Справа № 495/8031/16-ц
УХВАЛА

про відмову в ухваленні додаткового рішення

31.10.2016 м. Білгород - Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого одноособово судді Боярського О.О.,

при секретарі Рачицькій І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород-Дністровський заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

10.10.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якій просила суд ухвалити додаткове рішення, яким встановити, що після розірвання шлюбу прізвище позивача «Філіппова» змінити на «Капацина».

Відповідно до ст.220 ч.3 ЦПК України, при ухваленні додаткового рішення присутність сторін не є обов'язковою.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про відмову в ухваленні додаткового рішення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовними вимогами про розірвання шлюбу, інших вимог позивачем заявлено не було.

Судом встановлено, що 23.09.2013 року Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області ухвалив рішення по справі № 495/7361/13-ц вимоги ОСОБА_1 були задоволені в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення. При цьому в зазначеній нормі права наведені чотири вичерпні підстави для ухвалення додаткового рішення і вони розширеному тлумаченню не підлягають.

Згідно ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати. Даний перелік підстав для ухвалення додаткового рішення є вичерпним.

Суд при розгляді справи не може виходити за межі позовних вимог. Однак, вимоги, якими третя особа просить доповнити резолютивну частину рішення позивачем в позовній заяві не заявлялись та з приводу них докази не досліджувалися. Отже, суд приходить до висновку, що заявником не наведено жодної обгрунтованої підстави, передбаченої законом для ухвалення додаткового рішення по справі.

Крім того, відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-ЖД №188576, дошлюбне прізвище позивача ОСОБА_1 було Валікова.

Право на вибір прізвища після розірвання шлюбу визначається статтею 113 Сімейного кодексу України наступним чином.

Особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Зміна шлюбного прізвища на дошлюбне або залишення на шлюбному прізвищі залежить виключно від волевиявлення особи, яка змінила своє дошлюбне прізвище на шлюбне.

Відповідно до норм сімейного законодавства, суд не наділений повноваженнями здійснювати зміну прізвища при розірванні шлюбу на дівоче, оскільки у відповідності до ст. 113 СК України особа може відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач просить суд змінити шлюбне прізвище «Філіппова» на дівоче «Капацина», що не відповідає вимогам ст. 113 СК України.

Керуючись ст.220 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу відмовити.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: