Справа № 755/452/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ластовки Н.Д.,

при секретарі Панасюк Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,

в с т а н о в и в :

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_3 на їх користь матеріальної шкоди в сумі по 10 487,62 грн. кожному, моральної шкоди в сумі по 10 000,00 грн. кожному, а також на користь позивача ОСОБА_2 суму витрат за проведення експертної оцінки матеріальних збитків після залиття в розмірі 1 500,00 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 11.07.2015 року квартира АДРЕСА_1, власниками якої у рівних частках є позивачі, була затоплена, у зв'язку з чим позивач ОСОБА_2 в день залиття звернулась до ЖЕД № 412 з метою встановлення причини залиття та обсягу пошкодження майна. 15.07.2015 року після обстеження працівниками ЖЕД № 412 було встановлено, що після залиття в квартирі АДРЕСА_2 пошкоджено: стіни та стеля в ванній кімнаті, стіни та стеля у вбиральній кімнаті, стеля та стіни в коридорі, стеля кухні, а також в кухні та коридорі пошкоджено паркетну підлогу та електропроводку квартири, про що складено Акт обстеження квартири від 15.07.2015 року. Крім того з Акту обстеження квартири АДРЕСА_2 вбачається, що 13.07.2015 року слюсарем-сантехніком ЖЕД № 412 була обстежена квартира АДРЕСА_1, яка на праві власності належить відповідачу ОСОБА_3, та встановлено, що причиною залиття квартири АДРЕСА_1 стало необережне поводження мешканців квартири АДРЕСА_5 із сантехобладнанням. З метою визначення розміру шкоди, заподіяної позивачам як власникам квартири та з метою визначення вартості ремонтно-відновлювальних робіт квартири позивачів, ОСОБА_2 13.08.2015 року звернулась до ФОП ОСОБА_5, яким складено Звіт № 94/15 від 01.09.2015 року про визначення розміру матеріальних збитків у квартирі АДРЕСА_1, у відповідності до якого розмір матеріального збитку, завданого позивачам в результаті залиття квартири, яке трапилось 11.07.2015 року становить 20 975,24 грн. За проведення оцінки визначення матеріальних збитків позивачем ОСОБА_2 було оплачено послуги оцінювача у розмірі 1 500,00 грн.

Таким чином, позивачі вважають, що крім матеріальної шкоди їм завдано моральну шкоду, яка пов'язана з тим, що внаслідок значного психічного впливу обставин, пов'язаних із залиттям квартири, вони зазнали душевних страждань, які полягають у хвилюваннях через збитки, завдані їхньому майну, дискомфорті та погіршенні самопочуття, внаслідок випару вологи у квартирі, що негативно відобразилось на стані здоров'я позивачів, відповідач не бажає добровільно відшкодувати завдану шкоду, тому позивачі вимушені витрачати час на проведення обстеження квартири, для з'ясування розміру завданої матеріальної шкоди, звертатись до фахівців за правовою допомогою та з позовом до суду з приводу захисту їхніх прав та інтересів як власників житла, тому позивачі оцінюють завдану їм моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн., яку просять відшкодувати за рахунок відповідача у судовому порядку в рівних частинах, тобто по 10 000,0 грн. кожному.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, що містить зміст позовної заяви.

Представник позивачів ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, що містить зміст позовної заяви, та пояснень, наданих позивачем під час судового розгляду справи.

Представник відповідача ОСОБА_7 в судовому засіданні проти позову заперечував в повному обсязі, додатково пояснив, що дійсно 11.07.2015 року відбулось залиття в квартирі АДРЕСА_1, належній на праві власності відповідачу ОСОБА_3, що призвело до залиття квартири, належній на праві власності позивачам, однак представником зазначено, що причиною ушкодження сантехніки в ванній кімнаті зазначеної квартири відповідача є несанкціоноване збільшення напору води, тому відсутня вина відповідача ОСОБА_3 у залитті, що виключає її відповідальність в розрізі спірних правовідносин.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_2, представника позивачів ОСОБА_6, представника відповідача ОСОБА_7, надавши оцінку показанням свідка ОСОБА_8, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших відносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Судом встановлено, що двокімнатна квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної власності в рівних частках ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що підтверджено Свідоцтвом про право власності на житло, виданим Дніпровською районною державною адміністрацією м. Києва від 20.02.2002 року, та Договором дарування частини квартири, посвідченим державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори Коноваловою В.М. від 25.12.2003 року. (а.с. 7; 8; 9)

Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, виданого Дніпровською районною радою м. Києва від 14.07.1995 року, та Договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори Лазарєвою Л.І. від 23.02.1999 року, квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_3. (а.с. 53; 54)

За даними Довідки Форми № 3, виданої Житлово-експлуатаційною дільницею № 412 в м. Києві від 23.10.2015 року, в квартирі АДРЕСА_1 зареєстрованих осіб немає. (а.с. 95)

Відповідно до Акту на предмет обстеження квартири АДРЕСА_3, складеного 15.07.2015 року працівниками Житлово-експлуатаційної дільниці № 412, 11.07.2015 року о 00.00 год. ночі на центральну диспетчерську поступила заявка від мешканців квартир АДРЕСА_4, АДРЕСА_2 про залиття з вищерозташованої квартири АДРЕСА_1. При приїзді аварійної служби мешканців квартири АДРЕСА_1 не було дома, доступу до квартири не надано. Аварійною службою було перекрито водопостачання. 13.07.2015 року слюсарем-сантехніком була обстежена квартира АДРЕСА_1, причина залиття: по необережному поводженні мешканців квартири АДРЕСА_1 до сантехобладнання. Сантехнічне обладнання обстежених квартир знаходиться в робочому стані. (а.с. 41; 117)

За даними Акту, складеного комісією в складі представників електротехнічної лабораторії ПП БК «Будмонтажсервіс» від 11.08.2015 року, в квартирі АДРЕСА_2 при візуальному огляді встановлено пошкодження живлячих електричних ліній через залив водою в кухні, ванній, туалетній кімнаті та в коридорі. (а.с. 42-43; 44-47)

Відповідно до Звіту № 94/15 визначення розміру матеріальних збитків, складеного 01.09.2015 року оцінювачем ФОП ОСОБА_11, розмір матеріального збитку, який завдано власниці в результаті залиття квартири АДРЕСА_2, яке трапилось 11.07.2015 року, станом на момент складання даного звіту становить 20 975,24 грн. Під час огляду було виявлено ознаки залиття з пошкодженням оздоблення ванної, вбиральні, кухні та коридору, які детально описано у долученому до Звіту Акті від 20.08.2016 року. (а.с. 11-40)

За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду завдано не з її вини. ( ч.1 та 2 ст.1166 Цивільного кодексу України)

За змістом цієї статті обов'язок відшкодувати заподіяну шкоду покладається на особу, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Крім застосування принципу вини шкода підлягає відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв'язку між неправомірними діями особи, яка заподіяла шкоду, і самою шкодою. Відсутність хоча б одного з елементів складу цивільного правопорушення виключає настання відповідальності, передбаченої ст.1166 Цивільного кодексу України.

Деліктне зобов'язання - це зобов'язання, в якому особа, що протиправно і винно заподіяла шкоду особистості громадянина або його майну, зобов'язана її відшкодувати, а потерпілий має право на відшкодування заподіяної шкоди у повному обсязі.

У деліктних цивільних правовідносинах реалізуються зобов'язально-правові засоби захисту абсолютних прав. Потерпілий набуває права вимоги про відшкодування збитків, і він має право пред'явити позов про збитки. Праву потерпілого відповідає обов'язок заподіювача шкоди відшкодувати заподіяну шкоду.

Як убачається з матеріалів справи, предмет спору становлять вимоги позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які є співвласниками квартири АДРЕСА_2, з приводу відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої їм залиттям вищезазначеної квартири, вказуючи суб'єктом деліктного зобов'язання відповідача ОСОБА_3, як власника квартири АДРЕСА_1, з вини якої, внаслідок необережного поводження із сантехнічним обладнанням, позивачам завдано шкоду, відшкодування якої підлягає до вирішення в межах даного провадження.

Згідно ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 показав, що він працює слюсарем-сантехніком ЖЕД № 412, 13.07.2015 року після перекриття аварійною службою водопостачання в будинку № АДРЕСА_1, він обстежив квартиру АДРЕСА_1 зазначеного будинку на предмет встановлення причини залиття, яке відбулось 11.07.2015 року. При проведенні огляду сантехнічного обладнання, свідком було виявлено пошкодження, а саме, тріщину, ексцентрика змішувача у ванній кімнаті, внаслідок чого відбулось залиття оглянутої квартири та нижче розташованих квартир будинку, сантехнічне обладнання у вбиральні та на кухні було в робочому стані, що зазначено також комісією ЖЕД № 412 при складанні Акту від 15.07.2015 року. При цьому свідок заперечив причину залиття - збільшення тиску подачі води в будинку, вказуючи на технічну неможливість останнього.

Відповідно до вимог ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 179 Житлового кодексу УРСР користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і при будинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.18 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 08 жовтня 1992 року №572, власники квартир зобов'язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків, дотримувати правил пожежної безпеки. При появі несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємства по обслуговуванню житла.

Відповідно до частини першої статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Аналізуючи наявні у справі докази в їх сукупності, приймаючи до уваги пояснення сторони позивачів, заперечення уповноваженого представника відповідача, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відшкодування відповідачем ОСОБА_3 на користь позивачів матеріальної шкоди у розмірі 20 975,24 грн., тобто по 10 487,62 грн. кожному, визначеної відповідно до Звіту № 94/15, складеного 01.09.2015 року оцінювачем ФОП ОСОБА_11, завданої позивачам, як співвласникам квартири, внаслідок її залиття, - оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено факт залиття квартири позивачів 11.07.2015 року внаслідок пошкодження сантехнічного обладнання у ванній кімнаті в квартирі, належній відповідачу на праві власності, та зазначені обставини не заперечено представником відповідача в судовому засіданні. При цьому суд приймає до уваги показання свідка ОСОБА_8, який, працюючи слюсарем-сантехніком ЖЕД № 412, здійснював огляд сантехнічного обладнання квартири відповідача після залиття та встановив, що залиття відбулось внаслідок ушкодження (наявна тріщина) ексцентрика змішувача у ванній кімнаті квартири, та свідком заперечено факт ушкодження змішувача саме за наслідками збільшення тиску подачі води у будинку, вказуючи на технічну неможливість останнього, що, відповідно, спростовує твердження представника відповідача, яким не надано суду доказів відсутності вини з боку відповідача у залитті, в тому числі доказів збільшення тиску води в будинку в день залиття та доказів ушкодження сантехнічного обладнання в квартирі відповідача саме за наслідками збільшення тиску подачі води у будинок. Тому за наявності складової деліктного зобов'язання, на відповідача покладено обов'язок щодо відшкодування шкоди позивачам, завданої внаслідок залиття належної їм на праві власності квартири, в тому числі на відшкодування позивачу ОСОБА_2 понесених нею витрат на проведення оцінки визначення розміру завданої матеріальної шкоди, сума яких складає 1 500,00 грн., сплачених позивачем відповідно до товарного чеку № 94/15 від 01.09.2015 року, копію якого долучено до матеріалів справи (а.с. 10).

Таким чином суд дійшов висновку, що позивачами правомірно заявлено вимоги з приводу відшкодування їм шкоди, завданої внаслідок залиття квартири з вини відповідача, тому з відповідача підлягає стягненню матеріальна шкода в розмірі 20 975,24 грн., тобто по 10 487,62 грн. на користь кожного позивача, відповідно до заявлених позовних вимог, в тому числі відшкодуванню на користь позивача ОСОБА_2 підлягають витрати у розмірі 1 500,00 грн., понесені нею внаслідок оплати послуг експерта за проведення експертної оцінки матеріальних збитків після залиття.

Відповідно до вимог ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

За нормою ст. 269 Цивільного кодексу України, особисті немайнові права належать кожній фізичній особі від народження або за законом. Особисті немайнові права фізичної особи не мають економічного змісту. Особисті немайнові права тісно пов'язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитись від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав. Особистими немайновими правами фізична особа володіє довічно.

Правовідносини, що виникають із заподіяння позадоговірної моральної шкоди, регулюються ст.ст. 23, 1167 ЦК України, зі змісту яких випливає, що моральна шкода компенсується лише винною особою.

Згідно роз'яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Таким чином, з урахуванням вимог позивачів в частині стягнення на їх користь моральної шкоди, яка завдана позивачам внаслідок залиття належної їм на праві власності квартири, та пов'язана з розладом нормального життя позивачів, нервовою напругою та переживаннями, пов'язаними з необхідністю проведення відновлюваного ремонту квартири, витратою часу на проведення обстеження квартири для визначення розміру матеріального збитку, зверненням до суду за захистом порушених прав, неможливістю врегулювання питання мирним шляхом, суд дійшов висновку, що в розрізі даного спору відповідачем ОСОБА_3 має бути відшкодовано на користь позивачів моральна шкода, яку суд визначає в розмірі 4000,00 грн., яка підлягає до відшкодування на користь позивачів у рівних частках, тобто по 2 000,00 грн. кожному.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, підлягає частковому задоволенню, а саме, з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 підлягає відшкодуванню матеріальна шкода в розмірі 10 487,62 грн., моральна шкода в розмірі 2 000,00 грн., та з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2 підлягає відшкодуванню матеріальна шкода в розмірі 10 487,62 грн., витрати на оплату послуг оцінки матеріальних збитків в сумі 1 500,00 грн. та моральна шкода в розмірі 2 000,00 грн., в іншій частині заявлених позовних вимог позов задоволенню не підлягає.

В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з урахуванням задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивачів підлягає відшкодуванню судовий збір у розмірі по 487,20 грн. кожному, сплачений позивачами під час звернення з даним позовом до суду.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 23, 269, ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, ст. 179 Житлового кодексу УРСР, п. 18 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, ст.ст. 10, 58, 88, 208-209, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 10 487,62 грн., моральну шкоду в сумі 2 000,00 грн. та судовий збір у розмірі 487,20 грн., а всього на загальну суму 12 974 (дванадцять тисяч дев'ятсот сімдесят чотири) гривні 82 копійки.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в сумі 10 487,62 грн., моральну шкоду в сумі 2 000,00 грн., витрати на оплату послуг оцінки матеріальних збитків в сумі 1 500,00 грн. та судовий збір у розмірі 487,20 грн., а всього на загальну суму 14 474(чотирнадцять тисяч чотириста сімдесят чотири) гривні 82 копійки.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Києва, яка подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я: