Справа № 225/6097/16-ц
Провадження № 2-в/225/18/2016

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2016 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Геря О.Г.,

за участю

секретаря Савченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання можливості часткового або повного відновлення судового провадження по цивільній справі №2/0542/1733/2012 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Донбас» про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ушкодження здоровя, закінченій 09 січня 2013 року,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року заявник звернувся до суду з заявою про відновлення втраченого судового провадження, видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його предявлення до виконання. До заяви додано копію виконавчого листа по справі №2/0542/1733/2012 виданого 02.04.2013 року. Заявник у своїй заяві зазначив, що немає належним чином засвідчених копій цих судових рішень. У зв'язку з цим ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 03.11.2016 року було призначено справу до слухання в частині вирішення судом питання можливості часткового або повного відновлення судового провадження в цивільній справі № №2/0542/1733/2012 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Донбас» про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ушкодження здоровя, закінченій 09 січня 2013 року.

Сторони до судового засідання не прибули, про день та час розгляду справи були повідомлені належно.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про необхідність часткового відновлення втраченого судового провадження.

Згідно ст. 402 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 403 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою осіб, які брали участь у справі, або за ініціативою суду.

Згідно ст. 407 ЦПК України при розгляді справи суд використовує ту частину провадження, що збереглася, документи, видані зі справи фізичним чи юридичним особам до втрати провадження, копії цих документів, інші довідки, папери, відомості, що стосуються справи, виконавчого провадження. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, осіб (їх представників), які брали участь у справі, а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 408 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд ухвалює рішення про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. У рішенні суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих суду і досліджених у судовому засіданні з участю всіх учасників цивільного процесу з утраченого провадження, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з утраченого провадження.

Як встановлено судом, в провадженні Пролетарського районного суду м. Донецька перебувала цивільна справа ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Донбас» про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ушкодження здоровя.

Рішенням Пролетарського районного суду м. Донецька від 31.10.2012 року було частково задоволено позов ОСОБА_1 та стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Донбас», розташованого за адресою: 83059, м.Донецьк, вул. Горностаєвська, ідентифікаційний код 00174668 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану внаслідок ушкодження здоровя в розмірі 5000 (пять тисяч) гривень 00 копійок.

Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 09.01.2013 року рішення Пролетарського районного суду м. Донецька від 31.10.2012 року було змінено та стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Донбас» на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 18 000 грн. і на користь держави судовий збір в сумі 107 грн. 30 коп.

При вирішенні питання про відновлення втраченого судового провадження судом було досліджено повний текст рішення Пролетарського районного суду м. Донецька від 31.10.2012 року та повний текст рішення Апеляційного суду Донецької області від 09.01.2013 року. Інших документів, які містилися в матеріалах справи сторони суду не надали.

В той же час суд вважає, що для розгляду заяви ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його предявлення до виконання буде достатнім відновлення втраченого судового провадження в частині відновлення повного тексту вищезазначеного рішення Апеляційного суду Донецької області від 09.01.2013 року.

На підставі тексту рішення суду, яке знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, суд вважає установленим зміст цього рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 4, 10, 60, 212, 215, 402, 404, 407, 408 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Частково відновити втрачене провадження по цивільній справі №2/0542/1733/2012 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Донбас» про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ушкодження здоровя, закінченій 09 січня 2013 року, в частині відновлення змісту рішення Апеляційного суду Донецької області від 09.01.2013 року.

Відновити рішення Апеляційного суду Донецької області від 09.01.2013 року наступного змісту:

«Справа №22ц/775/1032/2013

2/0542/1733/2012 Головуючий у 1 інстанції Масендич В.В.

Категорія 26 Доповідач Санікова О.С.

______________________________________________________

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2013 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого Санікової О.С.

суддів: Азевича В.Б., Будулуци М.С.

при секретарі Пасічній О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Донецьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Донбас» про відшкодування моральної шкоди

за апеляційними скаргами публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Донбас» та ОСОБА_1 на рішення Пролетарського районного суду м. Донецьк від 31 жовтня 2012 року.

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Донбас» про відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що виконуючи свої трудові обов'язки згідно трудового договору з відповідачем, з причин роботи в умовах тривалого впливу шкідливих виробничих факторів з загальним строком трудового стажу в даних умовах майже 22 роки, він набув хронічне професійне захворювання за наступним діагнозом: «хронічне обструктивне захворювання легенів пилової етіології, друга стадія, фаза загострення. Легенева недостатність першого-другого ступеню. Вібраційна хвороба другого ступеню, синдром вегетативно-сенсорної полі невропатії рук у вигляді деформуючого остеоартроза правого ліктьового суглобу другої стадії з помірними комбінованими контрактурами, функціональною перебудовою кісткової структури кистів захворювання професійне», про що складений акт розслідування хронічного професійного захворювання від 13.08.2010 року.

Відповідно до останньої довідки МСЕК від 26.06.2012 року встановлено 60% стійкої втрати працездатності та 3 групу інвалідності, безстроково.

Трудові відносини з відповідачем припинені 20.08.2010 року.

В результаті набутих професійних захворювань позивач вже багато років вимушений звертатися за медичною допомогою та санітарно-курортним лікуванням. Всі зазначені больові прояви професійного захворювання призводять до того, що він переносить моральні страждання та вимушений корегувати свій звичайний спосіб життя у відповідності до рекомендацій лікарів. За станом здоров'я з метою підтримки і його поновлення вимушений щорічно лікуватися; до наступного часу має проблеми зі сном, відчуває загальну слабкість, загальний біль отриманих травм підсилюється при психоемоційному навантажені, зміні погодних умов, які негативно впливають на стан його здоровя.

Вважає, що з причин придбаного з вини відповідача професійного захворювання і стійких загострень зі здоровям йому спричинені моральні страждання і шкода, які підлягають задоволенню за рахунок відповідача, оскільки порушення його здоровя призвели до моральних страждань, втраті нормальних і звичних життєвих звязків, що потребує від нього додаткових зусиль для організації життя; його умови життя значно погіршились, а життєва активність з вини відповідача знизилась; він став неповноцінним у трудовому відношенні, адже йому протипоказана тяжка фізична праця та праця у підземних умовах.

На відшкодування моральної шкоди просив стягнути 70 000, 00 грн., виходячи з того, що відновити здоровя до стану звичного і відносно здорового чоловіка в його віці йому вже ніколи не представиться можливим.

Рішенням Пролетарського районного суду м. Донецька від 31.10.2012 року позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Донбас» про відшкодування моральної шкоди задоволений частково: стягнуто з публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Донбас» на користь ОСОБА_1 5 000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ушкодження здоровя.

В апеляційній скарзі ПАТ «Шахтоуправління «Донбас» просить скасувати рішення суду, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права; апелянт вважає, що стягнення з нього моральної шкоди на користь ОСОБА_1 є незаконним, бо не відповідає ст.237-1 КЗпП; на думку апелянта факт спричинення моральної шкоди не підтверджується довідкою МСЕК, бо до її повноважень не входить встановлення або підтвердження факту моральної шкоди; апелянт вважає, що позивачем пропущений строк, протягом якого він мав право на захист своїх інтересів в суді; суд повинен був зясувати, чим підтверджується факт спричинення позивачу моральних чи фізичних страждань або втрати немайнового характеру, при яких обставинах або якими діями (бездіяльністю) вони спричинені.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 також просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Апелянт вважає, що вказане рішення суду винесено з порушення норм матеріального та процесуального права, а також не відповідає обставинам справи. На думку апелянта судом першої інстанції під час ухвалення рішення не було враховано вимоги Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року; відтак задовольняючи частково його позовні вимоги суд не врахував, що йому встановлено «професійне захворювання». Також за результатами останньої довідки МСЕК від 26.06.2012 року йому встановлено 60% стійкої втрати працездатності та 3 групу інвалідності, безстроково. У своїй апеляційній скарзі позивач також посилається на рішення судів, які винесено за аналогічними позовами та в яких стягнено більшу суму моральної шкоди, а ніж стягнуто на його користь рішенням Пролетарського районного суду м. Донецька від 31.10.2012 року.

У судовому засіданні апеляційного суду представник ПАТ «Шахтоуправління «Донбас» підтримала доводи апеляційної скарги ПАТ «Шахтоуправління «Донбас», просила її задовольнити; проти доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 заперечувала.

Представник позивача у судовому засіданні апеляційного суду заперечував проти доводів апеляційної скарги відповідача та підтримав доводи, наведені позивачем в апеляційній скарзі, просив її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ПАТ «Шахтоуправління «Донбас» задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того що ушкодження здоровя позивача сталося під час виконання ним трудових обовязків саме на ПАТ «Шахтоуправління «Донбас», яке відповідно до ч.2 ст. 153 КЗпП України не забезпечило небезпечні умови праці своєму працівнику, що покладає на відповідача обовязок згідно із законодавством, а саме ст. 237-1 КЗпП України відшкодувати йому моральну шкоду; визначаючи розмір моральної шкоди 5 000,00 грн. суд виходив з приписів п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року №5 «Про внесення змін та доповнень до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 травня 1995 року №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної ;(немайнової) шкоди» ;і вважав, що задоволення позовних вимог позивача саме в цьому розмірі буде еквівалентно його фізичним і моральним стражданням.

Проти повністю погодитись з такими висновками неможливо.

Відповідно до ст. 43 Конституції України держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Згідно ст. 153 КЗпП України створення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган, який повинен впроваджувати сучасні засоби техніки безпеки, які запобігають виробничому травматизмові, і забезпечувати санітарно-гігієнічні умови, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників.

У п. п.2, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди розяснено, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: - коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; - у випадках, передбачених статтями 7, 440-1 ЦК та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; - при порушенні зобовязань, які підпадають під дію Закону „Про захист прав споживачів чи інших законів, що регулюють такі зобовязання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Оскільки питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі зясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати, якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом позивач, виконуючи свої трудові обов'язки згідно трудового договору з відповідачем, з причин роботи в умовах тривалого впливу шкідливих виробничих факторів з загальним строком трудового стажу в даних умовах майже 22 роки, набув хронічне професійне захворювання за наступним діагнозом: «хронічне обструктивне захворювання легенів пилової етіології, друга стадія, фаза загострення. Легенева недостатність першого-другого ступеню. Вібраційна хвороба другого ступеню, синдром вегетативно-сенсорної поліневропатії рук у вигляді деформуючого остеоартроза правого ліктьового суглобу другої стадії з помірними комбінованими контрактурами, функціональною перебудовою кісткової структури кистів захворювання професійне».

Висновком МСЕК від 18 серпня 2010 року позивачу первинно встановлено 60% стійкої втрати працездатності, з яких 30% у звязку із захворюванням хронічним обструктивним захворюванням легенів пилової етіології, друга стадія, помірна течія, легенева недостатність та 30% у звязку із захворюванням вібраційною хворобою; він визнаний інвалідом третьої групи, безстроково.

За таких обставин суд дійшов правильного висновку про наявність у позивача права вимагати відшкодування моральної шкоди, заподіяної здоров'ю, за нормами ст. 237-1 КЗпП України.

Є безпідставними доводи апеляційної скарги відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди, оскільки до вимог про відшкодування моральної шкоди у випадках, передбачених трудовим законодавством, дійсно застосовується тримісячний строк звернення до суду (ст. 233КЗпП України). Однак, до інших вимог про відшкодування моральної шкоди, як вимог, що випливають з порушення особистих немайнових прав, строки позовної давності відповідно до ст. 83 ЦК УРСР 1963 року не застосовуються (п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"). Згідно п. 3 ч.1 ст. 268 ЦК України 2003 року позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Разом з тим при визначенні розміру моральної шкоди в розмірі 5 000,00 грн. судом не наведено переконливих доказів спричинення позивачу моральної шкоди саме в такому розмірі.

Апеляційний суд вважає, що визначена судом сума моральної шкоди є занадто малою, оскільки вона не компенсує позивачу ті моральні страждання, що були спричинені позивачу внаслідок ушкодження його здоровя, що сталося під час виконання ним трудових обовязків саме на ПАТ «Шахтоуправління «Донбас».

Крім того, зібрані по справі докази свідчать про те, що звичний уклад життя позивача значно змінився, тому при визначенні суми компенсації відшкодування моральної шкоди слід керуватися принципами розумності і справедливості, як того вимагає ст.41 Конвенції про захист прав людини і основних свобод. Враховуючи викладене, а також ступінь порушень життєвих стосунків ОСОБА_1 у зв'язку з професійним захворюванням, характер професійних захворювань, а також характер додаткових зусиль для організації життя і враховуючи, що ступінь втрати професійної працездатності встановлена безстроково, що свідчить про неможливість його відновлення, апеляційний суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню сума моральної шкоди в розмірі 18 000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 303-304, 307 ч.1, 309, 314 ч.2, 316 ЦПК України, апеляційний суд,

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Донбас» відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Пролетарського районного суду м. Донецьк від 31 жовтня 2012 року змінити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Донбас» на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 18 000 грн. і на користь держави судовий збір в сумі 107 грн. 30 коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Судді:».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: