Провадження № 2-2111/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 лютого 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - Лазаренко В.В.
при секретарі - Кучерині Ю.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та відшкодування збитків, -
В обґрунтування своїх вимог вказав, що 02.07.2015 між ним і ОСОБА_2 був укладений договір №02/07/15, за яким він як орендодавець надав, а ОСОБА_2 як орендар прийняв у користування легковий автомобіль марки «DAEWOO», модель NEXIA, 2008 року випуску, номер шасі НОМЕР_2, колір синій, тип Седан-В, державний номер НОМЕР_1 строком на 36 місяців, з платою за користування 56,00 дол. США в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на день здійснення оплати - на тиждень, та 2920,00 дол. США в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на день здійснення оплати - на рік. Передача автомобіля в оренду здійснена за актом прийому-передачі від 02.07.2015, відповідно до якого він передав відповідачу автомобіль у відмінному стані, без пошкоджень, разом із оригіналом свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3, автомагнітолою, ключами від автомобіля та сигналізацією, балоном ГБО, запасним колесом, балонним ключем. За умовами укладеного договору відповідач зобов'язався використовувати автомобіль за цільовим призначенням, здійснювати за свій рахунок і своєчасно технічне обслуговування, поточний ремонт автомобіля, вчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату, усувати за свій рахунок наслідки аварій і пошкоджень автомобіля, що виникли під час його експлуатації або в повній мірі компенсувати вартість ремонту автомобіля орендодавцю, у випадку повернення автомобіля орендодавцю повернути у тому технічному стані в якому він був отриманий, з урахуванням нормального зносу за актом приймання-передачі.
Проте, ОСОБА_2 порушив умови договору оренди, у передбаченому договором порядку автомобіль йому не повернув. Зокрема, 20.08.2015 відповідач покинув автомобіль на парковці ТОВ «Епіцентр К», за адресою вул. Братиславська, 11, про що повідомив по телефону. Автомобіль був залишений в аварійному стані, і крім того, з автомобіля було витягнуто магнітолу, акумулятор, було відсутнє запасне колесо та балонний ключ, розбито скло, технічний паспорт та ключі були залишені в машині. Також відповідачем не внесено в повному обсязі орендну плату на визначених договором умовах.
Окрім того, вказує, що відповідно до умов укладеного між ним та ОСОБА_2 договору оренди, у випадку повернення автомобіля раніше вказаного в договорі строку - оплата за автомобіль розраховується згідно ціни прокату. У зв'язку з цим, вартість оренди за період з 02.07.2015 по 20.08.2015 становить 735 дол. США, в той час як відповідач сплатив на його користь за указаний період всього 392,00 дол. США. Відповідно просить стягнути з відповідача недоплачену оренду плату за період з 02.07.2015 по 20.08.2015 у розмірі 392 дол. США, що за курсом НБУ станом на 15.09.2015 складає 8604,40 грн.
Також позивач вказує, що зобов'язання відповідача сплачувати орендну плату припиняється з моменту підписання сторонами відповідного акту прийому-передачі предмету договору оренди, а оскільки автомобіль не був повернутий належним чином, обов'язок відповідача по сплаті оренди припинений не був. Відповідно просить стягнути з відповідача орендну плату за період з 20.08.2015, коли ним було покинуто автомобіль, по 15.09.2015, виходячи з її розміру 56,00 дол. США за кожен тиждень, у сумі 168,00 дол. США, що за курсом НБУ становить 3687,60 грн.
Також зазначає, що відповідно до умов укладеного між ним та ОСОБА_2 договору оренди, у випадку прострочення орендної плати орендодавець має право нараховувати неустойку у розмірі 100,00 грн. за кожен день прострочення. Оскільки відповідач з 20.08.2015 прострочив внесення орендної плати, просить стягнути з нього пеню за 26 днів прострочки у розмірі 2600,00 грн.
Окрім того, просить стягнути з відповідача витрати понесені ним за проведення оцінки вартості збитку у розмірі 700,00 грн. та судові витрати.
Представник позивача - ФОП ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, згідно якої просить розглянути справу в його відсутність, згодний на розгляд справи в заочному порядку.
Відповідач ОСОБА_4, повідомлений про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки суд не повідомив, про розгляд справи за його відсутності не просив, у зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу в заочному порядку відповідно до положень ст. 224 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи і оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
За змістом ст.ст. 11, 509, 525, 530 Цивільного кодексу України (ЦК), зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.
Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
В силу ст.ст. 626, 629, 638 ЦК, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Як визначено положеннями ч. 1 ст. 759 ЦК, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
Згідно ч.ч. 1 та 3 ст. 760 ЦК, предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом.
Зокрема, у відповідності до ст. 798 ЦК, предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо.
Згідно ч.ч. 1 та 5 ст. 762 ЦК, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 763 ЦК, договір найму укладається на строк, встановлений договором.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 773 ЦК, наймач зобов'язаний користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору.
Положеннями ч. 1 ст. 801 ЦК визначено, що наймач зобов'язаний підтримувати транспортний засіб у належному технічному стані.
Згідно ст. 803 ЦК, наймач зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані у зв'язку із втратою або пошкодженням транспортного засобу, якщо він не доведе, що це сталося не з його вини.
За правилами ч. 1 ст. 785 ЦК, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 02.07.2015 між ФОП ОСОБА_1 і ОСОБА_2 був укладений договір №02/07/15, за яким ФОП ОСОБА_1 як орендодавець надав, а ОСОБА_2 як орендар прийняв у користування легковий автомобіль марки «DAEWOO», модель NEXIA, 2008 року випуску, номер шасі НОМЕР_2, колір синій, тип Седан-В, державний номер НОМЕР_1.
У відповідності до п.п. 2.1, 1.2 договору визначено строк користування автомобілем: 36 місяців до 02.07.2018 включно; визначено плату за користування: у розмірі 56,00 дол. США в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на день здійснення оплати - на тиждень, та 2920,00 дол. США в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на день здійснення оплати - на рік.
Пунктами 3.1, 5.2 договору сторонами погоджено, що передача в оренду та повернення автомобіля проводиться за актом прийму-передачі.
Відповідно до п. 5.3 договору, у випадку повернення автомобіля раніше вказаного в договорі строку - оплата за автомобіль розраховується згідно ціни прокату, зокрема, від 31 до 92 діб - 15 у.о./ 1 день.
Згідно п. 4.1 договору відповідач взяв на себе зобов'язання, зокрема, використовувати автомобіль за цільовим призначенням, здійснювати за свій рахунок і своєчасно технічне обслуговування, поточний ремонт автомобіля, вчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату, усувати за свій рахунок наслідки аварій і пошкоджень автомобіля, що виникли під час його експлуатації або в повній мірі компенсувати вартість ремонту автомобіля орендодавцю, у випадку повернення автомобіля орендодавцю, повернути у тому технічному стані, в якому він був отриманий, з урахуванням нормального зносу.
З матеріалів справи вбачається, що позивач свій обов'язок щодо надання у користування відповідача автомобіля виконав належним чином.
Так, згідно акту прийому-передачі від 02.07.2015 засвідченого підписами сторін, позивач передав відповідачу автомобіль у відмінному стані, без пошкоджень, разом із оригіналом свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3, авто магнітолою, ключами від автомобіля та сигналізацією, балоном ГБО, запасним колесом, балонним ключем.
В той же час з боку відповідача має місце порушення умов договору.
Як зазначено позивачем, 20.08.2015 відповідач покинув автомобіль на парковці ТОВ «Епіцентр К», за адресою вул. Братиславська, 11, про що повідомив по телефону. Автомобіль був залишений в аварійному стані, і крім того, з автомобіля було витягнуто магнітолу, акумулятор, було відсутнє запасне колесо та балонний ключ, розбито скло, технічний паспорт та ключі були залишені в машині.
Разом з цим порядок припинення договору оренди на вимогу орендаря, передбачений п.п. 7.4, 5.2 укладеного між сторонами договору.
Зокрема, згідно п. 7.4 договору, дія останнього може бути припинена на вимогу орендаря при умові повернення автомобіля у технічно справному стані, в якому він був отриманий згідно акту прийому-передачі (з урахуванням нормального зносу) та відсутності будь-якої заборгованості перед орендодавцем. Відповідно до п. 5.2 договору, повернення автомобіля проводиться за актом прийому-передачі, з підписанням двох сторін.
Проте, відповідачем в порушення умов договору предмет оренди у визначеному договором порядку повернутий не був. Доказів на спростування обставин щодо залишення автомобіля на парковці у аварійному стані зазначених позивачем, з боку відповідача суду не надано.
Відповідно до п.п. 8.3, 8.4 договору, орендар несе повну матеріальну відповідальність за збереження орендованого автомобіля і у випадку пошкодження чи втрати авто (згідно з п. 5.6 договору) зобов'язаний відшкодувати завдану шкоду чи надати рівноцінний автомобіль протягом 5 днів після його пошкодження чи втрати. У випадку затримання відшкодування шкоди, за кожен день прострочення відповідач зобов'язаний сплатити на його користь пеню у розмірі 1% від вартості завданих пошкоджень чи оціночної вартості авто.
Позивач ФОП ОСОБА_1 з метою визначення матеріального збитку звернувся до ФОП ОСОБА_3
Доказів на підтвердження того, що зазначені вище збитки завдані не з вини відповідача, з боку останнього суду не надані.
Зважаючи, що позивачем понесені витрати за проведення оцінки вартості збитків, у відповідності до положень ст. 22 ЦК, дані витрати належить покласти на рахунок відповідача.
Окрім того, як зазначено позивачем, відповідач має перед ним заборгованість по орендній платі. За період з 02.07.2015 по 20.08.2015 відповідач сплатив на його користь 392,00 дол. США.
Пунктом 5.3 договору сторонами погоджено, що у випадку повернення автомобіля раніше вказаного в договорі строку - оплата за автомобіль розраховується згідно ціни прокату, яка складає: 1-7 діб - 30 у.о./ 1 день, 7-14 діб - 25 у.о./ 1 день, 14-30 діб - 20 у.о./ 1 день, 31-92 діб - 15 у.о./ 1 день.
Таким чином, оскільки відповідач повернув автомобіль раніше строку, погодженого у п. 2.1 договору, розмір орендної плати визначається на умовах передбачених п. 5.3 договору, та за період з 02.07.2015 по 20.08.2015 становить 735,00 дол. США.
Отже, ґрунтуючись на положеннях п.п. 5.3 договору, положеннях ст. 762 ЦК, враховуючи, що з боку відповідача не представлено доказів, які підтверджують внесення орендної плати у іншому розмірі, ніж зазначено позивачем, з відповідача на користь останнього підлягає стягненню 343,00 дол. США в рахунок плати за користування предметом оренди.
У зв'язку з цим, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача орендної плати за період з 02.07.2015 по 20.08.2015 є законними та обгрунтованими, а тому підлягають частковому задоволенню - у розмірі 343,00 дол. США, що в гривневому еквіваленті станом на 15.09.2015 по курсу НБУ складає 343,00 * 21,95 = 7528,85 грн. При цьому, суд зважає на те, що у представленому розрахунку розміру недоплаченої орендної плати за вказаний період, позивачем допущену технічну помилку /взято за основу розмір недоплаченої орендної плати 392 дол. США/, а тому в іншій частині цих вимог належить відмовити.
Обґрунтованими на думку суду слід визнати і вимоги позивача в частині стягнення з відповідача орендної плати за період з 20.08.2015 по 15.09.2015.
Оскільки відповідачем не було передано позивачу автомобіль за актом прийому-передачі, як це передбачено умовами договору, на відповідачеві лежить обов'язок сплатити на користь позивача орендну плату за вказаний період, розмір якої згідно представленого суду розрахунку складає 168,00 дол. США, що за курсом НБУ станом на 15.09.2015 становить 3687,60 грн.
Отже, ґрунтуючись на положеннях п.п. 5.2 договору, положеннях ст. 762 ЦК, враховуючи, що з боку відповідача не представлено доказів, які підтверджують внесення орендної плати за період з 20.08.2015 по 15.09.2015, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в цій частині є законними, а тому підлягають задоволенню.
За правилами ст. 611 ЦК, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Згідно ст. 610 ЦК, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
У відповідності до ч. 1 ст. 549 ЦК, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.
Як вбачається із укладеного сторонами договору, в п. 8.6 сторонами погоджено, що у випадку прострочення орендної плати орендодавець має право нараховувати, а орендар зобов'язується сплатити неустойку у розмірі 100,00 грн. за кожен день прострочення.
Судом встановлено, що на час розгляду справи заборгованість відповідача по орендній платі не погашена та з 20.08.2015 має місце прострочення виконання.
Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача неустойки за прострочення сплати орендної плати за період з 20.08.2015 по 15.09.2015 в розмірі 2600,00 грн. суд визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
З боку відповідача суду не представлено жодного доказу на спростування вимог позивача.
В той же час, вимоги позивача зайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, дослідження письмових доказів у справі.
В силу вимог статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення вимог позивача, суд відповідно до ст. 88 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору в розмірі 646,37 грн.
Керуючись ст.ст. 11, 509, 525, 530 626, 629, 634, 638, 759, 760, 762, 763, 773, 785, 798, 801, 803 Цивільного кодексу України, ст.ст. 5, 6, 10, 11, 57-58, 60, 88, 208-209, 212-215, 224, 226 ЦПК України, суд
Позов задовольнити частково.
Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: