У х в а л а

Іменем України

"14" листопада 2016 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Гаврилова О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення, -

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулись позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_4 з позовом, в якому просять суд визнати відповідача ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме:кв. АДРЕСА_1.

Відповідно до вимог пунктів ч. 2 та ч. 4 ст.119 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити серед іншого: зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

В роз'ясненнях, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України N 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. Під підставами позову, як вказує Верховний суд України, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Виклад обставин та підстав також необхідний для визначення тотожності позову, захисту відповідача від позову, зміни позову позивачем і, найголовніше, - для визначення предмета доказування по даній справі.

Розглянувши позовну заяву, вважаю, що вона не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, виходячи з наступного.

Як убачається зі змісту позовної заяви, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками квартири АДРЕСА_1. В спірній квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_3 Останній не проживає у вказаній квартирі починаючи з 2010 р. по даний час. При цьому, правовими підставами позову зазначені, як вимоги ст.319, 391 ЦК України щодо захисту права власності, так і положення ст.71, 72 ЖК УРСР, які регулюють права користувачів житлових приміщень в будинках державного і громадського житлового фонду, що свідчить про суперечливість обґрунтування позову.

У відповідності до статті 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119, 120, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави для залишення заяви без руху.

З огляду на викладене, відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, заява підлягає залишенню без руху, позивачам необхідно в п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути зазначені в ній недоліки. Для усунення недоліків позовної заяви подати в письмовому вигляді позовну заяву з викладенням правового обґрунтування позовних вимог щодо захисту якого саме права (прав власника чи наймача (користувача) тощо) позивачі звертаються до суду, викладенням обґрунтування та змісту позовних вимог у спосіб, що забезпечить поновлення прав позивачів та у спосіб передбачений законом. Керуючись ст. 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення - залишити без руху та запропонувати позивачам в п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути вищезазначені недоліки.

У випадку неусунення недоліків, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: