Справа № 466/187/10 Головуючий у 1 інстанції: Свірідова В.В.
Провадження № 22-ц/783/3672/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Л. Б.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді Струс Л.Б.

суддів: Шандри М.М., Шумської Н.Л.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: представника ОСОБА_2, прокурора Заяць І.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 22 червня 2010 року у справі за позовом прокурора Львівської області в інтересах держави в особі Брюховицької селищної ради до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третіх осіб Львівської регіональної філії Державного підприємства «Центру державного земельного кадастру», управління Держкомзему у м. Львові, приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку та визнання недійсним правочину,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 22 червня 2010 року позов задоволено повністю. Поновлено строк позовної давності, визнавши його пропущеним з поважних причин. Визнано недійсним та скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 342809, кадастровий номер :06:002:0007 площею 0,1000 га, розташованої в смт. Брюховичі, вул. Б.Макаренка,10, цільове призначення якої для дачного будівництва, виданий 26 жовтня 2005 року на імя ОСОБА_3. Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки за кадастровим номером :06:002:0007 площею 0,1000га , розташованої в смт. Брюховичі, вул. Б.Макаренка,10, цільове призначення якої для дачного будівництва, укладений 28 жовтня 2005 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим номером 7845. Стягнуто з відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, солідарно, в користь держави судовий збір в сумі 647,70 грн. та витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в сумі 120 грн.

Дане рішення оскаржила ОСОБА_3 подавши апеляційну скаргу, у якій зазначає, що позивач не обґрунтував у своєму позові, яким чином зявилось рішення про передачу земельної ділянки у власність, не зясував дані, чи проводилась сесія сільської ради 29.09.2005 р., які питання на ній вирішувались і чи є вирок у кримінальній справі, який вступив у законну силу щодо посадових осіб Брюховицької селищної ради та будь-яких інших осіб, щодо видачі державного акту на право власності на прізвище ОСОБА_3 Звертає увагу, що копія документа долучена прокуратурою до позовної заяви не є рішенням і не може бути доказом по справі.

Просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 22 червня 2010 року і відмовити в задоволенні позову.

ОСОБА_4, приватний нотаріус ЛМНО ОСОБА_5, ОСОБА_6 представники Львівської регіональної філії ДП «Центру державного земельного кадастру», управління Держкомзему у м. Львові в судове засідання не зявилися, хоча про розгляд справи повідомлялися належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 138-143), про причини неявки суд не повідомили та з клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталися, тому розгляд справи відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України здійснюється колегією суддів за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, представника ОСОБА_2, прокурора Заяць І.Є, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.

Судом встановлено, що 26.10.2005 року ОСОБА_3 видано державний акт на право власності на земельну ділянку кадастровий № :06:002:0007 площею 0,1000 га для дачного будівництва серії ЯБ № 342809, на підставі рішення 16 сесії 24 скликання Брюховицької селищної ради від 29.09.2005р. № 514.

У державному акті на право власності на земельну ділянку вказано, що такий видано на підставі рішення 16 сесії 24 скликання Брюховицької селищної ради від 29.09.2005р. № 514.

В подальшому ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 28.10.2005р., посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5, відчужила спірну земельну ділянку ОСОБА_4

Поновлюючи строк позовної давності та ухвалюючи рішення про задоволення позову заступника прокурора Львівської області в інтересах держави в особі Брюховицької селищної ради суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що рішення про надання ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,1000 га для дачного будівництва селищною радою не приймалось, тому остання не набула права власності на цю земельну ділянку.

Однак колегія суддів не погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Матеріалами справи встановлено, що 15.12.2008 року прокуратура Львівської області в інтересах Брюховицької селищної ради звернулася до ОСОБА_3, ОСОБА_4, за участю третіх осіб Львівської регіональної філії Державного підприємства «Центру державного земельного кадастру», управління Держкомзему у м. Львові, приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку та визнання недійсним правочину. (т.1 а.с. 1-3)

За змістом частини третьої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Як вбачається із матеріалів справи 24.12.2009 року представник ОСОБА_4 ОСОБА_7 подав суду першої інстанції заяву, у якій просить застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні вимог позивача повністю. (т.1 а.с. 91)

Колегія суддів не погоджується із висновком районного суду про те, що прокуратурою термін звернення з позовом до суду пропущений з поважних причин виходячи із наступного.

У ЦК України позовну давність визначено як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 356 ЦК).

Тобто позовна давність встановлює строки захисту цивільних прав.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ст. 267 ЦК України).

Визначення початку відліку позовної давності міститься в ст. 261 ЦК України, зокрема, відповідно до ч.1 цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Отже, норми щодо початку перебігу позовної давності, встановлені для сторін, особи, права або інтереси якої порушено, поширюються і на звернення прокурора до суду із заявою про захист цієї особи.

Оскільки вимоги прокурора є похідними від вимог органу, який має відповідні повноваження передачі земель у користування, то і перебіг строку позовної давності розпочинається з моменту коли про порушення прав та інтересів держави дізнався саме відповідний орган державної влади, а не прокурор.

Верховний суд України висловив зазначену позицію в постанові від 13 травня 2015 року у справі № 6-126гс15, яка в силу вимог ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх судів України.

Поновлюючи прокуратурі строк позовної давності суд першої інстанції обставин щодо початку перебігу такого строку не перевірив та не встановив коли саме Брюховицька селищна рада дізналася про порушення її прав, не навів поважних причин, за яких вказаний строк підлягає поновленню.

Вирішуючи питання щодо поновлення прокуратурі строку позовної давності районний суд не врахував правових позицій викладених в постановах Верховного Суду України від 27 травня 2014 року у справі № 3-23гс14 та від 23 грудня 2014 року у справі № 3-194гс14, які також стосуються початку перебігу строку позовної давності при зверненні прокурора до суду за захистом інтересів держави в особі відповідного органу.

Як вбачається із мотивів поданої позовної заяви прокуратури Львівської області в інтересах Брюховицької селищної ради подала позов про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку, виданого Брюховицькою селищною радою у жовтні 2005 року на підставі свого ж рішення № 514 від 29.09.2005 року, про які позивач знав з моменту їх видання, про що свідчать відбиток печатки та підписи посадових осіб позивача на цих документах.

Отже представник позивача прокуратура Львівської області може звернутися до суду лише в межах строку позовної давності протягом якого сам позивач має право на таке звернення. При цьому підставами для поновлення строку позовної давності можуть бути лише поважні причини позивача, тобто Брюховицької селищної ради, а не його представника - прокуратури.

Однак представник позивача прокуратура Львівської області не вказала у своїй позовній заяві причин пропуску строку позовної давності позивачем Брюховицькою селищною радою.

Вказане свідчить про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, що в свою чергу призвело до передчасних висновків у справі.

Враховуючи наведене колегія суддів вважає, що в задоволенні позову прокурора Львівської області в інтересах держави в особі Брюховицької селищної ради слід відмовити у звязку із пропуском строку позовної давності.

З врахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову прокурора Львівської області в інтересах держави в особі Брюховицької селищної ради до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третіх осіб Львівської регіональної філії Державного підприємства «Центру державного земельного кадастру», управління Держкомзему у м. Львові, приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку та визнання недійсним правочину.

Відповідно до п.1. ч.1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.209, 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, ст..ст.309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 22 червня 2010 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову прокурора Львівської області в інтересах держави в особі Брюховицької селищної ради до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третіх осіб Львівської регіональної філії Державного підприємства «Центру державного земельного кадастру», управління Держкомзему у м. Львові, приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку та визнання недійсним правочину відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий Л.Б. Струс

Судді М.М. Шандра

ОСОБА_8