"06" грудня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Чех Н.А.
з участю секретаря - Кузьменко А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про звільнення майна з-під арешту,
Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що він є власником 1/2 квартири АДРЕСА_1. В рамках виконавчого провадження, по виконавчому листу № 2-4330 від 03.10.2001 року, виданому Ватутінським районним судом м. Києва, постановою від 22.01.2003 року державного виконавця на його частину квартири накладено арешт. 15.04.2011 року виконавче провадження було закінчено у зв'язку з фактичним виконанням рішення суду. Проте, арешт з його власності не знято. На даний час виконавчий документ на виконанні у відділі не перебуває, матеріали знищені. У зв'язку з чим він звернувся до суду з даним позовом.
В судове засідання позивач не з'явився, просив проводити розгляд справи у його відсутність на підставі наявних документів та доказів.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав, що дає підстави для прийняти рішення по суті спору без присутності відповідача, по доказам наданим стороною позивача.
Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
В суді встановлено, що ОСОБА_1 є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1.
Встановлено, що в ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві перебувало на виконанні виконавче провадження по виконавчому листу № 2-4330 від 03.10.2001 року, виданому Ватутінським районним судом м. Києва. В рамках даного виконавчого провадження 22.01.2003 року державним виконавцем накладено арешт на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1
15.04.2011 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» - фактичне повне виконання рішення. В подальшому матеріали виконавчого провадження знищено.
Однак, як встановлено в суді, державний виконавець ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві 22.01.2003 року наклав арешт на частину спірної квартири, в подальшому закрив виконавче провадження, не скасувавши винесену ним постанову про арешт нерухомого майна.
ОСОБА_1 звертався із заявою до ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві, та отримав відповідь, що станом на 04.07.2016 року матеріали виконавчого провадження на виконанні у відділі не перебувають, у зв'язку з чим вирішити питання про зняття арешту з майна не виявляється можливим.
Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред'явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.
З матеріалів справи було встановлено, що державний виконавець ВДВС Дніпровського РУЮ м. Києва виконавче провадження у відношенні ОСОБА_1 закрив, проте, в порушення вимог законодавства України, не скасував арешт, який був накладений 22.01.2003 року в межах виконавчого провадження. Матеріали виконавчого провадження у провадженні відділу не перебувають. У зв'язку з чим ОСОБА_1 позбавлений можливості розпоряджатися своєю власністю, що є порушенням її законних прав.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу.
Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ч. 1 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Оскільки, виконавче провадження вже знищено, позивач позбавлена можливості захистити свої законні права поза судовим вирішення спірного питання.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в повному обсязі.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 321, 391 ЦК України, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 60, 212-215, 218, 223, 224-228, 233, 294 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про звільнення майна з-під арешту - задовольнити.
Звільнити майно з-під арешту і зняти арешт та заборону відчуження на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1, який був накладений на підставі постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві від 22 січня 2003 року, під час примусового виконання виконавчого листа № 2-4330, виданого Ватутінським районним судом м. Києва.
Заочне рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та заяви про перегляд заочного рішення, якщо апеляційної скарги та заяви про перегляд заочного рішення не було подано.
Суддя: