Ухвала

іменем україни

31 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ФаловськоїІ.М., Висоцької В.С., ГримичМ.К.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Семаль» до ОСОБА_4, фермерського господарства «Журавель», третя особа - Семенівське районне управління юстиції, про визнання договору оренди землі поновленим, визнання договору оренди землі недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Полтавської області від 25 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «Семаль» (далі - ТОВ «Семаль») звернулося до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що воно користувалось земельною ділянкою на підставі договору оренди землі, укладеного з ОСОБА_4 11 лютого 2008 року та зареєстрованого 22 липня 2010 року. У зв'язку із закінченням строку дії вказаного договору оренди, з метою подальшого користування земельною ділянкою, ТОВ «Семаль» направило 17 червня 2015 року орендодавцю лист-повідомлення про намір продовжити дію договору оренди землі на новий строк на умовах, визначених в додатковій угоді, та саму додаткову угоду. Проте, ОСОБА_4 уклала договір оренди належної їй земельної ділянки з фермерським господарством «Журавель» (далі - ФГ «Журавель»).Проте, такі дії орендодавця не відповідають вимогам діючого законодавства та порушують права ТОВ «Семаль», як орендаря, на переважне право на поновлення договору оренди землі на новий строк.

Враховуючи викладене, ТОВ «Семаль» просило: визнати договір оренди землі від 11 лютого 2008 року, укладений між ОСОБА_4 та дочірнім підприємством «Семаль» (далі - ДП «Семаль»), правонаступником якого є позивач, який зареєстрований 22 липня 2010 року Семенівським районним відділом ПРДДП «Центр ДЗ», поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, а додаткову угоду про поновлення договору оренди землі від 11 лютого 2008 року між ОСОБА_4 та ДП «Семаль» укладеною; визнати договір оренди землі від 23 липня 2015 року, укладений між ОСОБА_4 та ФГ «Журавель», недійсним; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23 липня 2015 року про проведення державної реєстрації іншого речового права (права оренди земельної ділянки) на земельну ділянку, що розташована на території Горошинської сільської ради Семенівського району Полтавської області за ФГ «Журавель».

Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 02 березня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 25 травня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково. Визнано договір оренди землі від 23 липня 2015 року, укладений між ОСОБА_4 та ФГ «Журавель», зареєстрований згідно рішення про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень від 23 липня 2015 року державним реєстратором реєстраційної служби Семенівського районного управління юстиції Полтавської області Даниленко А.І., недійсним. У задоволенні решти позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що між ДП «Семаль», правонаступником якого є ТОВ «Семаль», та ОСОБА_4 11 лютого 2008 року було укладено договір оренди належної останній на праві власності земельної ділянки площею 1,84 га терміном на 5 років. Зазначений договір оренди землі зареєстрований Семенівським районним відділом ПРДДГ «Центр ДЗК» 22 липня 2010 року.

У зв'язку із закінченням строку дії зазначеного договору оренди землі, який закінчувався 22 липня 2015 року, ТОВ «Семаль» листом від 17 червня 2015 року повідомлено ОСОБА_4 про його намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк на умовах, визначених у додатковій угоді, яка додавалась до зазначеного листа-повідомлення.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та опису до поштового відправлення, зазначені вище лист-повідомлення та додаткова угода до договору оренди землі від 11 лютого 2008 року були отримані ОСОБА_4 26 червня 2015 року, тобто більше ніж за місяць до закінчення строку дії договору оренди.

Судом також встановлено, що 23 липня 2015 року між ОСОБА_4, як орендодавцем, та ФГ «Журавель», як орендарем, було укладено договір оренди спірні земельної ділянки площею 1,84 га, яка належить на праві власності ОСОБА_4 і яка знаходилась у користуванні ТОВ «Семаль» на підставі договору оренди земельної ділянки від 11 лютого 2008 року. Зазначений договір земельної ділянки від 23 липня 2015 року зареєстрований реєстраційною службою Семенівського РУЮ Полтавської області 23 липня 2015 року.

Земельна ділянка, що належить ОСОБА_4, на даний час знаходиться в користуванні ТОВ «Семаль».

Частиною 4 ст. 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Так, у частинах 1-5 ст. 33 цього Закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Разом з тим, у момент державної реєстрації набирає чинності (набуває юридичної сили) договір, укладення якого вже відбулося, і така реєстрація не може змінювати моменту укладання договору.

Вказаний вище висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України від 19 лютого 2014 року № 6-162цс13.

За таких обставин, апеляційний суд вірно виходив із того, що відповідно до ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі, укладений ТОВ «Семаль» з ОСОБА_4, вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції, відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вірно виходив із того, що оскільки строк дії договору оренди між ТОВ «Семаль» та ОСОБА_4 поновлено з 13 лютого 2013 року на 5 років, тобто до 13 лютого 2018 року, тому укладений з ФГ «Журавель» договір оренди порушує права позивача та є недійсним.

Встановлено, що апеляційний суд, всебічно та повно дослідив обставини справи та дійшов вірного висновку про задоволення позову частково.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків апеляційного суду не впливають та їх не спростовують.

Керуючись статтями 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Полтавської області від 25 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: І.М. Фаловська

В.С.Висоцька

М.К.Гримич