Заставнівський районний суд Чернівецької області
Справа № 716/1224/16-ц
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.12.2016 року Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді - Пухарєвої О.В.
секретаря - Климус Г.В.,
за участю представника позивача - Давидюк Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Заставна цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Заставнівської РДА Чернівецької області в інтересах дитини- ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав, -
Позивач Орган опіки та піклування Заставнівської РДА в інтересах малолітнього ОСОБА_6 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав щодо сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнення з відповідачів на користь комунальної медичної установи "Обласний спеціалізований будинок дитини" аліментів на утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., починаючи з 19.09.2016 року і до досягнення його повноліття.
Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебувають у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народився син - ОСОБА_6 Перебуваючи в пологовому будинку, мати дитини відмовлялась від виконання материнських обов"язків щодо сина. У зв"язку із тим, що ОСОБА_5, як батько дитини, зобов"язався взяти на себе відповідальність за життя та здоров"я дитини 10.03.2015 року ОСОБА_4 з дитиною виписано з пологового відділення Заставнівьскої ЦРЛ. Починаючи із 10.03.2015 року сім"я, в якій проживав малолітній ОСОБА_6, перебувала під наглядом медичних працівників. В ході неодноразових перевірок медичними працівниками, котрі здійснювали патронаж та представниками органу місцевого самоврядування щодо належного виконання материнських та батьківських обов"язків по догляду за дитиною виявлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 належним чином не створюють належних санітарних, побутових та інших умов для життя та розвитку дитини, не виконуюють рекомендації медичних працівників. Відповідно до розпорядження Заставнівської РДА від 25.04.2015 року малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 вилучено з сім"ї ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та влаштовано в "Обласний спеціалізований будинок дитини". Позивач посилається на те, що починаючи із 24.04.2015 року по даний час, тобто із часу влаштування малолітнього ОСОБА_6 в будинок дитини, батьки- ОСОБА_4 та ОСОБА_5 тричі відвідували сина: 03.05.2015 року, 08.11.2015 року та 13.11.2015 року. Станом його здоров"я не цікавляться, допомоги на його утримання не надають, дитина повністю знаходиться на утриманні держави. Виконавчий комітет Звенячинської сільської ради Заставнівського району надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів щодо їх малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Позивач зазначає, що відповідно до сімейного законодавства батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а тому просить стягнути із відповідачів на утримання малолітнього ОСОБА_6 аліменти.
В судовому засіданні представник позивача - Давилюк Л.М. позовні вимоги підтримала, подала заяву про уточнення позовних вимог в частині стягнення аліментів, в якій просить стягувати із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів кожного з відповідачів, але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи із дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Аліменти стягувати на особистий рахунок дитини у відділення АТ "Ощадбанк".
Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, оскільки повідомлялися про дату і місце судового засідання судовими повістками, про що свідчать їх підписи в рекомендованих повідомленнях про вручення поштових відправлень.
Відповідно до ч. 1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст. 224 ЦПК України у разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.
Оскільки у справі беруть участь двоє відповідачів, котрі в судове засідання не з"явилися, а представник позивача не заперечував проти розгляду даної цивільної справи у їх відсутності та проведенні заочного розгляду справи, суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.
Відповідно до ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону.
Статтею 150 СК України визначені обов'язки батьків, зокрема, по вихованню своєї дитини, піклуванню про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, освіту.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Пленум Верховного Суду України в п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного проживання в них народився син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 22.04.2015 року, яке видане виконкомом Звенячинської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, вбачається, що батьками дитини є ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с. 5).
Із листів Заставнівської ЦРЛ (а.с. 8,9,10,11) вбачається, що ОСОБА_4 перебуваючи із малолітнім ОСОБА_6 в пологовому відділенні Заставнівської ЦРЛ, а в послідуючому і за місцем проживання в с. Йосипівка Заставнівського району не виконувала рекомендації медичних працівників, не здійснювала відповідний догляд за дитиною та не здійснювала повноцінне годування дитини, що загрожувало життю та здоров"ю дитини.
Згідно розпорядження Заставнівської РДА Чернівецької області №102-р від 24.04.2015 року малолітній ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с. Йосипівка Заставнівського району Чернівецької області вилучений з середовища, що загрожувало його життю та здоров"ю і влаштовано в обласний Будинок дитини (а.с.29).
Згідно листа КМУ "Обласний спеціалізований будинок дитини" № 470 від 07.09.2016 року ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває в будинку дитини із 24.04.2015 року (а.с.27).
Із вироку Заставнівського районного суду Чернівецької області від 23.11.2015 року вбачається, що ОСОБА_4 визнано винною за ст. 166 КК України, оскільки вона, будучи матір"ю злісно не виконувала встановлених законом обов"язків по догляду за дитиною - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що мало спричинити тяжкі наслідки (а.с. 36-37).
Із акту КМУ "Обласний спеціалізований будинок дитини" від 07.06.2016 року вбачається, що, починаючи із 24.04.2015 року в будинку дитини виховується та знаходиться на повному державному утриманню малолітня динина- ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. З моменту влаштування дитини і до 07.06.2016 року його батьки- ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відвідували дитину 03.05.2015 року, 08.11.2015 року та 13.11.2015 року (а.с.25).
Згідно ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року , діючої на Україні з 27.09.1991 року , держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, небхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і саціального розвитку дитини. Батьки несуть персональну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть персональну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.
Згідно висновку орган опіки та піклування виконавчого комітету Звенячинської сільської ради Заставнівського району (а.с.32), вбачається за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відносно їх малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Оцінивши всі досліджені в судовому засіданні докази, судом встановлено, що відповідачі не спілкуються з дитиною, не проявляють до неї батьківської турботи, не цікавляться його життям та не відвідують його в будинку дитини, не піклуються про його фізичний і духовний розвиток, не підтримують матеріально. Така поведінка ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свідчить про те, що останні без поважних причин повністю самоусунулися від виконання своїх батьківських обов'язків та свідомо нехтують ними, що відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України є підставою для позбавлення їх батьківських прав.
Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, та роз'яснень викладених в абз. 7 п. 16 Постанови ПВСУ від 30.03.2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", особа, яка позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.
Відповідно до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Відповідно до вимог ст.ст. 180, 183 ч.1, 184 ч.1 СК України, ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Судом встановлено, що з моменту вилучення малолітнього ОСОБА_6, із сім"ї , що загрожувало його життю та здоров"ю та влаштування його в будинок дитини, відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ні фінансової, ні будь-якої іншої допомоги на утримання сина не надали.
Згідно довідок Заставнівського РЦЗ №№ 01-15/3939, 01-5/3940 від 27.09.2016 ркоу ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не зареєстровані в РЦЗ як шукаючі роботу чи безробітні(а.с.44-45).
Згідно довідок Звенячинської сільської ради Заставнівського району від 28.09.2016 року за № №1266,1267 (а.с.46,47) ОСОБА_4 та ОСОБА_5 офіційного місця роботи не мають, останній підзаробляє на пункті збору металобрухту в м. Заліщики.
Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання № 1268 від 28.09.2016 року (а.с.48), ОСОБА_5 та ОСОБА_4 проживають в АДРЕСА_1 в будинку, який належить ОСОБА_5, земельну ділянку площею 0,35 га не обробляють.
Згідно довідки Управління праці та соціального захисту населення Заставнівської РДА № 7018 від 28.09.2016 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не перебувають на обліку, як отримувачі державних соціальних допомог (а.с. 49).
Беручи до уваги, що згідно ч.2, ч.3 ст. 166 Сімейного кодексу України позбавлення батьківських прав не звільняє від обов'язку щодо утримання дитини, суд на вимогу позивача вирішує питання про стягнення аліментів на дитину, визначивши їх розмір по 1/4 частині доходів відповідачів, але не менше мінімальної суми, визначеної законом у ч. 2 ст. 182 СК України. Згідно із ст. 217 ЦПК України, ч. 3 ст. 193 Сімейного кодексу України, за якою за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України, суд вважає за необхідне стягувати з ОСОБА_5 та ОСОБА_4, на утримання малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки з кожного від всіх видів їх заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого на відповідний період законом, щомісячно, починаючи з 19.09.2016 року і до досягнення дитиною повноліття, з перерахуванням коштів на особистий рахунок дитини.
Відповідно до п.14 ч.2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» не справляється за поданням заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб у разі, якщо представництво їх інтересів у суді відповідно до закону або міжнародного договору, згоду на обов'язковість якого надано Верховною Радою України, здійснюють Міністерство юстиції України, суб'єкти надання безоплатної вторинної правової допомоги та/або органи опіки та піклування або служби у справах дітей.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільняється від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів.
При цьому, згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь держави належить стягнути судовий збір за вимоги майнового та немайнового характеру в розмірі 1102,40 грн. (по 551,20 грн. з кожного).
На підставі ст.ст. 150, 152, 155, 164, 166,180, 182-184 СК України, ст.8, 12 ЗУ «Про охорону дитинства» та керуючись ст.3, ст.5 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 10, 11, 60, 74, 76, 88,212, 214, 215, 218, 224-228 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, жительку с. Звенячин Заставнівського району Чернівецької області та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, жителя с. Звенячин Заставнівського району Чернівецької області відносно їх малолітнього сина- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути в рівних частках із ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, жительки с. Звенячин Заставнівського району Чернівецької області та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, жителя с. Звенячин Заставнівського району Чернівецької області на користь держави судовий збір за вимоги майнового та немайнового характеру в розмірі 1102,40 грн. (по 551,20 грн. з кожного) .
Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду після набрання законної сили направити до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Чернівецької області через Заставнівський районний суд Чернівецької області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. В. Пухарєва