АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-3399/11 Головуючий у 1-й інстанції
№ провадження 22-ц/774/1933/К/16 ОСОБА_1
Категорія - 23 (I) Доповідач Митрофанова Л.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області:

в складі : головуючого судді: Митрофанової Л.В.,

суддів: Бондар Я.М., ОСОБА_2,

при секретарі: Чубіної А.В.,

за участі: представника ОСОБА_3 ОСОБА_4,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремонтно-будівельна фірма «Алмаз» на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 06 липня 2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремонтно-будівельна фірма «Алмаз» до ОСОБА_3 про стягнення боргу по договору оренди нежитлового приміщення,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2011 року ТОВ «Ремонтно-будівельна фірма «Алмаз» звернулось з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу по договору оренди нежитлового приміщення.

В обґрунтування позову зазначено, що 01.11.2010 року з відповідачем було укладено договір оренди нежитлового приміщення №1, згідно з яким відповідачу було передано у тимчасове володіння на умовах оренди частину нежитлового приміщення загальною площею 56 кв.м., яке розташоване за адресою м. Кривий Ріг, вул. Демиденко, 12а, згідно з положеннями якого відповідач зобов'язався використовувати приміщення за призначенням, своєчасно вносити орендну плату, яка складала 1500 грн. на місяць, підтримувати майно в належному стані, а згідно п. 4.4 зазначеного Договору за невчасну сплату відповідачем орендної плати, або внесення такої плати не в повному розмірі, з нього стягується пеня в розмірі 0,5% заборгованості за кожний день прострочення, однак відповідач умови Договору не виконав, у результаті чого станом на 21.11.2011 року утворилась заборгованість.

В уточненому позові позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь грошову суму в розмірі 22930 грн. 17 коп. у рахунок погашення боргу за договором оренди нежитлового приміщення, та судові витрати по справі.

Заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 05 грудня 2011 року позов було задоволено.

Ухвалою того ж суду від 06 листопада 2014 року заочне рішення від 05 грудня 2011 року скасовано.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 06 липня 2016 року ТОВ «Ремонтно-будівельна фірма «Алмаз» відмовлено в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 про стягнення боргу по договору оренди нежитлового приміщення.

В апеляційній скарзі представник позивача ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по справі про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі посилаючись на те, що суд першої інстанції не врахував, що в спірному нежитловому приміщенні до теперішнього часу знаходяться речі відповідача, тому відповідно до вимог ст. 764 ЦК України договір оренди вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. Крім того, відповідно до ч.2 ст. 785 ЦК України, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

У звязку з тим, що наймач не заперечує проти подальшого використання орендованого приміщення, позивач має право вимагати від нього стягнення боргу за даним позовом.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 01.11.2010 року між ТОВ «Ремонтно-будівельна фірма «Алмаз» та відповідачем було укладено договір оренди нежитлового приміщення №1, згідно якого відповідачеві було передано за актом прийому-передачі у тимчасове володіння на умовах оренди частину нежитлового приміщення загальною площею 56 кв.м., розташованого за адресою м. Кривий Ріг, вул. Демиденко, 12а (а.с.5-6, 7).

За умовами Договору відповідач зобов'язався використовувати надане йому приміщення за призначенням, своєчасно вносити орендну плату, яка складала 1500 грн. на місяць, підтримувати майно в належному стані, а згідно п. 4.4 зазначеного Договору за невчасну сплату відповідачем орендної плати, або внесення такої плати не в повному розмірі, з нього стягується пеня в розмірі 0,5% заборгованості за кожний день прострочення.

Згідно рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 29.08.2012 року Спірний договір було розірвано сторонами 10 березня 2011 року (а.с.73 зворот).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ТОВ «Ремонтно-будівельна фірма «Алмаз» суд першої інстанції виходив із недоведеності позивних вимог позивачем.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Спірний договір було розірвано сторонами 10 березня 2011 року (а.с.73 оборот).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що у відповідача з 10 березня 2011 року відсутній обовязок сплати орендної плати за договором оренди нежитлового приміщення №1 від 01.11.2010 року, що укладений з ТОВ «Ремонтно-будівельна фірма «Алмаз».

Також суд першої інстанції дійшов вірного висновку про недоведеність позовних вимог позивача щодо стягнення з відповідача на його користь заборгованості по орендній платі за період з лютого по березень 2011 року, оскільки позивачем на підтвердження наданого ним розрахунку заборгованості та обставин щодо сплати відповідачем орендної плати у травні 2011 року в розмірі 1286 грн. 60 коп. не надано належних доказів відповідних платіжних документів, розписок, квитанцій, показань електролічильника, попереджень про несплату тощо, які б підтверджували зазначений позивачем розмір заборгованості як в частині орендної плати, так і в частині заборгованості за електроенергію.

Доводи апеляційної скарги про те, що в спірному нежитловому приміщенні до теперішнього часу знаходяться речі відповідача, тому відповідно до вимог ст. 764 ЦК України договір оренди вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вказані твердження позивача не доведені належним чином матеріалами цивільної справи, тобто в матеріалах цивільної справи, відповідно до вимог ст.ст.10,60 ЦПК України, відсутні належні та допустимі докази того, що в спірному приміщенні знаходяться будь-які речі відповідача.

Крім того суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що між сторонами в 2012 році існував спір, який виник з приводу повернення майна, що належить на праві власності ОСОБА_3 та зберігається у нежитловому приміщенні за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Деміденко, 12а, яке належить на праві власності ТОВ «РБФ «Алмаз», і доступ до якого позивач не має, що свідчить про те, що ТОВ «РБФ «Алмаз» саме чинило перешкоди ОСОБА_3 у реалізації права розпорядження належним йому майном.

Докази та обставини, на які посилається позивач в апеляційній скарзі були предметом дослідження судом першої інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги позивача зводяться до переоцінки доказів по справі та незгоди з тією їх оцінкою, що надав їм суд першої інстанції. Проте відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Отже, на думку колегії суддів, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в досить повному обсязі встановив права і обовязки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм правову оцінку, ухвалив рішення яке відповідає вимогам закону.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що підстав, передбачених законом, для скасування рішення суду немає, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремонтно-будівельна фірма «Алмаз» відхилити.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 06 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: