У Х В А Л А

18 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Лященко Н.П.,
Охрімчук Л.І.,
Романюка Я.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_6, до приватного нотаріуса Харківського приватного нотаріального округу Погребної Тетяни Петрівни, ОСОБА_4, треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Інтертранслогістік» в особі арбітражного керуючого - ліквідатора Кравцова Віктора Володимировича, товариство з обмеженою відповідальністю «Транстерміналсервіс, ЛТД», товариство з обмеженою відповідальністю «Транстерміналсервіс - 2000», товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Конекс, ЛТД», ОСОБА_9, ОСОБА_10 про встановлення складу спадкового майна, ідеальних часток та вартості майна господарських товариств, зобов'язання виплатити частку вартості майна господарських товариств, визнання відмови у вчиненні нотаріальної дії протиправними, зобов'язання вчинити нотаріальні дії,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 6 жовтня 2015 року вказана позовна заява залишена без руху на підставі статей 119-121 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 27 жовтня 2015 року позовна заява ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_6, повернута позивачу як неподана.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 3 грудня 2015 року ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 27 жовтня 2015 року скасовано та передано справу на новий розгляд до цього ж суду.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 грудня 2015 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 відмовлено на підставі пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України.

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд рішення ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 грудня 2015 року ОСОБА_4 порушує питання про скасування ухвалених у справі рішень суду апеляційної та касаційної інстанцій та залишення в силі ухвали суду першої інстанції з підстави, передбаченої пунктом четвертим частини 1 статті 355 ЦПК України, - невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Для прикладу наявності зазначеної підстави подання заяви про перегляд судового рішення ОСОБА_4 посилається на постанову Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду».

ОСОБА_4 указує на те, що правові висновки Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ не відповідають висновку викладеному в постанові Верховного Суду України, а саме постанові Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду».

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пункту 4 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Постанова Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», не є судовим рішенням, на яке слід посилатись на підтвердження підстави для подання заяви, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України.

При цьому під постановою Верховного Суду України в контексті пункту 4 частини першої статті 355 ЦПК України слід розуміти судове рішення, ухвалене в конкретній справі, і яке містить висновок щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

За таких обставин, які не свідчать про невідповідність рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, вважати заяву обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_6, до приватного нотаріуса Харківського приватного нотаріального округу Погребної Тетяни Петрівни, ОСОБА_4, треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Інтертранслогістік» в особі арбітражного керуючого - ліквідатора Кравцова Віктора Володимировича, товариство з обмеженою відповідальністю «Транстерміналсервіс, ЛТД», товариство з обмеженою відповідальністю «Транстерміналсервіс - 2000», товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Конекс, ЛТД», ОСОБА_9, ОСОБА_10 про встановлення складу спадкового майна, ідеальних часток та вартості майна господарських товариств, зобов'язання виплатити частку вартості майна господарських товариств, визнання відмови у вчиненні нотаріальної дії протиправними, зобов'язання вчинити нотаріальні дії до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала Верховного Суду України є остаточною і може бути оскаржена тільки на підставі, встановленій пунктом 3 частини першої статті 355 ЦПК України.

Судді: Н.П. Лященко
Л.І. Охрімчук
Я.М. Романюк