Провадження № 2/522/3552/16
Справа № 522/1137/16-ц
УХВАЛА

21 березня 2016 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

при секретарі Шевчик В.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору позики недійсним та визнання відносин сторін, що регулюються правилами договору інвестування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі 27.01.2016 року звернулись до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, за якою просили визнати договір позики ВРМ №206293 від 10.08.2011 року, укладений між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, недійсним; визнати, що правовідносини сторін регулюються правилами щодо правочину договору інвестування.

Ухвалою суду від 26.02.2016 року провадження у справі відкрито.

У позовній заяві позивачі також заявили клопотання про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №2135 від 03.06.2014 року та виконавчого напису №992 від 03.06.2014 року, виданими приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4. Заява обґрунтовується тим, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому ускладнити виконання рішення суду.

У судовому засіданні 21.03.2016 року позивачі подане клопотання про забезпечення позову підтримали та просили задовольнити. Додатково пояснили, що приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_4 03.06.2014 року видані два виконавчі написи:

виконавчий напис № 2135 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 невиплачених в строк на підставі договору позики від 10.08.2011 року (зареєстрований в реєстрі за №2277) із змінами коштів на суму 434 905, 27 грн.;

виконавчий напис № 992 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 невиплачених в строк на підставі договору позики від 10.08.2011 року (зареєстрований в реєстрі за №2277) із змінами коштів на суму 438 647, 05 грн..

Та на теперішній за вказаними виконавчими написами відкриті виконавчі провадження. Зважаючи на те, що вказаний договір позики є частиною інвестиційного договору 1-І від 10.08.2011 року та був укладений з метою реалізації інвестиційного проекту та його потреб, та є предметом розгляду даної справи, звернення стягнення за спірними договором позики у подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідач у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином, причини неявки суду не повідомили, чим позбавила суд можливості вислухати її думку. Суд, з урахуванням положень ч.4 ст. 169 ЦПК України, за згодою позивачів ухвалив слухати справу за відсутності відповідача.

Заява про забезпечення позову підлягає розгляду за правилами, встановленими частиною 1 статті 153 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання позивачів.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом ч. 1 ст. 151 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. (п.4 постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

З матеріалів позовної заяви вбачається, що приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_4 03.06.2014 року було видано два виконавчі написи №2135 та №992, за якими стягується заборгованість з ОСОБА_2, ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошових коштів за договором позики від 10.08.2011 року (номер у реєстрі №2277). На теперішній день у відношенні позивачів за вказаними виконавчими написами відкритті виконавчі провадження.

Зважаючи, що предметом спору даної цивільної справи є визнання недійсним договору позики ВРМ №206293 від 10.08.2011 року, укладений між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (запис у реєстрі №2277), саме за яким видано вищезгадані виконавчі написи №2135 та №992, то усе вищевикладене надає суду достатні підстави передбачати вірогідність порушення прав та інтересів позивачів у разі невжиття судом заходів забезпечення, які заявлені позивачами.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання позивачів та вважає за необхідне його задовольнити.

Вжиті заходи мають бути застосовані до розгляду та вирішення судом справи, допоки наявність підстав для забезпечення позову не буде заперечена протилежною стороною. У звязку з цим, суд розяснює стороні відповідача право звернутися із заявою про скасування вжитих судом заходів в разі наявності обґрунтованих підстав для таких процесуальних дій.

Це судове рішення не може бути розглянуто в якості оцінки обставин по справі, а постановлено судом в силу наявності обґрунтованих підстав передбачати можливість порушення прав позивачів у разі невжиття таких заходів.

Керуючись ст.ст. 3, 11, 57, 154, 169, 208-210 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд,

У Х В А Л И В :

Клопотання позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 про забезпечення позову - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом № 2135, виданим 03.06.2014 року приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_4, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 невиплачених у строк на підставі договору позики від 10.08.2011 року (зареєстрований в реєстрі за №2277) із змінами коштів на суму 434 905, 27 грн.;

Вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом № 992, виданим 03.06.2014 року приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_4, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 невиплачених в строк на підставі договору позики від 10.08.2011 року (зареєстрований в реєстрі за №2277) із змінами коштів на суму 438 647, 05 грн..

Копію ухвали суду для виконання направити сторонам, Першому Київському відділу ДВС ОМУЮ.

Виконання ухвал з питань забезпечення позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Ухвала з питань забезпечення позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Домусчі Л.В.

21.03.2016