Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.11.2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі: головуючого судді Дергачової Н.В., при секретарі судового засідання Меркуловій Ю.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Ужгород, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення додаткових витрат, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до відповідача - ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дочку за її навчання у розмірі 15 480,00 грн.

Позов мотивує тим, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 29.04.2010 року задоволено позовні вимоги позивачки та розірвано шлюб між нею та ОСОБА_2. Доньку - ОСОБА_3 вирішено залишити на її утриманні та вихованні.

Згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду від 16.09.2010 року з відповідача присуджено до стягнення аліменти на утримання їхньої спільної малолітньої доньки в розмірі 30 % всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На даний час донька навчається в ДВНЗ «Ужгородський національний університет» на факультеті «Здоровя людини» на платній основі.

Згідно договору про платне навчання, загальна вартість навчання доньки складає 42 000 грн. Розмір оплати за навчальний рік 10 500 грн. На сьогоднішній день, нею було внесено оплату за навчання дочки на вказаному факультеті в розмірі 10 500 грн.

Крім того, як зазначає позивач їх дочка в період з 2012 по 2015 роки навчалася на платній основі в ЗОВВГО «Асоціації сучасного та естрадного танцю України», загалом за вказаний період нею сплачено за її навчання 4 980 грн.

Виходячи з наведеного просить суд стягнути з відповідача - ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на дочку за її навчання у розмірі 15 480 грн.

За заявою від 26.09.2016 року, яка була прийнята судом до розгляду за ухвалою від 24.10.2016 року, позивачем були збільшені позовні вимоги на 5 250,00 грн. витрат на навчання доньки, які були сплачені позивачем за квитанцією від 30.08.2016 року № НОМЕР_1 за 2 курс навчання 2016-2017 навчальний рік, тому позивач просить суд стягнути на її користь 20 730,00 грн. додаткових витрат на навчання дочки.

Позивач в судове засідання не прибув, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи був судом належним чином повідомлений. Однак нею 08.11.2016 року, була подана заява про розгляд справи за її відсутності із зазначенням, що позовні вимоги вона підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи, проте 08.11.2016 року, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач заперечив проти заявлених позовних вимог у повному обсязі за письмовими запереченнями від 26.07.2016 року та від 08.11.2016 року, оскільки вважає, що аліментів, які він сплачує на утриманні доньки достатньо для задоволення її потреб, та він не має можливості надавати додаткову допомогу, тому що утримує дружину ОСОБА_4 та малолітню доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підтвердження чого надав суду копії свідоцтва про одруження та народження дитини.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2, перебували в шлюбі, проте розірвали його, про що 01 червня 2010 року в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 159, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ФМ № 026555.

Від шлюбу сторони мають повнолітню дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданою 18.06.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області серії І-ФМ № 295749.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.04.2010 року судом було доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишено на утриманні та вихованні матері ОСОБА_1.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.09.2010 року, яке набуло законної сили 27.09.2010 року, судом було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 30% всіх видів заробітку відповідача, щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.03.2010 року і до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_6 навчається на першому курсі в ДВНЗ «Ужгородський національний університет» на факультеті «Здоровя людини» на платній основі, що підтверджується відповідною довідкою навчального закладу (а.с. 8).

Згідно ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» було звернуто увагу судів на те, що до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, що у період до 06.06.2016 року, тобто до досягнення дочкою повноліття позивачем було сплачено згідно договору про платне навчання № 131-15/011Б від 15 серпня 2015 року вартість освітньої послуги, яка надає Державним вищим навчальним закладом «Ужгородський національний університет», 10 500 гривень за 2015-2016 навчальний рік.

Здійснення ОСОБА_1 оплати за навчання в зазначеному розмірі підтверджується меморіальним ордером № НОМЕР_2 ПАТ «Комерційний інвестиційний банк» від 11.08.2015 року на суму 5 250 грн., та квитанцією № 0.0.502279645.1 ПАТ КБ «Приват Банк» від 09.02.2016 року на суму 5 250 грн.

Проте, правила та порядок участі батьків у додаткових витратах на дитину встановлені ст. 185 СК України, яка розміщена у главі 15 СК України «Обов'язок матері, батька утримувати дитину», а тому поширюється лише на правовідносини щодо обов'язків батьків по утриманню неповнолітніх дітей. На правовідносини, які виникають між повнолітніми дітьми та їхніми батьками, розповсюджується дія глави 16 СК України «Обов'язок батьків утримувати повнолітню дочку сина та його виконання», в якій стягнення додаткових витрат на дітей не передбачено.

Зазначене також підтверджується положеннями статті 201 СК України, відповідно до якої до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу.

Але, як вбачається з матеріалів справи, дані витрати позивачкою були понесені до досягнення їх спільною дочкою - ОСОБА_1 повноліття.

Наданою суду довідкою від 08.07.2016 року № 5 7-ї державної пожежно рятувальної частини Управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області, м. Чоп, вбачається, що ОСОБА_2 працює на посаді начальника і його середньомісячний заробіток за мінусом відрахувань аліментів по виконавчому листу та обовязкових платежів у період з січня 2012 року по липень 2013 року складав 2657,07 грн.

З довідки від 11.07.2016 року № 329 Управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області також вбачається, що ОСОБА_2 проходить службу на посаді головного фахівця Ужгородського міськрайонного відділу Управління ДСНС України у Закарпатської області та за період з грудня 2013 року по червень 2016 року отримав грошове забезпечення за мінусом аліментів та обовязкових відрахувань у середньомісячному розмірі 2 590,85 грн.

Що ж до витрат на навчання дочки ОСОБА_1 на платній основі в ЗОВВГО «Асоціації сучасного та естрадного танцю України», за період 2012-2015 року, надані суду рахунки на оплату цих витрат не приймаються судом до уваги, оскільки не є платіжними документами та не можуть підтверджені факт понесення цих витрат позивачем. Належними та допустимим доказами, а саме квитанціями ПАТ КБ «Приват Банк» від 24.02.2015 року на суму 250,00 грн., від 15.05.2013 року на суму 340,00 грн., від 20.03.2013 року на суму 170,00 грн., від 15.11.2013 року на суму 170,00 грн., від 21.11.2012 року на суму 170,00 грн., від 15.10.2012 року на суму 170,00 грн., від 20.02.2014 року на суму 115,00 грн., від 30.01.2013 року на суму 95,00 грн., від 24.01.2013 року на суму 170,00 грн., від 06.12.2013 року на суму 170,00 грн., позивачем підтверджені лише додаткові витрати на загальну суму 1 820,00 грн.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача, що він не має можливості надавати додаткову допомогу, тому що утримує дружину ОСОБА_4 та малолітню доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підтвердження чого надав суду копії свідоцтва про одруження та народження дитини, оскільки суду не надані докази того факту, що дружина відповідача не працює та перебуває на його утриманні.

За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідач може надавати відповідачеві відповідну фінансову допомогу, проте, оскільки батьки зобовязані спільно піклуватися про дитину та, відповідно, нести додаткові витрати на її утримання, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача лише ті додаткові витрати, які були здійснені нею до досягнення дочкою повноліття, тобто до 06.06.2016 року, та підтверджені належними та допустимими доказами у розмірі ? частини, а саме у розмірі 5 250 грн. (1/2 від 10 500,00 грн.) додаткових витрат на навчання разово, та на навчання дочки на платній основі в ЗОВВГО «Асоціації сучасного та естрадного танцю України», за період 2012-2015 року, у розмірі ? частини, що складає 910,00 грн. (1 820,00 /2) разово. В решті позовних вимог слід відмовити за необґрунтованістю.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача також необхідно стягнути судовий збір в дохід держави, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від його сплати.

Керуючись ст.ст. 185, 201 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 60, 61, 64, 88, 209, 212, 214 215, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення додаткових витрат задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, (м. Ужгород, вул. Гвардійська, 15/5, ІПН НОМЕР_3), на користь ОСОБА_1 (Ужгородський район, с. Червоне, вул. Зелена, 21, ІПН НОМЕР_4) додаткові витрати на дитину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що викликані особливими обставинами, у розмірі 5 250 грн. разово за навчання в Державному вищому навчальному закладі «Ужгородський національний університет» у 2015 2016 навчальному році, та у розмірі 910,00 грн. разово за навчання на платній основі в ЗОВВГО «Асоціації сучасного та естрадного танцю України» за період 2012-2015 року, а всього у сумі 6 160,00 грн. (Шість тисяч сто шістдесят гривень 00 копійок).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, (м. Ужгород, вул. Гвардійська, 15/5, ІПН НОМЕР_3), на користь ОСОБА_1 (Ужгородський район, с. Червоне, вул. Зелена, 21, ІПН НОМЕР_4) витрати із сплати судового збору в розмірі 551,20 грн. (пятсот пятдесят одна гривня 20 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_7