Номер провадження: 22-ц/785/7899/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Бабій А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді Бабія А. П.

суддів Варикаші О.Д., Станкевича В. А.

при секретарі Сідлецькій Ю. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні виділені матеріали з цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до Кредитної спілки «Істок» про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою Кредитної спілки «Істок» на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 19. 07. 2016 р.,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 19. 07. 2016 р. задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову і накладено арешт на грошові кошти Кредитної спілки «Істок» (далі КС «Істок») у розмірі 141935,85 грн., що знаходяться на поточних рахунках № 7574 та № 0001 у ПАТ АБ «Південний» до вирішення спору по суті.

В апеляційній скарзі КС «Істок» просить скасувати ухвалу суду з посиланням на те, що суд не врахував і не вказав, в чому полягає та яка існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, не врахував, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням заходів забезпечення позову, а у звязку з арештом на рахунок не може використовувати грошові кошти, що знаходяться на ньому, для здійснення господарської діяльності та розпорядження належними активами, що знаходяться на цьому рахунку, в тому числі виплачувати депозити членам кредитної спілки чи надавати кредити членам кредитної спілки, і, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, що підтверджують обставини викладені ним у позовній заяві.

В судовому засіданні ОСОБА_3, представник КС «Істок», підтримала доводи апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України неявка в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши доводи скарги і перевіривши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного.

Задовольняючи заяву позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти у розмірі 141935,85 грн. на рахунках відповідача суд першої інстанції виходив з положень ст. ст. 151-153 ЦПК України і того, що позивачем заявлені вимоги майнового характеру.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову (ч. 1 статті). У заяві про забезпечення позову повинно бути визначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч. 2 статті). Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду (ч. 3 статті).

Згідно зі ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно (ч. 1 статті), види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 статті).

За положеннями ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 статті), про вжиття заходів забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, порядок виконання, розмір застави, якщо така призначена (ч. 5 статті), залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково (ч. 6 статті), суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу (ч. 8 статті).

Отже, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб або учасників процесу.

За розясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22. 12. 2006 р. (із змінами) розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів (п. 4 постанови); ухвала про забезпечення позову постановляється в порядку, визначеному ст. 209 ЦПК , і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановленні ухвали (п. 7 постанови).

Судом встановлено, що за позовною заявою від 09. 06. 2016 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до КС «Істок» про стягнення заборгованості в розмірі 141935,85 грн.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 21. 06. 2016 р. відкрито провадження за вказаним позовом ОСОБА_2

18. 07. 2016 р. позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти КС «Істок» у розмірі 141935,85 грн., що знаходяться на поточних рахунках № 7574 та № 0001 та інших рахунках у ПАТ АБ «Південний» з посиланням на положення ст. ст. 151-152 ЦПК України і те, що у звязку з тим, що в добровільному порядку КС «Істок» сплатити заборгованість відмовляється в нього є підстави вважати, що відповідач намагатиметься зняти кошти зі своїх банківських рахунків, що зробить неможливим виконання рішення суду.

З урахуванням того, що на час постановлення оскаржуваної ухвали про забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказані грошові кошти, суд першої інстанції, розглядаючи відповідно до вимог закону заяву про забезпечення позову без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі, виходив з того, що саме в цьому розмірі грошові кошти є предметом спору між сторонами, і з необхідності гарантувати виконання можливого рішення суду, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції діяв у межах своїх повноважень та положень ст. ст. 151-153 ЦПК України щодо забезпечення позову.

Вказаний висновок не спростовується доводами апеляційної скарги.

За викладених обставин з урахуванням вищевказаних правових положень апеляційний суд приходить до висновку, що наведені в апеляційній скарзі доводи не являються підставами для скасування оскаржуваної ухвали суду та постановлення нової ухвали про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову, у звязку з чим ухвала суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 307 ч. 2 п. 1, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Відхилити апеляційну скаргу Кредитної спілки «Істок» і залишити ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 19. 07. 2016 р. без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області А. П. Бабій

ОСОБА_4

ОСОБА_5