ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/7364/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Колесника О.М.

при секретарі Заболотній Л.Г.

розглянувши відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди, завданої ДТП,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди, завданої ДТП, в якому просив стягнути з відповідача 15 715,24 грн. відшкодування матеріальної шкоди, 6 000 грн. витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги адвоката, та судові витрати на його користь, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 13.05.2016 року з вини водія ОСОБА_3, який керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, сталася ДТП по Харківському шосе, 56 у м. Києві, де він не врахував швидкості руху та дорожньої обстановки в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, що призвело до пошкодження транспортних засобів, а саме автомобіля НОМЕР_1 Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 21.06.2016 року відповідача ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні даного правопорушення та накладено штраф у дохід держави. Своїми протиправними діями відповідач наніс позивачу матеріальний збиток у сумі 15 715,24 грн., які останній просить стягнути у судовому порядку.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засідання позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував.

Заслухавши думки сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_2 є власником автомобіля НОМЕР_1, білого кольору, 2016 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 (а.с.30).

Частиною 4 ст. 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно постанови Дарницького районного суду м. Києва від 21.06.2016 року (а.с.6), яка набрала законної сили 04.07.2016 року, 13.05.2016 року з вини відповідача ОСОБА_3, який керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного сп`яніння, по Харківському шосе, 56 в м. Києві сталася ДТП, де він не врахував швидкості руху та дорожньої обстановки, в результаті чого був технічно пошкоджений автомобіль НОМЕР_1. Даною постановою ОСОБА_3 було визнано винним та притягнено до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

У відповідності до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Внаслідок скоєної ДТП автомобіль НОМЕР_1, був технічно пошкоджений, та відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку №С16-185 від 25.05.2016 року, вартість матеріального збитку складає 64 715,24 грн. (а.с.7-23).

За проведене експертне дослідження позивачем ОСОБА_2 ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза-Стандарт» було сплачено 1 000 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №140 від 27.05.2016 року (а.с.24).

Відповідно до Постанови Пленуму ВССУ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3, як власника транспортного засобу «ВАЗ 21074», д.н.з. НОМЕР_4, була застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта» відповідно до полісу АЕ №3804014, який діяв на 13.05.2016 року та за яким ліміт страхової виплати по майну становить 50 000 грн., по життю та здоров`ю - 100 000 грн., франшиза - 510 грн. (а.с.42).

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що оскільки винність відповідача ОСОБА_3 в нанесені матеріальної шкоди позивачу ОСОБА_2 знайшла своє повне підтвердження у судовому засіданні і не викликає сумніву, а саме неправомірні дії відповідача призвели до зіткнення автомобілів, тому позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди необхідно задовольнити в повному обсязі, стягнувши з відповідача на користь позивача 14 715,24 грн. матеріальної шкоди, що є різницею між розміром фактично завданої шкоди та страховою виплатою, та 1 000 грн., витрачених позивачем на експерті послуги, що в загальному становить 15 715,24 грн.

Згідно ст.88 ЦПК України оскільки позов задоволено частково, суд вважає необхідним з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача стягнути 551,20 грн. судового збору, сплаченого останнім при зверненні до суду.

За приписами ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Оскільки позивачем чи його представником не надано розрахунку витрат на правову допомогу, тому вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 6 000 грн. витрат на правову допомогу не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, ст. ст. 1194 ЦК України та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 215-218 ЦПК України, Постанови Пленуму ВССУ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року, Закон України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Ташкента, республіки Узбекістан, зареєстрованого в АДРЕСА_1, проживаючого в АДРЕСА_2, (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5) на користь ОСОБА_2 15 715 грн. 24 коп. в рахунок стягнення матеріальної шкоди, завданої ДТП, 551 грн. 20 коп. судового збору, а всього 16 266 грн. 44 коп.

В задоволенні частини позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення 6 000 грн. витрат на правову допомогу відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення через Дарницький районний суд м. Києва.

СУДДЯ: О.М. КОЛЕСНИК