Номер справи 623/2494/16-ц
Номер провадження 2/623/1149/2016
15 грудня 2016 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області
у складі: головуючого судді Бєссонової Т.Д.
за участю секретаря Ноль С.В.
судового розпорядника Максименка Р.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізюмі справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,-
20 вересня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, в якій зазначив, що на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Ізюмської державної нотаріальної контори 22 жовтня 2007 року за реєстровим номером 3-3277 йому належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2.
В зазначеній квартирі, після її продажу, залишилися зареєстрованими колишні власники квартири ОСОБА_3 та ОСОБА_4 а також ОСОБА_5
З 22 жовтня 2007 року, після укладення договору купівлі-продажу, відповідачі в квартирі не мешкають.
Реєстрація відповідачів в квартирі, що належить йому на праві власності, порушує його права власника житла, оскільки він змушений оплачувати комунальні послуги за осіб, які фактично не проживають і не користуються житлом, перешкоджає йому оформити субсидію.
Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судове засідання не з»явились, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи у їх відсутності не надали.
Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених ст.157 цього Кодексу, у разі неявки в судове засідання однієї із сторін, про яких немає відомостей, що їм вручені судові повістки, або оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнані поважними.
Неявка сторін, або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.
Враховуючи строки розгляду справи суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, оскільки вони належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи та без поважних причин повторно не з"явились в судове засідання, заперечень проти позову не надали, заяви про розгляд справи у їх відсутності не надали.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.
Відповідно договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Ізюмської державної нотаріальної контори 22 жовтня 2007 року за реєстровим номером 3-3277 ОСОБА_3, ОСОБА_4 продали, а ОСОБА_2 купив квартиру, розташовану в АДРЕСА_2 (а.с.9,10)
Таким чином, позивачеві ОСОБА_2 на праві власності належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2.
Як вбачається з домової книги в квартирі за адресою АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 14 лютого 1997 року, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 з 04 липня 1997 року та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 з 24 січня 2007 року.(а.с.11-12)
Позивач зазначає, що відповідачі порушують права позивача тим, що не знялись з реєстрації як такі, що не проживають і не користуються жилим приміщенням.
Однак, згідно повідомлення адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Харківській області відповідачі:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 значиться зареєстрованою з 07 жовтня 2009 року за адресою : АДРЕСА_3
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 значиться знятою з реєстраційного обліку за адресою : АДРЕСА_1 з 10 грудня 2013 року. (а.с.20,21)
Таким чином відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в квартирі, що належить позивачеві ОСОБА_2 не зареєстровані.
Відповідач ОСОБА_4 був зареєстрований в квартирі АДРЕСА_2 як власник квартири.
ОСОБА_4 втратив в установленому порядку право користування вказаним вище жилим приміщенням так як 10 липня 200422 жовтня 2007 року продав квартиру ОСОБА_2 та з цього часу і по день розгляду справи у суді в квартирі не проживає.
Згідно довідки виданої головою квартального комітету кварталу № 8, посвідченої Виконавчим комітетом Ізюмської міської ради Харківської області 21 листопада 2016 року ОСОБА_4 зареєстрований за адресою : АДРЕСА_2, але фактично після продажу квартири ОСОБА_2 не проживає з 2007 року.
Оскільки квартира АДРЕСА_2 належить позивачеві ОСОБА_2 на праві приватної власності, до правовідносин, що виникли між сторонами у зв'язку з користування цим житлом, зокрема, при розгляді спору щодо визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, мають бути застосовані положення Цивільного кодексу України.
Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Частиною 3 ст.10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом.
Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше. Як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Особа, яка бере участь у справ розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводилось - до початку розгляду справи по суті.
Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Відповідач ОСОБА_4 втратив в установленому законом порядку право користування вказаним вище жилим приміщенням, так як з 2007 року, після продажу квартири ОСОБА_2, та по день розгляду справи у суді в квартирі не проживає.
Відповідач ОСОБА_4 порушує права позивача тим, що не знявся з реєстрації як такий, що не проживає і не користується жилим приміщенням.
В зв'язку з тим, що відповідачем ОСОБА_4 не надано до суду заперечень проти позову, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими.
За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню, в частині визнання ОСОБА_4 таким що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі, що належить позивачеві.
В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в квартирі, що належить позивачеві ОСОБА_2 не зареєстровані та не проживають та не порушують прав позивача.
Відповідно до ст. 7 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» втрата права користування житловим приміщенням є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання.
Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Однією з умов здійснення такої компенсації є документальне підтвердження того, що сторона, на користь якої ухвалено рішення, дійсно понесла ці судові витрати.
Судовий збір в сумі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_4 згідно квитанції від 12 вересня 2016 року на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10,11,209,212,214-215, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_2
В задоволенні вимог ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_3 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування жилим приміщенням в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 відмовити.
Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8 судовий збір в розмірі 551,20 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Ізюмський міськрайонний суд шляхом подачі у 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Головуючий : суддя