РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/12592/16-ц

пр. № 2-о/759/521/16

17 листопада 2016 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

при секретарі Фущук Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, заінтересована особа: Святошинський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 у вересні 2016 року звернувся до суду із заявою, за якою просив встановити факт, що його батько ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Луганську.

Вимоги заяви мотивовані тим, що документи, видані йому на підтвердження факту смерті батька, не визнаються в Україні, що в свою чергу перешкоджає йому отримати свідоцтво про смерть.

ОСОБА_1 подав заяву в якій просить слухати справу за його відсутності, на вимогах заяви наполягав, послались на доводи та підстави викладені в заяві.

Представник зацікавленої особи в суд не з'явився, заперечень на заяву не надходило.

Дослідивши надані матеріали, суд приходить до висновку про можливість задоволення вимог заяви за таких підстав.

Так, згідно з свідоцтвом про народження батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Судом встановлено, що отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті, тому встановлення факту смерті необхідне заявнику для оформлення свідоцтва про смерть..

Згідно з п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Статтею 17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є: документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

На підтвердження факту смерті ОСОБА_2 заявником подано лікарське свідоцтво про смерть №00251, що видане 04 вересня 2016 р. лікарем медичної установи м. Луганськ, причина смерті: хронічна серцева недостатність.

Дані, що містяться в цьому свідоцтві, щодо дати та місця народження ОСОБА_2, його місця реєстрації повністю збігаються з даними, що зазначені в паспорті померлого, що відповідає встановленому в Україні зразку.

Крім того, факт проживання ОСОБА_2, на час смерті, в м. Луганську, окрім пояснень заявника викладених в заяві, підтверджено довідкою Ритуальної служби м. Луганська, в якій зазначено, що ОСОБА_2 поховано 04.09.2016р.на кладовищі Кировка м. Луганська

Тому, дані зазначені в лікарському свідоцтві про смерть судом визнаються такими, що відповідають дійсності.

Наведене в сукупності, дає суду підстави прийти до однозначного висновку, що ОСОБА_2 дійсно помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Луганськ у віці 78 років.

Належного документу на підтвердження смерті ОСОБА_2, як це вбачається з наведеного, не має, а тому суд погоджується із заявником, що такий факт може бути підтверджено лише в судовому порядку.

Отже заява підлягає задоволенню відповідно і на підставі ст. ст. 256, 257-1 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214, 215, 256-259 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Луганськ у віці 78 років.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва у відповідності до вимог ст.ст. 291 - 296 ЦПК України.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Головуючий Сенько М.Ф.