Справа № 426/6302/16-ц
29 листопада 2016 року Сватівський районний суд Луганської області в складі головуючого - судді Попової О.М., при секретарі судового засідання Крикуновій Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сватове, одноособово цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором безпроцентної позики, -
Представник позивача за довіреністю ОСОБА_3 звернулась до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом про стягнення з ОСОБА_2 на його користь 409992,04 грн. та сплачену суму судового збору у розмірі 4099,93 грн.
Відповідач ОСОБА_2, який проживає АДРЕСА_2 та з якими відсутній будь-який зв'язок, в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату судового засідання відповідно до положень ст. 74 ЦПК України - через оголошення у пресі, не надавши доказів про поважність причин неявки.
У відповідності з ч. 1 ст. 225 ЦПК України суд на місці постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши в судовому засіданні надані докази, оцінивши їх у сукупності, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення боргу, оскільки судом встановлено наступне.
Ст. 526 ЦК України вказує, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Ч.1 ст. 530 ЦК України констатує, що якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Ст.1046 ЦК України вказує, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
У ст. 625 ЦК України вказано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, як вбачається з фактичних обставин, встановлених в судовому засіданні та ст. 1046 ЦК України між сторонами виникли зобов'язання, що ґрунтуються на договорі безпроцентної позики, що підтверджується копією (а.с. 4), тобто ОСОБА_1 передав у власність ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 220000,00 грн., після чого у ОСОБА_2 виникло зобов'язання повернути ОСОБА_1 грошові кошти, які не повернуто до теперішнього часу, у зв'язку з чим суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги.
В забезпечення виконання зобов'язання за договором безпроцентної позики ОСОБА_2 передав в іпотеку квартир АДРЕСА_4, яка належить на праві приватної власності відповідачу (а.с. 12-14).
Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
П. 4 договору безпроцентної позики передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, тобто суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом.
Також на підставі вимог ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору понесені позивачем при пред'явленні до суду позову.
На підставі викладеного керуючись ст. ст. 526, 530, 625, 1046, 1049 ЦК України ст.ст. 88, 169, 212, 213, 214, 215, 224, 225 ЦПК України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором безпроцентної позики - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 - судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 4099,93 грн. та витрати за оголошення у пресі про виклик відповідача у розмірі 420,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Луганської області через Сватівський районний суд Луганської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя О.М. Попова