Справа № 163/2591/16-ц
Провадження № 2/163/405/16
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2016 року Любомльський районний суд Волинської області в складі головуючого - судді Чишія С.С.

при секретарі Носку А.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1,

прокурора Безкровної Т.О.,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області цивільну справу за позовом Любомльської райдержадміністрації в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в :

У позовній заяві Любомльська райдержадміністрація просить постановити рішення про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо її малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_3 і ОСОБА_4 перебувають на обліку в службі у справах дітей як такі, що позбавлені батьківського піклування, і в даний час проживають та виховуються у «Волинському обласному центрі соціально-психологічної реабілітації дітей». Батько дітей помер 4 липня 2015 року. Відповідачка ніде не працює, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя. Не цікавиться життям і здоровям дітей, не бере участі у їх вихованні та навчанні, не допомагає матеріально і не спілкується з ними, що було встановлено відповідними службами при проведенні обстежень і перевірок. Фактично відповідачка ухиляється від виховання своїх батьківських обовязків по вихованню дітей, не проявляє належної турботи, не бере участі в утриманні, власним прикладом не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не створює умов для отримання освіти. ОСОБА_2 в період з 07.04.2015 року по 28.09.2016 року проживала у місті ОСОБА_1 без реєстрації місця проживання, дітей привезла на канікули до бабусі у першій половині липня 2016 року та не забрала їх. Питання щодо ОСОБА_2 розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, яка прийшла до висновку про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав.

В судовому засіданні представник позивача і прокурор заявлені вимоги підтримали.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала і пояснила, що з покійним чоловіком перебувала у конфліктних відносинах, що впливало і на виховання дітей. Перед його смертю залишила місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1 і поїхала в місто ОСОБА_1, де її старша донька Аліна проживала на найманій квартирі і працювала. ОСОБА_1 також влаштувалась на роботу, щоб допомагати дочці оплачувати квартиру. Менші діти були влаштовані в місцеву школу. У 2016 році повернулась в село ОСОБА_1 на постійне проживання. Відїжджала в ОСОБА_1 для одержання заробітної плати, в даний час постійно живе в селі ОСОБА_1 в будинку свекрухи і робить ремонт у придбаному будинку. Мала намір забрати дітей з центру, де вони утримуються, однак отримала розяснення, що це можна зробити за результатами розгляду цього позову. Усвідомлює своє неналежне ставлення до виховання дітей, тому зробить все можливе для забезпечення їм матеріальних умов і материнської уваги. Через це просить не позбавляти батьківських прав.

Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини.

Згідно із свідоцтвами серії 1-ЕГ №146342, 1-ЖД №130994 ОСОБА_4, ОСОБА_3 народились відповідно 03.11.2011 року, 26.03.2008 року у ОСОБА_5 та ОСОБА_3.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачка також має сина ОСОБА_6, інваліда дитинства, з яким проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, і питання про позбавлення батьківських прав щодо якого не ставиться.

Із свідоцтва серії 1-ЕГ №174363 вбачається, що батько дітей помер 04.07.2015 року.

З протоколів про засідання опікунської ради ОСОБА_1 сільської Ради вбачається, що питання належного виховання дітей ОСОБА_2 було предметом неодноразового розгляду.

Згідно інформації ОСОБА_1 загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів ОСОБА_7 та ОСОБА_3 були відсутні на навчанні з 17.04.2015 року, оскільки поїхали з матірю в Одеську область.

В інформації Любомльського районного центру соціальних служб для сімї дітей та молоді вказано, що сімя ОСОБА_2 з 22.02.2011 року перебувала на обліку сімей, які перебувають у складних життєвих обставинах. 23.09.2016 року спеціалістами РЦСССДМ було здійснено перевірку цільового використання державної допомоги при народженні дитини ОСОБА_2, 30.09.2016 року центром управлінню соціального захисту населення було надано рекомендації призупинити виплату такої державної допомоги.

Згідно з актами обстеження умов проживання від 09.09.2016 року встановлено, що ОСОБА_2 на літо привезла дітей до бабусі та не забрала. Діти брудні, не відвідують навчальні заклади. Бабуся не в змозі створити належних умов для їх проживання та виховання за станом здоровя. Дітей вирішено влаштувати у Волинський обласний центр соціально психологічної реабілітації дітей.

З інформації Одеської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №8 вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до школи приходили охайно одягненні; при відвідуванні дітей на дому було виявлено, що вони знаходились під наглядом старшої сестри; навчанням та вихованням мати дітей не цікавилась. Сімя знаходилась на обліку як не благодійна.

Із відповіді Волинського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей вказано, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебувають в центрі з 09.09.2016 року. ОСОБА_2 дітей не відвідувала, по телефону з ними не спілкується, із заявами щодо повернення їх додому не зверталась.

Відповідно до копії постанов Любомльського районного суду ОСОБА_2 у 2012-2103 роках двічі притягувалась до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП.

Згідно довідки Шацького обєднаного управління Пенсійного фонду України відповідачка на обліку не перебуває та пенсію по втраті годувальника на дітей не отримує.

З характеристики відповідачки з місця проживання вбачається, що вихованням дітей займається на неналежному рівні. Періодично зловживає спиртними напоями, курить. По місцю проживання характеризується з посередньої сторони.

З висновку Любомльської райдержадміністрації вбачається, що ОСОБА_2 не забезпечує належного виховання та догляду дітям, ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, не проявляє належної турботи. Тому в інтересах дітей для надання їм статусу дітей, позбавлених батьківського піклування, доцільно позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно дочки ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4

Згідно із ч.ч.1-5 ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Пунктом 2 ч.1 ст.164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Аналізуючи досліджені докази та наведені норми закону, суд вважає, що на момент підготовки матеріалів позову вбачались підстави для позбавлення відповідачки батьківських прав щодо її неповнолітніх дітей. Це певною мірою підтверджено і в судовому засіданні, за виключенням характеристики ОСОБА_2 як схильної до зловживання спиртними напоями та аморального способу життя, оскільки такі дані не доведені жодними доказами.

Однак в судовому засіданні встановлено, що поведінка відповідачки спричинена також і скрутним матеріальним становищем та намаганнями здобути засоби для життя сімї, хоча, можливо, не завжди виправданим способом, а також конфліктними взаємовідносинами відповідачки з покійними чоловіком та батьком останнього.

В по справі встановлено, що відповідачка не повністю самоусунулась від виховання дітей, а її поведінка обумовлена сімейними та матеріальними обставинами. Крім цього, з інформації Волинського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей вбачається, що донька відповідачки ОСОБА_3 про маму відгукується позитивно, розповідає про достатній за нею догляд, а син відповідачки з огляду його малолітній вік нечасто, однак позитивно згадує маму.

Згідно з п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 позбавлення батьківських прав є крайнім заходом. Суд може у виняткових випа-дках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмо-вити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Враховуючи викладене, суд вважає, що висловлене в судовому засіданні відповідачкою бажання належним чином утримувати і виховувати своїх дітей свідчить про усвідомлення нею невідповідності своєї попередньої поведінки вимогам моралі та закону, а передбачені чинним законодавством заходи громадського та державного контролю за ставленням до дітей не вичерпані.

У звязку із наведеним суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212, 214 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позову Любомльської райдержадміністрації Волинської об-ласті в інтересах неповнолітніх ОСОБА_8, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відмовити.

Попередити ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання і утримання дітей.

Покласти на службу в справах дітей Любомльської райдержадміністрації контроль за виконанням ОСОБА_2 батьківських обов'язків.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення протягом 10 днів з дня його проголошення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд.

Головуючий : суддя С.С.Чишій

Повний текст рішення виготовлений 14.12.2016 року