Справа № 347/2181/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2016 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Бельмеги М.В.

секретаря Борисової О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тюдівської сільської ради про визнання права власності на самочинне будівництво, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 подав на розгляд суду позовну заяву до Тюдівської сільської ради про визнання права власності на самочинне будівництво.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, надала суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав повністю і просив розглядати справу за його відсутності.

Із змісту позовних вимог ОСОБА_1, вбачається, що він народився і проживає в с. Тюдів Косівського району по даний час. В кінці 80-х років минулого сторіччя він розпочав будівництво житлового будинку на земельній ділянці, яка рахувалася за господарством в якому він проживав. На даний час це АДРЕСА_1. В 1990 році позивач завершив таке будівництво і з того часу проживає в ньому. Будь-яких дозволів на будівництво він не отримував і не виготовляв відповідної документації. Рішенням Тюдівської сільської ради від 25 серпня 1997 року позивачу передано у власність земельну ділянку площею 0,17 га., на якій був розташований житловий будинок. За цільовим призначенням ця ділянка відносилася до земель для ведення особистого селянського господарства. На даний час позивач має намір належним чином зареєструвати своє право власності на це житло. Однак вчинити таку дію він не може оскільки житло побудовано самочинно. Для визнання права власності позивача на самочинно збудоване житло, узаконення такого будівництва, рішенням Тюдівської сільської ради від 31 жовтня 2016 року за заявою позивача було змінено цільове призначення вказаної земельної ділянки, а саме на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку.

Просив визнати за нею право власності на самочинно збудоване нерухоме майно - житловий будинок, що по АДРЕСА_1

Представник відповідача Тюдівської сільської ради - сільський голова Довганюк О.І. у судове засідання не з'явився, подав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. З позовними вимогами згідний.

Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню із таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Так, із довідки № 716 від 18 серпня 2016 року виданої виконавчим комітетом Тюдівської сільської ради вбачається, що поштова адреса житлового будинку ОСОБА_1, АДРЕСА_1, рік побудови 1991.

Відповідно до копії державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_1 від 13 січня 1998 року вбачається, що ОСОБА_1 на підставі рішення Тюдівської сільської ради від 25 серпня 1997 року № 8 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,17 га для ведення особистого підсобного господарства.

Згідно з копією витягу з рішення № 658 від 31 жовтня 2016 року Тюдівської сільської ради вбачається, що сесія сільської ради вирішила затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд площею 0,1794 га. в АДРЕСА_1 і змінити цільове призначення земельної ділянки кадастровий номер - НОМЕР_2, площею 0,1794 га з ведення особистого селянського господарства на для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою АДРЕСА_1.

Відповідно до копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку сформованого 07 листопада 2015 року і копії Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна сформованої 05 серпня 2016 року вбачається, що вищевказана земельна ділянка кадастровий номер - НОМЕР_2, площею 0,1794 га, належить на праві приватної власності ОСОБА_1, а цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Згідно з копією виписки з погосподарської книги № 234/02.2-18 від 30 серпня 2016 року виданої Тюдівською сільською радою вбачається, що належний ОСОБА_1 житловий будинок має адресу АДРЕСА_1 рік побудови 1990. Господарство складається з житлового будинку загальною площею 546,1 кв.м., житловою площею 257,4 кв.м., літньої кухні площею 83,2 кв.м., альтанки 31,5 кв.м.

Вартість вказаного житлового будинку з належними до нього будівлями і спорудами, відповідно до копії висновку № 021216 становить 107 930,00 грн.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Згідно з ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що е була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Згідно з п. 15 і п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30 березня 2012 року «практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» Виходячи зі змісту частини третьої статті 376 ЦК, при доведенні визначених нею умов суд може визнати право власності на самочинно збудоване майно також за особою, яка його збудувала, якщо після закінчення будівництва земельну ділянку цій особі було передано у власність або надано у користування, або з власником земельної ділянки, на якій розміщено майно, укладено договір суперфіцію (частина перша статті 413 ЦК) відповідно до її цільового призначення. Вирішуючи справи такої категорії, суд має виходити з того, що надання земельної ділянки під уже збудоване нерухоме майно чи укладення договору суперфіцію може відбутися як до пред'явлення позову до суду, так і після цього.

Враховуючи, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього, строк позовної давності на вимоги про проведення перебудови самочинно збудованого чи такого, що будується, житлового будинку, прибудови до нього, будівлі, споруди чи іншого нерухомого майна, а також про знесення таких об'єктів не вважається пропущеним незалежно від тривалості часу, який минув після закінчення чи початку будівництва.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про правомірність та обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на самочинне будівництво, оскільки саме такий спосіб захисту порушеного права забезпечить належне його відновлення.

На підставі наведеного, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 16, 376 ЦК України, керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, жителем с. Тюдів Косівського району Івано-Франківської області, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно - житловий будинок, що по АДРЕСА_1

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Косівський районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.В. Бельмега