Справа № 152/1699/16-ц
Провадження2/152/713/16
У Х В А Л А

іменем України

08 грудня 2016 року Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Славінської Н.Л.,

з участю:

секретаря судового засідання Бабиної І.Д.,

представника позивача адвоката ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шаргороді Вінницької області в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, внаслідок вчинення злочину,

встановив:

ОСОБА_3 звернулася до Шаргородського районного суду з вказаним позовом до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, внаслідок вчинення злочину.

Позов ОСОБА_3 подано в кримінальному провадженні №152/1737/15-к по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України.

Мотивуючи позовні вимоги, ОСОБА_3 зазначила, що 28.06.2015 року в м. Шаргород Вінницької області на вул. Леніна ОСОБА_2, який керував автомобілем «ВАЗ-21101» з державним номером АВ 2687 ВК, вчинено ДТП, зокрема, зіткнення із вантажним автомобілем марки «ГАЗ-3307» з державним номером АВ 7265 АЕ під керуванням її чоловіка ОСОБА_4

Внаслідок ДТП пасажирам автомобіля «ВАЗ-21101» з державним номером АВ 2687 ВК ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було спричинено тілесні ушкодження, від яких настала смерть, пасажиру ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження, пасажиру ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Її залучено до участі в кримінальному провадженні як потерпілу, так як вона є власником автомобіля марки «ГАЗ-3307» з державним номером АВ 7265 АЕ.

У звязку із пошкодженням автомобіля марки «ГАЗ-3307» з державним номером АВ 7265 АЕ їй заподіяно матеріальну шкоду, яка, відповідно до висновку автотоварознавчої експертизи №113 від 15.07.2015 року, складає 42369,60 грн.

Також, їй заподіяно моральну шкоду, яку вона оцінює в 3000 грн.

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 на момент ДТП була забезпечена полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тобто застрахована ОСОБА_9 «Страхова група «ТАС».

Вважає, що з відповідача ОСОБА_9 «Стахова група «ТАС» слід стягнути матеріальну шкоду, яка виникла внаслідок пошкодження її автомобіля марки «ГАЗ-3307» з державним номером АВ 7265 АЕ, в сумі 42369,60 грн., а з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути моральну шкоду в сумі 3000 грн.

Окрім того, нею понесено судові витрати за надання правової допомоги в сумі 3000 грн.

Вважає, що вказані витрати підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2

Просить стягнути з відповідача ОСОБА_9 «Страхова група «ТАС» на її користь у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 42369,60 грн.; стягнути з відповідача ОСОБА_10 на її користь у рахунок відшкодування моральної шкоди 3000 грн. та у рахунок відшкодування витрат на правову допомогу витрати в сумі 3000 грн.

Вироком Шаргородського районного суду від 02.02.2016 року у кримінальному провадженні №152/1737/15-к засуджено ОСОБА_2 за ч.3 ст.286 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на девять років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки (а.с.28-33).

Крім того, вказаним вироком вирішено цивільний позов ОСОБА_3 у кримінальному провадженні.

Так, вироком суду позов ОСОБА_3 задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 3000 грн. на відшкодування витрат на правову допомогу; стягнуто з ОСОБА_9 «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_3 42369,60 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди. В решті позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено (а.с.32, на звороті).

З мотивувальної частини вироку вбачається, що ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 26.01.2016 року перераховано кошти в сумі 3000 грн. на відшкодування моральної шкоди (а.с.31).

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 26.05.2016 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора закрито; апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_2, захисника ОСОБА_11, ОСОБА_9 «Страхова група «ТАС» відхилено; вирок Шаргородського районного суду від 02.02.2016 року щодо ОСОБА_2 за ч.3 ст.286 КК України залишено без змін (а.с.34-37).

Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, відповідач ОСОБА_9 «Страхова група «ТАС» подав касаційну скаргу.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.10.2016 року касаційну скаргу представника ОСОБА_9 «Страхова група «ТАС» задоволено частково: вирок Шаргородського районного суду від 02.02.2016 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 26.05.2016 року щодо ОСОБА_2 змінено скасовано у частині вирішення цивільного позову про стягнення з ОСОБА_9 «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_3 42369,60 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди за пошкоджений внаслідок ДТП автомобіль «ГАЗ-3307» та призначено в цій частині новий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства (а.с.38-40).

З мотивувальної частини ухвали вбачається, що вирішуючи питання про відшкодування шкоди, завданої майну особи у результаті ДТП, та визначаючи розмір такої шкоди, суд першої інстанції, хоча зазначив у вироку, проте, не звернув належної уваги на пункти 30.1 і 30.2 статті 30 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та не встановив вартість залишків пошкодженого транспортного засобу «ГАЗ-3307» з державним номером АВ 7265 АЕ, яким керував ОСОБА_4 Ці обставини залишилися поза увагою і апеляційного суду. Вказана обставина є підставою для скасування вироку та ухвали у частині вирішення цивільного позову про стягнення з ОСОБА_9 «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_3 42369,60 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої їй як власнику пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля «ГАЗ-3307» (а.с.40).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Шаргородського районного суду від 16.11.2016 року справа передана в провадження судді Славінської Н.Л. (а.с.41).

21.11.2016 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_9 «Страхова група «ТАС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, внаслідок вчинення злочину. Відповідачам запропоновано подати заперечення щодо позову. Розгляд справи призначено на 08.12.2016 року (а.с.44).

В судове засідання позивачка ОСОБА_3 не зявилася, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.52).

В судове засідання зявився представник позивачки адвокат ОСОБА_1, що діє на підставі договору про надання правової допомоги від 02.07.2015 року, який сторонами договору не розірваний, виконується сторонами і є поновленим згідно з п.4.3. Договору (а.с.6).

Відповідач ОСОБА_2 приймає участь у судовому розгляді в режимі відеоконференції.

Представник відповідача ОСОБА_9 «Страхова група «ТАС» в судове засідання не зявився, хоча відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується супровідним листом про направлення відповідачеві судової повістки, копії позовної заяви з додатками на 32 аркушах, копії ухвали суду про відкриття провадження у справі (а.с.46), які отримані відповідачем, що підтверджується зворотним повідомленням (а.с.48).

Заяв про відкладення судового розгляду чи про неможливість прибути в судове засідання з поважних причин відповідач ОСОБА_9 «Страхова група «ТАС» до суду не надіслав, натомість надіслав на електронну адресу суду заперечення щодо позову, в яких просить відмовити ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог до АТ «СГ «ТАС», розмір яких перевищує різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, суд вважає, що відповідач повідомлений про дату, час та місце судового розгляду належним чином.

Представник позивача адвокат ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 вважають за можливе провести судовий розгляд у відсутності позивачки та відповідача ОСОБА_9 «СГ «ТАС».

Враховуючи думки учасників судового розгляду, а також те, що інтереси позивачки належним чином представляє за договором адвокат ОСОБА_1, а відповідач ОСОБА_9 «Страхова група «ТАС», будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, заяв про відкладення судового розгляду чи про неможливість прибути в судове засідання з поважних причин не подав, обмежившись надісланням заперечень щодо позову, суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд у відсутності відповідача ОСОБА_9 «Страхова група «ТАС».

Таким чином, суд вважає, що перешкод для розгляду справи немає.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_1 просив закрити провадження у справі, про що надав заяву, яка приєднана до матеріалів цивільної справи.

Представник позивачки ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_1 зазначив, що позов ОСОБА_3 витікає з кримінального провадження №152/1737/15-к відносно обвинуваченого ОСОБА_2 за ч.3 ст.286 КК України. Згідно з вироком Шаргородського районного суду від 02.02.2016 року, ОСОБА_2 визнано винним та засуджено за ч.3 ст.286 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на девять років з позбавлення права керування транспортними засобами строком на три роки. Зазначеним вироком вирішено цивільний позов ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», яким з Приватного акціонерного товариства «Страхова група ТАС» на користь позивачки стягнуто 42369, 60 грн., в іншій частині позову відмовлено. В цій частині вирок позивачем ОСОБА_3 не оскаржувався.

Не погоджуючись з вироком в частині стягнення на користь ОСОБА_3 зазначених коштів представником Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» було подано апеляційну скаргу.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 26.05.2016 року апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» було відхилено, вирок Шаргородського районного суду від 02.02.2016 року залишено без змін.

08.08.2016 року відповідач Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» добровільно виконав вирок Шаргородського районного суду від 02.02.2016 року в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_3 та перерахував на особистий рахунок позивачки у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 42369, 60 грн.

Разом з цим представником Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» зазначені вище судові рішення було оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Касаційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Страхова група ТАС» ОСОБА_12 задоволено частково, вирок Шаргородського районного суду від 02.02.2016 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 26.05.2016 року щодо ОСОБА_2 змінено та скасовано в частині вирішення цивільного позову про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_3 42369,60 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди за пошкоджений внаслідок ДТП автомобіль «ГАЗ-3307» та призначено в цій частині новий розгляд в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

Також, представник позивачки зазначив, що засуджений ОСОБА_2 добровільно сплатив на користь ОСОБА_3 витрати на правову допомогу в сумі 3000 грн.

Він, як представник позивача ОСОБА_3 відповідно до договору про надання правової допомоги від 02.07.2015 року, звертає увагу суду на те, що у позивачки немає ніяких претензій як до ОСОБА_2, так і до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» по заявленому цивільному позову у кримінальному провадженні, оскільки позовні вимоги вирішені і виконуються сьогодні відповідними відділами ДВС, а відповідачем ОСОБА_9 «СГ «ТАС» вже виконані добровільно.

Таким чином, вважає, що відсутній предмет позову внаслідок добровільного виконання відповідачами вироку суду після набрання ним законної сили і відшкодування шкоди в добровільному порядку.

У звязку із наведеним просить провадження по цивільній справі №152/1699/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, внаслідок вчинення злочину закрити, у звязку з відмовою позивача від позову внаслідок добровільного відшкодування шкоди.

Наслідки закриття провадження йому зрозумілі.

Відповідач ОСОБА_2 не заперечує щодо закриття провадження у справі у звязку із відмовою представника позивача від позову.

Розглянувши заяву представника позивача адвоката ОСОБА_1 про відмову від позову і закриття провадження у справі, суд прийшов до наступного висновку.

Позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи (ч.1 ст.174 ЦПК України).

У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі (ч.3 ст.174 ЦПК України).

Відповідно до договору про надання правової допомоги (а.с.6), адвокат ОСОБА_1, як представник ОСОБА_3, наділений усіма правами сторони у справі, в тому числі має право відмовитися від позову.

Таким чином, адвокат ОСОБА_1, як представник ОСОБА_3, відповідно до вимог ст.ст.31, 44 ЦПК України, наділений усіма правами сторони у справі, в тому числі має право відмовитися від позову.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 2 статті 11 ЦПК України встановлено, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Тому, суд вважає, що відмова адвоката ОСОБА_1, як представника позивачки ОСОБА_3, від позову не суперечить законові, не порушує прав та інтересів сторони, яку він представляє, тому може бути прийнята судом.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Оскільки відмова адвоката ОСОБА_1, як представника позивачки ОСОБА_3 від позову не суперечить законові, не порушує прав та інтересів сторони, яку він представляє, так як її позовні вимоги виконані відповідачами добровільно після набрання вироком суду щодо ОСОБА_2 законної сили, внаслідок чого відсутній предмет спору, тому є підстави для прийняття судом відмови представника позивача від позову і закриття провадження у справі.

При цьому, суд виходить також із принципу процесуальної рівності сторін (п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»).

Також, суд вважає, що жодна із сторін не була поставлена судом у менш сприятливе становище, порівняно з іншою стороною, на чому наголошується у практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, у п.24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та в п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України №2», в яких наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом, оскільки, відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.11 ЦПК України, справа розглядається за позовом ОСОБА_3, яка має право розпоряджатися своїми правами у цій справі на власний розсуд, в тому числі, відмовитися від позову.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обовязків (...) має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При цьому, суд вважає за необхідне розяснити відповідачеві ОСОБА_9 «Страхова група «ТАС», яким відшкодовано ОСОБА_3 шкоду в розмірі 42369,60 грн. після набрання вироком суду від 02.02.2016 року щодо ОСОБА_2 законної сили, що у випадку наявності спору в частині розміру відшкодування шкоди, АТ має право звернутися з позовом до ОСОБА_3 у загальному порядку щодо стягнення коштів, в частині, що перевищує, на його думку, різницю між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, що передбачено ч.3 ст.206 ЦПК України.

Керуючись ст.174, п.3 ч.1 ст.205, ч.1 ст.206, ст.210 ЦПК України,

ухвалив:

Прийняти відмову представника позивачки ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_1 від позову.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Страхова група ТАС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, внаслідок вчинення злочину закрити.

Розяснити сторонам наслідки закриття провадження у справі, передбачені ч.3 ст.206 ЦПК України, відповідно до якої у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у справі у звязку із прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі на звернення до суду за вирішенням цього спору.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: