Справа № 369/7516/15-ц Головуючий у І інстанції Ковальчук Л. М.
Провадження № 22-ц/780/501/16 Доповідач у 2 інстанції Березовенко Р. В.
Категорія 24 14.03.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого:Березовенко Р.В.,
суддів:Верланова С.М., Приходька К.П.,
при секретарі:Якимчук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Києво - Святошинського районного суду Київської області від 11 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова», Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-проектна фірма «Україна», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_6, про стягнення страхового відшкодування за договором обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, стягнення майнової шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ПАТ «СК «Нова», ТОВ «Будівельно-проектна фірма «Україна», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_6 про стягнення страхового відшкодування за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, стягнення майнової шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

В обґрунтування позову вказувала, що 09 лютого 2015 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю ОСОБА_6, який рухався на автомобілі «Део Джентра», державний номерний знак НОМЕР_2, що належить на праві власності ТОВ «Будівельно-проектна фірма «Україна» та позивача ОСОБА_5, яка рухалась на автомобілі «Тойота Яріс», державний номерний знак НОМЕР_1.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 лютого 2015 року винним у ДТП було визнано ОСОБА_6.

Внаслідок ДТП серйозних пошкоджень зазнав автомобіль «Тойота Яріс», про, що ОСОБА_5, в установленому законом порядку повідомила ПАТ «СК «Нова» про ДТП 10 лютого 2015 року.

09 червня 2015 року і 19 червня 2015 року ПрАТ «Страхова компанія «Нова» здійснила виплату їй страхового відшкодування двома траншами по 7365 грн. на загальну суму 14730,10 грн. без ознайомлення її з прийнятим рішенням, згідно якого здійснювалась зазначена виплата, з розміром страхового відшкодування, а також без ознайомлення з результатами дослідження щодо визначення розміру матеріальних збитків.

Не погоджуючись з розміром страхового відшкодування, а також враховуючи те, що їй не вдалося врегулювати відносини з ТОВ «Будівельно-проектна фірма «Україна» і ПАТ «СК «Нова», в позасудовому порядку, вона вважала за необхідне звернутись з даним позовом до суду.

Просила стягнути на її користь з ПАТ «СК «Нова» 4887,89 грн., в тому числі 4287,89 грн. страхового відшкодування та 600 грн. витрат на проведення експертизи транспортного засобу, і стягнути на її користь з ТОВ «Будівельно-проектна фірма «Україна» майнову шкоду у вигляді втрати товарної вартості у розмірі 9219,58 грн. та вирішити питання щодо судових витрат.

Рішенням Києво - Святошинського районного суду Київської області від 11 листопада 2015 року відмовлено в задоволенні позову.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Колегією суддів встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 09 лютого 2015 року приблизно о 12 годині по вул. Щаслива, 44 в с. Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинського району, Київської області водій ОСОБА_6, керуючи автомобілем марки «Део Джентра», державний номерний знак НОМЕР_2, не надав переваги в русі автомобілю марки «Тойота Яріс», державний номерний знак НОМЕР_1.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 лютого 2015 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 25 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в дохід держави.

ОСОБА_5 звернулась до ПАТ «СК «Нова» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду 10 лютого 2015 року.

13 лютого 2015 року за участі позивачки і експерта, призначеного страховою компанією, був проведений огляд пошкодженого транспортного засобу ОСОБА_5, складено акт огляду транспортного засобу та підписано позивачем.

На підставі вказаного акту огляду з фотографіями експерт на замовлення ПАТ «СК «Нова», склав звіт про оцінку вартості відновлювального ремонту № 13/15 від 12 березня 2015 року.

Відповідно до складеного Звіту про оцінку вартості відновлювального ремонту автомобіля «Тойота Яріс», внаслідок пошкодження транспортного засобу у ДТП, складеного 12 березня 2015 року оцінювачем ФОП ОСОБА_7 за замовленням СК «Нова», вартість відновлювального ремонту автомобіля внаслідок пошкодження транспортного засобу у ДТП становить 17 676,12 грн. з урахуванням ПДВ.

Згідно ремонтної калькуляції, доданої до звіту, вартість ремонту без ПДВ становить 14 730,10 грн..

Відповідно до заяви про виплату страхового відшкодування, поданої позивачкою ОСОБА_5, ПАТ «СК «Нова» в червні 2015 року двома траншами сплатило їй страхове відшкодування в сумі 14 730,10 грн.

Згідно Звіту № 160-15 про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Тойота Яріс», проведеного ФОП ОСОБА_8 за замовленням ОСОБА_5, вартість відновлювального ремонту з урахуванням ПДВ становить 22821,59 грн., і на підставі виконаних досліджень та рекомендацій, зроблений висновок, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу «Тойота Яріс» на дату оцінки 09 квітня 2015 року складає 32 041,17 грн..

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вказував, що оскільки ПАТ «СК «Нова» вчасно провело огляд транспортного засобу, то необхідності проведення експертизи за власним замовленням у позивача ОСОБА_5 не було, за таких обставин суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_5 в частині вимог до ПАТ «СК «Нова».

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог до ТОВ «Будівельно-проектна фірма «Україна», суд першої інстанції вказував, що згідно листа ТОВ «Будівельно-проектна фірма «Україна» від 30 вересня 2015 року № 193/15 ТОВ «Будівельно-проектна фірма «Україна» трудовий договір за період з 09 лютого 2015 року по даний час з громадянином ОСОБА_6 не укладався, він не перебував з підприємством у трудових відносинах, а тому вимоги не підлягають до задоволення.

Проте погодитись з такими висновками суду першої інстанції у повному обсязі неможливо, оскільки висновки не відповідають обставинам справи та з порушенням норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 09.06.2015 року та 19.06.2015 року ПАТ «СК «Нова» здійснило виплату позивачу страхового відшкодування двома траншами по 7365.05 грн. на загальну суму 14730.10 грн. без ознайомлення позивача із прийнятим рішенням, згідно якого здійснювалась зазначена виплата, з розміром страхового відшкодування, а також без ознайомлення з результатами дослідження, щодо визначення розміру матеріальних збитків.

У своїх відповідях на адвокатські запити представника позивача ПАТ «СК «Нова» відмовилося надавати відповідні документи, на підставі яких обчислювався розмір страхового відшкодування, а також рішення про його виплату.( а.с. 28 30).

У такий спосіб ПАТ «СК «Нова» обмежило позивача у доступі до інформації та можливості оскаржити свої дії.

Таким чином, висновки суду першої інстаніцї про те, що необхідності проведення експертизи за власним замовленням у позивача ОСОБА_5 не було, не грунтуються на матеріалах справи, оскільки не маючи інформації щодо нарахованого страхового відшкодування та можливості його оскаржити, позивач для визначення розміру завданих їй збитків була змушена за власний кошт замовити експертизу свого автомобіля, вартість якої склала 600,00 грн., що підтверджується договором від 08.04.2015 № 160-15, актом виконаних робіт від 21.04.2015 та відповідною квитанцією.

Згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку від 21.04.2015 № 160-15 вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу складає 22821,59 грн.

Вартість відновлювального ремонту без урахування податку на додану вартість складає 19017,99 грн., що і є фактичним розміром страхового відшкодування.

Натомість ПАТ «СК «Нова» сплатило лише 14730.10 грн. (без урахування ПДВ) згідно звіту від 12.03.2015 № 13/15, зробленого на своє замовлення та наданого для ознайомлення позивача безпосередньо під час судового засідання.

Ухвалюючи своє рішення, в цій частині суд першої інстанції виходив з того, що звіт наданий відповідачем ПАТ «СК «Нова» є належним та допустимим доказом і при цьому не звернув увагу на доводи позивача, що в ньому було значно занижено вартість багатьох деталей, які використовуються під час відновлювального ремонту автомобіля, порівняно зі звітом, який було надано позивачем.

Під час розгляду справи апеляційним судом представником відповідача ПАТ «СК «Нова» не було надано жодного належного та допустимого доказу на спростування доводів позивача щодо заниження вартості деталей у звіті від 12.03.2015 № 13/15, а отже колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з ПАТ «СК «Нова» 4287 грн. 89 коп. страхового відшкодування та 600 грн. витрат на проведення експертизи транспортного засобу є доведеними, обгрунтованими та підлягають до задоволення.

Крім того, згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку від 21.04.2015 року № 160-15 втрата товарної вартості внаслідок ДТП автомобіля «ТОЙОТА ЯРІС» (державний номерний знак НОМЕР_1), який належить позивачу, складає 9219,58 грн.

Відповідно до положень Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за №1074/8395 (далі - Методика), величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).

Також за змістом положень Методики показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу.

За змістом п.1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

В пункті 32.7 ст. 32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» чітко вказано, що страховик не відшкодовує шкоду, пов'язану із втратою товарної вартості транспортного засобу.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1187 цього Кодексу шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Системний аналіз вищевказаних положень законодавства дає можливість дійти до наступного висновку: власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювана шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, в тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована винною особою в загальному порядку.

Зазначений висновок повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у Постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 04.06.2014 року № 6-49цс14.

Ухвалюючи своє рішення в цій частині, суд першої інстанції помилково вважав, що оскільки ТОВ «Будівельно-проектна фірма «Україна» трудовий договір за період з 09 лютого 2015 року по даний час з громадянином ОСОБА_6 не укладало, останній не перебував з підприємством у трудових відносинах, позовні вимоги про стягнення ВТВ саме з ТОВ «Будівельно-проектна фірма «Україна» не підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що між ТОВ «Будівельно-проектна фірма «Україна» і ОСОБА_6 був укладений договір підряду від 27.01.2015 року. Відповідно до умов цього договору ОСОБА_6 виконував роботи на замовлення ТОВ «БПФ«Україна».

Відповідно до п. 1.2. Договору цей договір є цивільно-правовим договором. На підставі Договору не виникають трудові відносини між Підрядником і Замовником.

Відповідно до п.1.7. Замовник може забезпечувати Підрядника для виконання робіт необхідним транспортним засобом.

Слід зазначити, що під час вчинення ДТП 09.02.2015 року ОСОБА_6 керував автомобілем «ДЕО ДЖЕНТРА» (державний номерний знак НОМЕР_2), що належить на праві власності ТОВ «Будівельно-проектна фірма «Україна».

Пунктом 5.5. Договору підряду передбачено, що у випадку порушення Підрядником п.1.4., 1.7., 2.2.9., він самостійно сплачує усі належні штрафні санкції та відшкодовує Замовнику, понесені останнім через таке порушення Підрядником збитки.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частиною 1 ст. 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 6 Постанови № 4 від 01.03.2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що в розумінні п.36.6 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", враховуючи вимоги ст. 1187, 1188 ЦК України, ОСОБА_6 як водій, який перебував у цивільно-правових відносинах з власником транспортного засобу, не є особою, відповідальною за завдані збитки у правовідносинах з позивачем, а відповідати за заподіяні збитки, щодо відшкодування ВТВ повинно ТОВ «Будівельно-проектна фірма «Україна», як власник транспортного засобу.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що у суду першої інстанції були відсутні підстави вважати не обґрунтованими позовні вимоги ОСОБА_5 про достягнення страхового відшкодування за договором обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з відповідача ПАТ «СК «Нова» та стягнення майнової шкоди, у вигляді ВТВ з відповідача ТОВ «Будівельно-проектна фірма «Україна», а тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307-309, 313-317, 218 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Києво - Святошинського районного суду Київської області від 11 листопада 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "НОВА" на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування страхового відшкодування 4287,89 грн. та 600 грн. витрат за проведення експертизи, а всього 4887 (чотирі тисячі вісімсот вісімдесят сім) грн. 89 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-проектна фірма "Україна" на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування майнової шкоди у вигляді втрати товарної вартості у розмірі 9 219 ( девять тисяч двісті дев"ятнадцять) грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "НОВА" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-проектна фірма "Україна" на користь ОСОБА_5 судові витрати по 134 грн. з кожного.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Р.В.Березовенко

Судді: С.М.Верланов

К.П.Приходько