Єдиний унікальний номер 243/522/16-ц Номер провадження 22-ц/775/720/2016
Головуючий у 1 інстанції Ільяшевич О.В.
Доповідач Постолова В.Г
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2016 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Постолової В.Г.

суддів : Халаджи О.В., Канурної О.Д.

за участю секретаря Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Слов*янського міськрайонного суду Донецької області від 12 лютого 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду державного майна України про стягнення заборгованості по заробітній платі

В С Т А Н О В И В:

В січні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача , посилаючись на те, що вона працювала на ВАТ «Содовий завод» з 4 серпня 1989 року по 25 лютого 2003 року. З жовтня 1996 року підприємство перестало виплачувати заробітну плату.

На підставі рішення комісії з трудових спорів №25 ВАТ «Содовий завод» від 17 серпня 2001 року вирішено стягнути з ВАТ «Содовий завод» на її користь заборгованість по заробітній платі в сумі 721 грн 68 коп. На підставі рішення комісії з трудових спорів № 126 ВАТ «Содовий завод» від 25 березня 2003 року вирішено стягнути з ВАТ «Содовий завод» на її користь заборгованість по заробітній платі в сумі 2692 грн 87 коп., які до теперішнього часу не виконані .

24 січня 2013 року одержано листа №11-05-00801 Фонду Державного майна України в Донецькій області , згідно якого станом на 1 січня 2013 року у реєстрі державних корпоративних прав по Донецькій області обліковується державний пакет акцій у розмірі 100% статутного капіталу ВАТ « Содовий завод».

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 4 вересня 2003 року ВАТ «Содовий завод» визнано банкрутом, відкрита ліквідаційна процедура.

Рішенням Слов*янського міськрайонного суду Донецької області від 13 листопада 2015 року стягнуто з ВАТ « Содовий завод» на її користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні у сумі 35772грн 88 коп. До теперішнього часу державні органи не вжили заходів щодо сплати заборгованості по заробітній платі по вказаному судовому рішенню.

Оскільки ВАТ» Содовий завод» є державним підприємством та заборгованість по заробітній платі залишається непогашеною. Просила стягнути заборгованість по заробітній платі з Фонду державного майна України на підставі п.2 ст. 619 ЦК України,оскільки вони як засновник ВАТ « Содовий завод» несуть субсидіарну відповідальність за його боргам.

Заочним рішенням Слов*янського міськрайонного суду Донецької області від 12 лютого 2016 року у задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на його неправильність, необгрунтованність та порушення норм Конституції України ст. 5,115,116,117 КЗпП України, ст.1 Першого Протоколу , ст. 6,13 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини.

Сторони не з*явилися до суду апеляційної інстанції, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи відповідно до телефонограм .

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що судом при розгляді справи таких порушень допущено не було, тому підстави для скасування рішення відсутні.

Відмовляючи в задоволені позову про стягнення заборгованості , суд виходив з відсутності підстав , оскільки відповідач в силу ст..176 ЦК України не несе субсидіарну відповідальність по боргах ВАТ « Содовий завод» та не є його правонаступником

Такий висновок суду відповідає встановленим обставинам по справі та нормам матеріального права.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що позивачка працювала на ВАТ «Содовий завод» з 4 серпня 1989 року по 25 лютого 2003 року. З жовтня 1996 року підприємство припинило виплачувати працівникам заробітну плату.

Згідно з посвідченням комісії від 20 серпня 2001 року ОСОБА_1 має право на отримання від ВАТ «Содовий завод» заборгованості по заробітній платі в сумі 721 грн 68 коп, відповідно до рішення комісії з трудових спорів №25 ВАТ «Содовий завод» від 17 серпня 2001 року . Згідно з посвідченням комісії від 25 березня 2003 року ОСОБА_1 має право на отримання від ВАТ «Содовий завод» заборгованості по заробітній платі в сумі 2692 грн 87 коп , відповідно до рішення комісії з трудових спорів №126 ВАТ «Содовий завод» від 25 березня 2003 року.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 4 вересня 2003 року ВАТ «Содовий завод» визнано банкрутом, відкрита ліквідаційна процедура.

Рішенням Слов*янського міськрайонного суду Донецької області від 13 листопада 2015 року стягнуто з ВАТ « Содовий завод» на її користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні у сумі 35772грн 88 коп.

Встановлено, що згідно із статутом ВАТ « Содовий завод» , підприємство засноване відповідно рішення Фонду державного майна України від 20 грудня 1995 року № 50-АТ шляхом перетворення ДП « Хімпром» у ВАТ « Содзавод» згідно із Указом Президента України від 26 листопада 1994 року № 699/94 « Про заходи щодо забезпечення прав громадян на використання приватизаційних майнових сертифікатів «, є юридичною особою , має самостійний баланс, розрахунковий, валютний та інші рахунки в банках, має право укладати угоди(контракти), набувати майнових та особистих прав, нести обов*язки, виступати в судових закладах.

Відповідно д ч. 1 ст. 619 ЦК України договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова(субсидіарна) відповідальність іншої особи. Субсидіарна(додаткова)відповідальність виникає у випадках, передбачених договором або законом. Суть субсидіарної відповідальності полягає у залученні поряд з основним боржником додатково (субсидіарного) боржника.

Частиною 1 ст. 176 ЦК України визначено , що держава , автономна Республіка Крим, територіальні громади не відповідають за зобов*язаннями створених ними юридичних осіб, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.2 ст.23 Закону України « Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрутом щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, а також припиняються повноваження власника (власників) майна банкрута, якщо цього не зроблено раніше.

Згідно з абз. 15 ч.1 статті 25« Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» на ліквідатора покладено обов'язок щодо реалізації майна банкрута для задоволення вимог ,включених до реєстру вимог кредиторів, зокрема із заробітної плати, у порядку , передбаченому законом.

Згідно з ч.2,3 ст.111 ЦК України виплата грошових сум кредиторам юридичної особи, що ліквідується, провадиться у порядку черговості, встановленої статтею 112 цього Кодексу, відповідно до проміжного ліквідаційного балансу, починаючи від дня його затвердження за винятком кредиторів четвертої черги, виплати яким провадяться зі спливу місяця від дня затвердження проміжного ліквідаційного балансу. У разі недостатності у юридичної особи, що ліквідується , грошових коштів для задоволення вимог кредиторів ліквідаційна комісія здійснює продаж майна юридичної особи.

За вказаних обставин, суд дійшов правильного висновку про відмову у задоволені позову, оскільки законом не передбачена додаткова (субсидіарна) відповідальність Фонду державного майна України поряд із відповідальністю ВАТ «Содовий завод» і який не є правонаступником товариства.

Доводи скарги не спростовують правових висновків суду та не дають підстав для висновку про неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, що привело або могло привести до неправильного вирішення справи.

Оскільки апеляційним судом не встановлено порушення або неправильне застосування судом першої інстанції при розгляді цієї справи норм матеріального чи процесуального права та невідповідності висновків суду обставинами справи, то підстав для задоволення скарги і скасування судового рішення з ухваленням нового рішення немає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308 , 314-315 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Слов*янського міськрайонного суду Донецької області від 12 лютого 2016 року залишити без змін .

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: