Провадження № 2-з/638/260/16
УХВАЛА

І м е н е м У к р а ї н и

про забезпечення позову

23 листопада 2016 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Грищенко І.О.

при секретарі Самогньозд О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

10.11.2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить в порядку поділу майна подружжя визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку, загальною площею 539,4 кв.м.. житловою площею 185.1 кв.м.. та право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 1770 кв.м., що розташовані за адресою: Харківська область, Дергачівський район, с. Черкаська Лозова, вулиця Лозовеньківська, будинок 66; на 1/2 частину житлового будинку, житлова площа 38.3 кв.м.. та право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 381 кв.м.. що розташовані за адресою: м. Харків, пров. Дербентський, 44а; на 1/2 частину квартири № 22, загальною площею 75.8 кв.м., житлова площа 51.9 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1: на 1/2 частину автомобілю марки Porsche, модель Cayenne, 2015 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1; на 1/2 частину автомобілю марки Bentley, модель Continental, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2. Визнати, за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину автомобілю марки Audi, модель А6, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3; на 1/2 частину автомобілю марки Volkswagen, модель Multivan, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_4.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 21 грудня 1996 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_3 Шлюб між ними не розірвано, але фактичні шлюбні відносини припинились, проживають окремо та спільне господарство не ведемо, спільного бюджету не мають, тобто сім'я існує формально. Відносини в сім'ї погіршуються, постійно виникають конфлікти та непорозуміння з приводу володіння та користування спільним майном. Як співвласники майна вони не можуть досягнути згоди щодо його поділу та досягти домовленості про його добровільний розподіл. Відповідач ставить нездоланні перешкоди у користування спільним майном. Наразі, всі правовстановлюючі документи знаходяться у відповідача, яка перешкоджає йому у користуванні та розпорядженні спільним майном, та протидіє у доступі до майна та наданні інформації про майно, право власності на яке зареєстровано на відповідача, так і доступі до майна та інформації про майно, право власності на яке зареєстровано за ним. У відповідача фактично знаходиться все спільне сумісне майно, що було набуто за час подружнього життя, та оригінали всіх правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності на нерухоме майно та технічні паспорти на транспортні засоби, про які відповідач відмовляється надавати будь-які відомості та повертати йому. Враховуючи відсутність взаєморозуміння між ним та ОСОБА_3, наявність спору про поділ майна, відмову відповідача поділити спільне майно, що було придбане нами за час шлюбу, у добровільному позасудовому порядку, він змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав з даним позовом про поділ майна подружжя та визнання особистої приватної власності на нього.

До позовної заяви позивачем подано належним чином оформлене клопотання про забезпечення позову, в якій позивач просить вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладання арешту на житловий будинок, загальною площею 539,4 кв.м., житловою площею 185,1 кв.м., та земельну ділянку, площею 1770 кв.м., що розташовані за адресою: Харківська область, Дергачівський район, с. Черкаська Лозова, вулиця Лозовеньківська, будинок 66. На житловий будинок, житловою площею 38.3 кв.м. та земельну ділянку, площею 381 кв.м.. що розташовані за адресою: Харківська область, місто Харків, провулок Дербентський, будинок 44а. На квартиру № 22, загальною площею 75.8 кв.м.. житловою площею 51.9 кв.м., що розташована за адресою: місто Харків. вулиця Отакара Яроша, будинок 29. квартира 22. Накладення заборони здійснювати відчуження рухомого майна, яке належить ОСОБА_3 на праві власності.

Заява обґрунтована тим, що на даний момент житловий будинок, загальною площею 539.4 кв.м.. житловою площею 185.1 кв.м.. та земельна ділянка, площею 1770 кв.м.. що розташовані за адресою: Харківська область, Дергачівський район, е. Черкаська Лозова, вулиця Лозовеньківська, будинок 66: житловий будинок, житловою площею 38.3 кв.м.. та земельна ділянка, площею 381 кв.м., що розташовані за адресою: Харківська область, місто Харків, провулок Дербентський, будинок 44а; квартира № 22. Загальною площею 75.8 кв.м.. житловою площею 51.9 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2: автомобіль марки Porsche, модель Cayenne, 2015 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1; автомобіль марки Bentley, модель Continental, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_5 знаходяться, у власності ОСОБА_3. У позивача є всі підстави вважати, що ОСОБА_3 може розпорядитися нерухомим майном та транспортними засобами, що є у її власності, та відчужити їх на користь третіх осіб, для ухилення від поділу; спільною сумісного майна подружжя та ухилення від виконання рішення суду, що-в свою чергу ускладнить або навіть зробить неможливим виконання рішення суду.

Виходячи із змісту позовних вимог, наданих матеріалів, суд вважає, що заява позивача про вжиття заході забезпечення позову підлягає задоволенню.

Преамбула Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» визначає забезпечення позову як сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Згідно з положеннями ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Вимогами ст. 152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У звязку з тим, що предметом спору є рухоме та нерухоме майно, набуте подружжям під час шлюбу, яке відповідач утримує, та може спричинити дії, направлені на його відчуження, між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суд доходить висновку за необхідне вжити заходи забезпечення позову в якості гарантії виконання судового рішення, в разі задоволення позову.

Вимогами ч. 3 ст. 152 ЦПК України встановлено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За встановлених обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість припущення позивача про те, що не вжиття заходів забезпечення позову унеможливить певні дії, повязані із виконанням рішення суду.

Обраний вид забезпечення позову, є співмірним із заявленими позовними вимогами. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер та спрямовані на ефективне виконання можливого рішення суду у цій справі, в разі його постановлення на користь позивача, а тому ніяким чином не будуть невиправдано обмежувати права відповідача.

Керуючись ст.ст. 151- 153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, шляхом накладання арешту на:

-житловий будинок, загальною площею 539.4 кв.м., житловою площею 185.1 кв.м., та земельну ділянку, площею 1770 кв.м., що розташовані за адресою: Харківська область, Дергачівський район, с. Черкаська Лозова, вулиця Лозовеньківська, будинок 66, що належить на праві власності ОСОБА_4;

-житловий будинок, житловою площею 38.3 кв.м. та земельну ділянку, площею 381 кв.м.. що розташовані за адресою: Харківська область, місто Харків, провулок Дербентський, будинок 44а, що належить на праві власності ОСОБА_4;

-квартиру № 22, загальною площею 75.8 кв.м.. житловою площею 51.9 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_3, що належить на праві власності ОСОБА_4.

Накласти заборону здійснювати відчуження рухомого майна, яке належить ОСОБА_3 на праві власності.

Стягувач: ОСОБА_1, 07.08.1977 р. н. реєстраційний номер платників податків: НОМЕР_6, адреса: АДРЕСА_4, 61072.

Боржник: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_7, адреса: АДРЕСА_5, 61072.

Ухвалу направити для виконання до Центру надання адміністративних послуг м. Харкова, Харківської філії державного підприємства "Національні інформаційні системи".

Відповідачу - для відома після отримання інформації про виконання.

Ухвала виконується негайно у порядку, встановленому для судових рішень. Ухвалу може бути предявлено до виконання протягом трьох років.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя : І.О.Грищенко