У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2016 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Калюжна В.В., розглянувши позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів згідно шлюбного договору,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів згідно шлюбного договору.

Вказана позовна заява подана з порушенням ст. 119 ЦПК України.

Так, відповідно до ч.5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

У додатках до позову зазначено, що позивачем додається оригінал платіжного доручення про сплату судового збору, проте такий документ до позову не доданий, про що складено акт від 07.12.2016 року № 105.

Таким чином, позивачу необхідно надати документ про сплату судового збору.

Крім того, відповідно до ст. 99 СК України сторони можуть домовитися про надання утримання одному з подружжя незалежно від непрацездатності та потреби у матеріальній допомозі на умовах, визначених шлюбним договором. Якщо у шлюбному договорі визначені умови, розмір та строки виплати аліментів, то в разі невиконання одним із подружжя свого обов'язку за договором аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Проте, позов не містить даних про звернення позивача до нотаріуса за одержанням виконавчого напису чи про неможливість його вчинення.

Відповідно до п.4.2. Шлюбного договору від 30.05.2007 року, виплата утримання має здійснюватися щомісячно у строки та у сумах, додатково узгоджених подружжям, але не нижче суми, що є еквівалентом 1000 доларів США на день такої виплати за офіційним курсом валют, встановлених НБУ.

Однак, у позовній заяві не зазначено та матеріали, додані до позову, не місять даних про наявність додаткових домовленостей про строки та суми виплат.

Також позивачем не чітко викладені обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, та зміст позовних вимог.

Зокрема, в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на п.4.2 Договору, згідно якого має право на утримання, під яким розуміються кошти, які мають витрачатися отримувачем на придбання для себе та для дітей продуктів, одягу та ін., в той час зазначає на невиконання відповідачем встановленого шлюбним договором та Законом обовязку щодо утримання доньки.

При цьому позивач посилається на ст. 84 СК України, якою передбачено право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини до досягнення дитиною трьох років; ст.. 180,184,191 СК України, якими встановлено обов'язок батьків утримувати дитину, порядок визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі та час, з якого присуджуються аліменти на дитину.

Таким чином, позивачу необхідно чітко викласти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та зміст позовних вимог.

Відповідно до ст.121 ЦПК України заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 119, 120 ЦПК України, залишається без руху та заявнику надається строк для усунення недоліків.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність залишення позову без руху з наданням пятиденного строку для усунення недоліків шляхом надання документу про сплату судового збору та уточнення змісту позовних вимог та обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів згідно шлюбного договору - залишити без руху.

Надати позивачу пятиденний строк з дня отримання ухвали - для усунення недоліків позовної заяви.

В разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.В.Калюжна