справа № 361/4578/16-ц
провадження № 4-с/361/45/16
УХВАЛА

Іменем України

21 листопада 2016 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1,
за участю секретаря ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський банк розвитку на рішення, дії та бездіяльність посадових осіб Богуславського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області, заінтересована особа: ОСОБА_3,

в с т а н о в и в :

У серпні 2016 року Публічне акціонерне товариство Всеукраїнський банк розвитку (далі ПАТ ВБР, Банк) звернулося до суду зі скаргою на рішення, дії та бездіяльність посадових осіб Богуславського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області (далі Відділ ДВС), заінтересована особа: ОСОБА_3, у якій просило:

визнати протиправними і безпідставними дії т.в.о. заступника начальника Відділу ДВС ОСОБА_4 щодо винесення ним 21 липня 2016 року постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ ВБР суми боргу та скасувати цю постанову (ВП № 51725970);

визнати протиправною та безпідставною бездіяльність т.в.о. заступника начальника Відділу ДВС ОСОБА_4 та начальника Відділу ДВС ОСОБА_5 щодо невиконання рішення суду про стягнення із ОСОБА_3 на користь Банку суми боргу;

зобовязати посадових осіб Відділу ДВС вчинити виконавчі дії, а саме: відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 361/1760/15-ц, виданого 29 грудня 2015 року Броварським міськрайонним судом Київської області, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ ВБР суми боргу в розмірі 64114 грн. 42 коп. та провести відповідні виконавчі дії для повного та своєчасного виконання судового рішення в установленому законом порядку.

В обґрунтування скарги зазначало, що ПАТ ВБР для примусового виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_3 на користь Банку вказаної вище суми боргу надіслало до Відділу ДВС зазначений виконавчий лист.

21 липня 2016 року т.в.о. начальника Відділу ДВС ОСОБА_4 винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, оскільки у виконавчому листі не вказана повна адреса місцезнаходження боржника, а саме: відсутні вулиця та номер будинку, у якому зареєстрований чи проживає боржник ОСОБА_3, що унеможливлює накладення арешту та подальше виконання судового рішення.

Про порушення прав ПАТ ВБР як стягувача Банк дізнався 25 липня 2016 року.

Вважає дії посадових осіб Відділу ДВС по винесенню постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 51725970 неправомірними та безпідставними, оскільки при зверненні ПАТ ВБР до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_3 Банк до позовної заяви додавав копію паспорта останнього, у якій чітко вказана адреса реєстрації його місця проживання: 09714, Київська область, Богуславський район, село Дибинці, б/н, про що Банк зазначив у своїй заяві про відкриття виконавчого провадження.

Відсутність повної адреси місця знаходження боржника, а саме: відсутність вулиці та номера будинку не може бути підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження.

Крім того, у порушення вимог закону т.в.о. заступника начальника Відділу ДВС ОСОБА_4 не вчинив відповідних виконавчих дій щодо боржника ОСОБА_3, зокрема не направив до відповідних органів запити щодо наявності у боржника і його дружини на праві власності нерухомого та рухомого майна і грошових коштів, не перевірив майновий стан боржника за вказаною у виконавчому документі адресою.

Начальник Відділу ДВС ОСОБА_5 у порушення вимог ст. 83 Закону України Про виконавче провадження не перевірив правильність та повноту виконання виконавчого документа.

Враховуючи викладене, вважає такі дії посадових осіб Відділу ДВС неправомірними і безпідставними та такими, що порушують вимоги чинного законодавства і права стягувача.

Заявник ПАТ ВБР, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявилося, у поданій до суду заяві від 05 вересня 2016 року просило розглянути справу без участі його представника.

Представник заінтересованої особи Відділу ДВС ОСОБА_6 у суді вимоги скарги не визнала, вважає скаргу необґрунтованою та безпідставною, оскільки оскаржувана заявником постанова т.в.о. начальника Відділу ДВС ОСОБА_4 від 21 липня 2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження уже скасована постановою начальника Відділу ДВС ОСОБА_5 від 22 вересня 2016 року про скасування процесуального документу, у звязку з чим предмет оскарження у даній справі відсутній. Просила у задоволенні скарги відмовити.

Заінтересована особа: ОСОБА_3 до суду теж не зявився, про час і місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши пояснення представника Відділу ДВС, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

29 грудня 2015 року Броварським міськрайонним судом Київської області ПАТ ВБР видано виконавчий лист № 361/1760/15-ц про стягнення з ОСОБА_3 на його користь заборгованості за кредитним договором від 30 серпня 2013 року в розмірі 63870 грн. 82 коп. та судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп., всього 64114 грн. 42 коп. Строк предявлення цього виконавчого листа до примусового виконання до 26 червня 2016 року.

14 липня 2016 року стягувач ПАТ ВБР направило до Відділу ДВС заяву про відкриття виконавчого провадження та примусове стягнення на його користь з ОСОБА_3 на підставі зазначеного виконавчого листа суми боргу в розмірі 64114 грн. 42 коп.

Постановою від 21 липня 2016 року, підписаною т.в.о. начальника Відділу ДВС ОСОБА_4, у прийнятті до провадження даного виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання цього виконавчого листа відмовлено, посилаючись на те, що не вказана повна адреса місця знаходження боржника, а саме: відсутні вулиця та номер будинку, у якому зареєстрований чи проживає боржник, що унеможливлює накладення арешту та подальші виконавчі дії (ВП № 51725970).

Копію даної постанови Банк отримав 25 липня 2016 року.

05 серпня 2016 року, не погоджуючись із цією постановою державного виконавця, ПАТ ВБР звернулося до суду із зазначеною вище скаргою на рішення, дії та бездіяльність посадових осіб Відділу ДВС.

У звязку із надходженням судової повістки і скарги на дії та бездіяльність посадових осіб Відділу ДВС, начальником Відділу ДВС ОСОБА_5 відповідно до ст. 86 Закону України Про виконавче провадження (у редакції чинній на час виникнення правовідносин) було проведено перевірку законності виконавчого провадження ВП № 51725970.

22 вересня 2016 року за результатами проведеної перевірки начальник Відділу ДВС ОСОБА_5 виніс постанову про скасування процесуального документа, якою скасував оскаржувану заявником постанову державного виконавця від 21 липня 2016 року щодо відмови у відкритті виконавчого провадження та зобовязав державного виконавця прийняти рішення відповідно до вимог законодавства.

Із змісту цієї постанови видно, що при здійсненні контролю за законністю виконавчого провадження начальником Відділу ДВС встановлено, що в постанові про відмову у відкритті виконавчого провадження від 21 липня 2016 року зазначено, що заступником начальника Відділу ДВС ОСОБА_7 розглядалася заява про примусове виконання виконавчого документа та приймалося рішення про відмову у відкритті. Однак цю постанову про відмову підписав т.в.о. начальника Відділу ДВС ОСОБА_4

Крім того, у даній постанові про відмову у відкритті виконавчого провадження невірно зазначено дату вступу в законну силу (набрання чинності) виконавчим документом та не були зазначені всі підстави відмови у відкритті виконавчого провадження, передбачені ст. 26 Закону України Про виконавче провадження.

Того ж дня, 22 вересня 2016 року, заступник начальника Відділу ДВС ОСОБА_7, розглянувши заяву ПАТ ВБР від 14 липня 2016 року про примусове виконання виконавчого листа № 361/1760/15-ц, виданого 29 грудня 2015 року Броварським міськрайонним судом Київської області, про стягнення з боржника ОСОБА_3 боргу в розмірі 64114 грн. 42 коп., прийняв постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа).

Із даної постанови видно, що стягувачем пропущено строк предявлення виконавчого документа до виконання. Заява стягувача про примусове виконання вказаного виконавчого листа датована 14 липня 2016 року, у той час як виконавчим документом встановлено строк предявлення його до примусового виконання до 26 червня 2016 року.

Також зазначено, що заявник не вказав повну адресу місця знаходження (проживання) боржника, а саме не зазначив назву вулиці та номер будинку, у якому зареєстрований чи проживає боржник, що унеможливлює накладення арешту при відкритті виконавчого провадження.

Постанову державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження від 22 вересня 2016 року державним виконавцем Відділу ДВС направлено стягувачу ПАТ ВБР.

24 жовтня 2016 року у звязку з наведеними вище обставинами, зокрема скасуванням 22 вересня 2016 року начальником Відділу ДВС ОСОБА_5 оскаржуваної ПАТ ВБР постанови державного виконавця від 21 липня 2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження, що є предметом оскарження у цій справі, та винесенням державним виконавцем 22 вересня 2016 року іншої постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, яка заявником у суді не оскаржується, з метою всебічного і повного зясування всіх обставин справи та уточнення вимог скарги, суд постановив ухвалу, якою визнав обовязковою явку представника ПАТ ВБР у судове засідання, призначене на 21 листопада 2016 року.

Копію ухвали суду від 24 жовтня 2016 року та судову повістку заявником ПАТ ВБР одержано 14 листопада 2016 року, про що свідчить зворотне повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення.

21 листопада 2016 року представник заявника ПАТ ВБР, будучи належним чином повідомленим про обовязкову явку до суду для надання особистих пояснень у справі та уточнення вимог скарги, до суду не зявився.

Будь-які документи, зокрема заява про уточнення ПАТ ВБР вимог скарги, заявником до суду не подавались.

За змістом ч. 3 ст. 10, ч. ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

У ст. 383 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За змістом ст. 1 Закону України Про виконавче провадження (у чинній на момент виникнення правовідносин редакції) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами.

У ч. 1 ст. 82 цього ж Закону передбачено, що рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 83 Закону України Про виконавче провадження контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч. 2 ст. 83 зазначеного Закону начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобовязати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Судом встановлено, що 22 вересня 2016 року після одержання судової повістки та копії скарги ПАТ ВБР начальником Відділу ДВС ОСОБА_5 було здійснено перевірку дій державного виконавця у виконавчому провадженні ВП № 51725970, за результатами якої скасовано оскаржувану заявником у суді постанову т.в.о. заступника начальника Відділу ДВС ОСОБА_4 від 21 липня 2016 року щодо відмови у відкритті за заявою ПАТ ВБР від 14 липня 2016 року виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_3 на користь Банку боргу в сумі 64114 грн. 42 коп., чим усунено допущені порушення та фактично задоволено вимоги скарги в частині визнання протиправними дій та рішення т.в.о. заступника начальника Відділу ДВС ОСОБА_4

Оскільки предмет судового розгляду на даний час відсутній, підстав для задоволення скарги в цій частині судом не вбачається.

Зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця до начальника Відділу ДВС ОСОБА_5 заявник ПАТ ВБР не зверталося, обґрунтування неправомірності дій чи бездіяльності цієї посадової особи щодо не здійснення контролю за законністю виконавчого провадження ВП № 51725970 у скарзі не наведено, таких обставин судом теж не встановлено, тому суд вважає, що у задоволенні скарги і в цій частині необхідно відмовити.

Що стосується вимог скарги про зобовязання посадових осіб Відділу ДВС відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 361/1760/15-ц, виданого судом 29 грудня 2015 року, та провести відповідні виконавчі дії для повного і своєчасного виконання рішення суду в установленому законом порядку, суд дійшов висновку, що скарга ПАТ ВБР не підлягає задоволенню також і в цій частині, оскільки суд не має права зобовязувати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби до вчинення тих дій, які згідно із Законом України Про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державними виконавцями чи відповідними посадовими особами державної виконавчої служби.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 57, 60, 209, 210, 212 215, 383 387 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський банк розвитку на рішення, дії та бездіяльність посадових осіб Богуславського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області, заінтересована особа: ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд.

У разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Дутчак І. М.