майно.

В 2009 році ОСОБА_2 звернувся з позовом до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду 01 грудня 2009 року скасована постанова ВДВС Красногвардійського РУЮ м. Дніпропетровська від 18 грудня 2008 року про закінчення виконавчого провадження з виконання ухвали б/н від 07 серпня 2008 року Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська. Визнана неправомірною бездіяльність Красногвардійського ВДВС Дніпропетровського МУЮ щодо неповернення майна позивачу по акту опису й арешту майна серії АА № 052995 від 19 листопада 2002 року, тощо.

Зазначені обставини встановлені рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2013 року (а.с.72-75), яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2013 року (а.с.69-71), а тому доказуванню у відповідності з ч. 3 ст. 61 ЦПК України, не підлягають.

Отже, вилучений за актом опису й арешту майна серії АА №052995 у ОСОБА_2 перелік майна, не співпадає із переліком майна в актах передачі майна від 20 лютого 2003 року та 05 листопада 2009 року, яке було повернуто ОСОБА_4

Суд першої інстанції встановив, що позивачу було повернуто не все майно, яке було вилучено за актом опису й арешту майна серії АА №052995, а саме: ксерокс «Canon» 860 PC-860 NUDA 59841 - 1 шт.; телефон-факс «Panasonic» KX-F 550 N5LARE108680 - 1 шт.; монітор «Samsung» Sync Master 757 DFX AQ 17 HJGT 807081L - 1 шт.; клавіатура Kvazar-Micro 0121 - 1 шт.; принтер HP LaserJet series - 1 шт.; блок системний «advantis» K70538988 - 1 шт.; блок безперебійного живлення APC Back UOS AVR 500BB211011580 та BB - 2 шт.; колонки Finex - 2 шт.; телефонний апарат «Panasonic» 7KAKC269503 і 7LBQA213090 - 2 шт.; монiтор «Samsung» AQ17HJVT807009R - 1 шт.; системний блок «Advantis» K 70538983 - 1 шт.; модем ZYXEL Omni 56 K S2Z0315106 - 1 шт.; клавіатура V0008494 - 1 шт.; блок системний PC Target - 1 шт.

Статтею 56 Конституції України встановлено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Таким чином, приписами ст. 56 Конституції України, ст. 1174 ЦК України закріплено принцип відповідальності держави або місцевого самоврядування за шкоду, завдану фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, яка відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Тобто, умовою застосування судом цивільно-правової відповідальності за вказаною правовою нормою, яка поширюється на деліктні правовідносини, є встановлення факту неправомірності рішення, дії чи бездіяльності службової або посадової особи зазначених органів.

Згідно з висновком № 3297-14 від 09 квітня 2015 року Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, вартість майна, вказаного в акті опису й арешту майна від 19 листопада 2002 року серії АА № 052995 і додатку до акту опису і арешту майна серії АА № 910164 від 19 листопада 2002 року - складає 218 757,17 грн. (а.с.106-111).

Вартість неповернутого майна складає 62 120,4 грн., а саме: ксерокс «Canon» 860 PC-860 NUDA 59841 - 1 шт. - 3754,17 грн.; телефон-факс «Panasonic» KX-F 550 N5LARE108680 - 1 шт. - 1795,00 грн.; монітор «Samsung» Sync Master 757 DFX AQ 17 HJGT 807081L - 1 шт. - 2530,00 грн.; клавіатура Kvazar-Micro 0121 - 1 шт. - 446,00 грн.; принтер HP LaserJet series - 1 шт. - 3545,83 грн.; блок системний «advantis» K70538988 - 1 шт. - 9741,67 грн.; блок безперебійного живлення APC Back UOS AVR 500BB211011580 та BB - 2 шт. - 1795,00 грн.; колонки Finex - 2 шт. - 865,00 грн.; телефонний апарат «Panasonic» 7KAKC269503 і 7LBQA213090 - 2 шт. - 3441,66 грн.; монітор «Samsung» AQ17HJVT807009R - 1 шт. - 2530,00 грн.; системний блок «Advantis» K 70538983 - 1 шт. - 9741,67 грн.; модем ZYXEL Omni 56 K S2Z0315106 - 1 шт. - 1353,33 грн.; клавіатура V0008494 - 1 шт. - 466,00 грн.; блок системний PC Target - 1 шт. - 9741,67 грн.

Із врахуванням встановлених обставин у справі та наданих доказів, суд першої інстанції прийшов до висновку, що матеріальна шкода, завдана позивачу неправомірними рішеннями, діями та бездіяльністю Красногвардійського ВДВС Дніпропетровського МУЮ, у звязку з неповерненням йому належного йому майна, складає 62 120,40 грн.

А тому, суд вважав необхідним стягнути із Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом безспірного списання з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_2 у відшкодування матеріальної шкоди, завданої неправомірними рішеннями, діями та бездіяльністю Красногвардійського ВДВС Дніпропетровського МУЮ у розмірі 62120 грн. 40 коп.

Згідно з ч.2 ст. 87 Закону України «Про виконавче провадження» збитки, завдані державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час проведення виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про державну виконавчу службу» шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави. Отже, при вирішенні зазначених спорів суду слід залучати до участі у справі відповідні державні органи, які здійснюють розпорядження бюджетними коштами.

Відповідно до розяснень п. 28 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» при розгляді позовів фізичних чи юридичних осіб про відшкодування завданої шкоди рішеннями, діями чи бездіяльністю державного виконавця під час проведення виконавчого провадження суди повинні виходити з положень статті 56 Конституції України, статті 11 Закону "Про державну виконавчу службу", частини другої статті 87 Закону про виконавче провадження, а також з положень статей 1173, 1174 ЦК і враховувати, що в таких справах відповідачами є держава в особі відповідних органів державної виконавчої служби, що мають статус юридичної особи, в яких працюють державні виконавці, та відповідних територіальних органів Державної казначейської служби України.

Підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди у такому випадку є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв'язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини.

Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця є, як правило, відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили, або відповідне рішення вищестоящих посадових осіб державної виконавчої служби.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції узгоджується з роз'ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 26 грудня 2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження».

Доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для відшкодування моральної шкоди, оскільки інша частина майна повернута ОСОБА_4 є надуманими, необґрунтованими та спростовуються встановленими обставинами по справі.

Крім того, посилання заявника на необхідність звернення позивача з вимогою про повернення майна до ОСОБА_4 суперечать вимогам ст. ст. 15, 16 ЦПК України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав вважати, що справа вирішена неправильно, оскільки зводяться до переоцінки доказів у справі і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування рішення суду, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції відхилити.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: М.Ю. Петешенкова

ОСОБА_6

ОСОБА_7