Справа № 236/2940/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2016 м. Лиман

Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Бікезіної О.В..

за участю секретаря Плаксіної Є.В.,

заявника ОСОБА_1,

свідків: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лиман Донецької області цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Лиманський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту смерті, -

В С Т А Н О В И В :

22.11.2016 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті, заінтересована особа: Лиманський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, мотивуючи свої вимоги тим, що 01 жовтня 2016 року в м. Сніжне Донецької області помер його дід ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Причина смерті - постінфарктний кардіосклероз на фоні гіпертонічної хвороби. За фактом його смерті ОСОБА_5 міським відділом запису актів громадянського стану 04.10.2016 року було видано свідоцтво про смерть ДНР №037630. Оскільки вказане свідоцтво про смерть було видано на тимчасово окупованій території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, воно не відповідає встановленим вимогам законодавства України. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для прийняття спадщини. Просить суд встановити факт смерті ОСОБА_4 01 жовтня 2016 року в м. Сніжне Донецької області.

В судовому засіданні заявник підтримав заяву, надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, просив заяву задовольнити.

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (кожен окремо) суду показали, що є бабою та дідом заявника. Знали померлого ОСОБА_4 багато років, мешкали по сусідству в м. Сніжне Донецької області. Він був дідом заявника. Останні роки ОСОБА_4 хворів, переніс інфаркт. Помер ОСОБА_4 01 жовтня 2016 року в м. Сніжне Донецької області, в лікарні. Поховано його в м. Сніжне, вони були присутні при похованні. Саме ОСОБА_1 займався похованням ОСОБА_4

Представник заінтересованої особи - відділу державної реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі, вирішення заяви покладає на розсуд суду (а.с.21).

Всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги, вислухавши заявника, свідків, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив фактичні обставини і прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа, встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою.

Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною ОСОБА_3 України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України, яка розглядається невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Відповідно до роз'яснень, наданих в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 є донькою ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження ІІ-ШК №197583 від 25.10.1965 року (а.с.12).

ОСОБА_6 27.10.1979 року уклала шлюб з ОСОБА_7, який 24.08.1984 року було розірвано згідно рішення суду (а.с.11).

Згідно свідоцтва про народження серії ІV-НО №393067 від 31.07.1980 року ОСОБА_1 є сином ОСОБА_8.

Таким чином заявник ОСОБА_1 є онуком ОСОБА_4.

Заявник є внутрішньо переміщеною особою, фактичне місце проживання якого за адресою: Лиманський район, с. Ярова, вул. Зелена, 36, що підтверджується довідкою № від 06.07.2016 року (а.с.5).

Таким чином, заявник ОСОБА_1 має право подати заяву про встановлення факту смерті ОСОБА_4

Заявник підтверджує факт смерті ОСОБА_4 01 жовтня 2016 року в м. Сніжне Донецької області: лікарським свідоцтвом про смерть №161 від 03.10.2016 року, що її видано центральною міською лікарнею м. Сніжне ДНР (а.с.6), довідкою про причину смерті від 03.10.2016 року №160 (а.с.13), свідоцтвом про смерть серія ДНР №037630 від 04.10.2016 року, що його видано ОСОБА_5 міським відділом запису актів громадянського стану ДНР (а.с.14), свідоцтвом про захоронення ОСОБА_4 на кладовищі в м. Сніжне (а.с.10), фотографіями з місця поховання (а.с.8-9), квітанціями про оплату ритуальних послуг ( а.с. 7).

Заявник звертався до Лиманського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області зпроханням зареєструвати смерть ОСОБА_4, але в проведенні державної реєстрації смерті йому було відмовлено, оскільки свідоцтво про смерть видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження(а.с.15).

Розділом 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000 року, з із змінами, передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є:

а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть);

б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть);

в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть;

г) рішення суду про оголошення особи померлою;

ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час;

д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів;

е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Згідно зі ст. 14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для прийняття спадщини.

Суд сприймає надані заявником лікарське свідоцтво про смерть №161 від 03.10.2016 року, що її видано центральною міською лікарнею м. Сніжне ДНР, довідку про причину смерті від 03.10.2016 року №160, свідоцтво про смерть серія ДНР №037630 від 04.10.2016 року, що його видано ОСОБА_5 міським відділом запису актів громадянського стану ДНР, як носії конкретної інформації факту смерті ОСОБА_4, при цьому не може визнати їх належними та допустимими доказами, оскільки відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

В судовому засіданні заявником було доведено про неможливість одержання свідоцтва про смерть ОСОБА_4 іншим шляхом.

Досліджені докази у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи заявником іншими доказами було обґрунтовано доведені ті обставини, на які він посилався як на підстави своїх вимог.

На підставі викладеного, суд вважає доведеним факт смерті ОСОБА_4 01 жовтня 2016 року в м. Сніжне Донецької області.

На підставі Закону України « Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та керуючись ст. ст. 3, 8, 256, 257-1 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Лиманський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту смерті, - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, визнавши датою його смерті 01 жовтня 2016 року, місцем смерті - м. Сніжне Донецької області, Україна, причина смерті - постінфарктний кардіосклероз на фоні гіпертонічної хвороби.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Краснолиманський міський суд Донецької області в Апеляційний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною радою України, підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя