Справа № 569/6263/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2016 року Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді: Рудики Л.Д.

при секретарі: Хлуд І.П.

за участю позивача: ОСОБА_1

представника органу опіки та піклування: ОСОБА_2

відповідача:ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки і піклування Рівненського міськвиконкому про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки і піклування Рівненського міськвиконкому про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. В обґрунтування позову вказує, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 14 січня 2011 року, від якого мають малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачем. Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння та відмінність поглядів на життя. Вважає, що спільне проживання та збереження шлюбу не можливе, просить шлюб розірвати, дитину залишити проживати з позивачем.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, з підстав викладених в позовній заяві просила шлюб розірвати, сина залишити проживати з нею.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю, заперечував проти розірвання шлюбу, не визнав позовну вимогу щодо визначення місця проживання дитини з матірю.

Представник третьої особи, органу опіки та піклування Рівненського міськвиконкому ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала, надала висновок органу опіки та піклування від 02 грудня 2016 року, відповідно до якого малолітнього сина ОСОБА_4 доцільно залишити на проживання з його матірю.

Заслухавши позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_3, представника третьої особи ОСОБА_2, дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши обставини, якими позивач обгрунтовує свої вимоги, заперечення відповідача, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 січня 2011 року, від якого, згідно поданого свідоцтва про народження, мають малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 111 СК України суд вжив заходів щодо примирення подружжя, однак сторони не примирились.

Суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Сторони втратили один до одного почуття любові, довіри і поваги отже шлюб існує формально.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

У відповідності до ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, а дитини, яка досягла десяти років за спільною згодою батьків та самої дитини.

Частина 1 ст.161 СК України встановлює, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватисясудом. При вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дітей до кожного з них, вік дітей, стан їх здоровя та інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що син проживає з матірю та дідусем за адресою в м. Рівне, вул. С.Крушельницької, буд. 54. З 2012 року подружжя ОСОБА_4 проживають окремо. Відповідач не виконує батьківських обовязків, офіційного не працює, не сплачує аліменти на утримання дитини, що підтверджується довідкою старшого державного виконавця відділу ДВС Володимирецького районного управління юстиції ОСОБА_5 № 1170 від 18 травня 2016 року про заборгованість по аліментах в розмірі 9148,20 грн. та іншими документами наявними в матеріалах справи.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування від 02 грудня 2016 року №08-2696, залишення на проживання із матірю малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідає інтересам дитини та є доцільним.

Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Крім цього принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією Генеральної асамблеї ООН 29.11.1959 року, передбачено, що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою та відповідальністю своїх батьків і в будь-якому випадку в атмосфері кохання та морального і матеріального забезпечення; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена з матір'ю.

Підстав, передбачених ч.2 ст.162 Сімейного Кодексу України, які б перешкоджали проживанню дитини з матір'ю відповідачем не доведено та документально не підтверджено.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги позивача про визначення місця проживання малолітнього сина з матір'ю є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до повного задоволення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір.

На підставі ст.ст 104, 105, 110, 112,113,161 СК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 223, 292, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, зареєстрований 14.01.2011 року Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 27.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 з його матір»ю ОСОБА_1.

Стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 556 грн.72 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: