Справа № 242/5604/16-ц
Провадження № 2-о/242/690/16
РІШЕННЯ

Іменем України

15 грудня 2016 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Черкова В.Г., при секретарі Кідрон О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Селидове цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Авдіївський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Донецької області, про встановлення факту народження дитини та смерті, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту народження дитини та смерті, посилаючись на наступні обставини. У місті Донецьк 22.11.2016 р. вона народила дитину, яка померла 24.11.2016 р. Документи, що підтверджують факт народження та смерті, не відповідають законодавству України. Просила встановити факт народження нею дитини - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у Ворошилівському районі м.Донецька Донецької області, Україна, однієї дитини жіночої статі першої за рахунком та встановити факт смерті дитини 24.11.2016 р. і місцем смерті Ворошилівський район м.Донецька Донецької області Україна.

Заявниця в судове засідання не зявилася, про день слухання справи повідомлялася належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі, просила заяву задовольнити.

Зацікавлена особа -Авдіївський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Донецької області - у судове засідання не зявилася, про день слухання справи повідомлена належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Заявник звертається до суду із заявою про встановлення факту народження дитини у звязку з тим, що не має належних медичних документів, передбачених законодавством України, для реєстрації народження дитини. Ці обставини обґрунтовуються доказами, доданими до заяви.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до вимог ст. 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоровя про народження нею дитини.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідне заявнику для державної реєстрації народження та отримання свідоцтва про народження дитини.

Суд бере до уваги, що не прийняття по суті рішення по даній справі може вплинути на права і обов»язки заявника.

З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об»єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, яким є заявник, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявником свідоцтво про народження дитини, виданого державним органом України.

Що стосується вимог щодо встановлення факту смерті, то відповідно до ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті.

Відповідно до п.8 ч.1ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до роз'ясень, даних в п.13Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Заявник звертається до суду із заявою про встановлення факту смерті у звязку з тим, що не має належних документів, передбачених законодавством України, для реєстрації факту смерті цієї особи. Ці обставини обґрунтовуються доказами, доданими до заяви.

З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт смерті ОСОБА_2 і визначає датою її смерті - 24.11.2016 року та місцем смерті Ворошилівський район м.Донецька Донецької області, Україна.

Приписами п.8 ч. 1ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідне заявнику для державної реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть.

Суд бере до уваги, що не прийняття по суті рішення по даній справі може вплинути на права і обовязки заявника.

З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації смерті особи є обєктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, яким є заявник, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявником свідоцтво про смерть, виданого державним органом України.

Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною радою України, підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання.

На підставі ст. 13,17 Закону України « Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та керуючись ст. ст. 10, 14, 60, 212 - 215, 223, 234, 251-256, 257-1 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

ЗаявуОСОБА_1, заінтересована особа Авдіївський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Донецької області, про встановлення факту народження дитини та смерті - задовольнити.

Встановити факт народження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянкою України, мешкає: м.Авдіївка Донецької області, вул.Миру, 25, 22.11.2016 р. однієї дитини жіночої статі четвертої за рахунком ОСОБА_2, громадянки України, у Ворошилівському районі м.Донецька Донецької області, Україна.

Встановити факт смерті громадянки України жіночої статі ОСОБА_2, яка народилася 22.11.2016 року у Ворошилівському районі м.Донецька Донецької області, Україна, і померла 24.11.2016 р. у Ворошилівському районі Донецької області, Україна, у віці 00 років 00 місяців 02 дня.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції через Селидівський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя