Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3336/16-ц
Провадження №: 2/332/1485/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2016 р.

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Сінєльніка Р.В.,

при секретарі - Васильченко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, -

ВСТАНОВИВ:

12.10.2016р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 12.09.2015 року, від шлюбу мають спільну доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_2 участі у виховання доньки не бере, коштів на утримання дитини не надає. Відповідач працює на ПАТ «Запорізький завод феросплавів», має постійний дохід, добровільно не бажає піклуватися про матеріальне забезпечення дитини, ухиляється від своїх обовязків по утриманню дитини, тому позивачка просить стягнути з нього аліменти керуючись ст.ст.84,180, 181, 184 СК України на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходів) але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно та на її утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходів) до досягнення дитиною трирічного віку.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала та надала пояснення, аналогічні тим, що викладені у позові. Просила позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що він добровільно надавав допомогу позивачу, а саме: купляв памперси, їжу, ліки, придбав курточку. Просив задовольнити позов у розмірі 1/6 на дитину та у розмірі 1/6 на утримання позивачки, у звязку з тим, що він мешкає з батьками пенсіонерами та їм допомагає, він сплачує кредити та навчається в інституті, йому можливо в майбутньому буде необхідно наймати собі житло. Відповідач також пояснив, що окрім нього у його батьків є доросла донька, тобто сестра відповідача, яка є повнолітньою та працездатною особою. Представник відповідача надав суду аналогічні пояснення.

Свідок ОСОБА_4 пояснила суду, що вона останній раз вдома у сторін була 15.09.16р., але часто їх бачить на ринку. Вважає, що відповідач повинен допомагати та сплачувати аліменти.

Свідок ОСОБА_5 пояснила суду, що вона є матірю відповідача. З вересня цього 2016 року відповідач не проживає разом з дружиною та повернувся жити до батьків. Має своє житло, оскільки зареєстрований у бабусі в будинку по вул.Фінальній у м.Запоріжжі. Приблизно один раз в тиждень відповідач бере додому до себе дитину, придбаває для неї продукти харчування та ліки по необхідності. Бажає повернутись до дружини та відновити сімю.

Аналогічні пояснення надав суду свідок ОСОБА_6, який є батьком відповідача.

Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з нижченаведених підстав.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення їх повноліття. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.ст.182, 184 СК України, враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей, наявність у платника аліментів непрацездатних батьків та інші обставини, які мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини.

Відповідно до ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років.

В судовому засіданні було встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач є батьком малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження 1-ЖС № 299575 (а.с.4), яка проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, що підтверджується відповідною довідкою (а.с.5). Відповідач працює на ПАТ «Запорізький завод феросплавів» та має заробітну плату в середньому 7500 грн. на місяць, що підтверджується відповідною довідкою (а.с.6). Позивач до цього добровільно сплачував аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 від його доходу, що підтверджується його власною заявою (а.с.63). Отже, позивач має фінансову можливість оплачувати аліменти на утримання дитини у вказаному розмірі.

Обовязок утримувати дружину до досягнення дитини трьохрічного віку передбачений ст.84 СК України. Але з урахуванням майнового стану відповідача суд вважає за необхідне позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання матері дитини задовольнити частково, та стягнути в цій частині аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх доходів відповідача.

Доводи відповідача про неможливість сплати аліментів у вищезазначеному розмірі суд вважає необґрунтованими, оскільки відповідач має зареєстроване місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_3, тому йому немає необхідності винаймати інше житло (а.с.7оборот), сплата кредиту має незначний розмір, батьки відповідача мають свою пенсію та мають можливість отримувати допомогу також від працездатної доньки, а в інституті відповідач навчається на бюджетній формі, тобто безкоштовно, що підтверджується відповідними довідками з інституту (а.с53, 62).

Таким чином, з урахуванням всіх обставин, які мають істотне значення для вирішення спору, виходячи з встановленого мінімального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, суд приходить до висновку, що позов про стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню, оскільки батьки зобовязанні в рівній мірі приймати участь в утриманні та забезпеченні дитини.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 8, 10, 81, 212-215, ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь ОСОБА_1на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з 12.10.2016р. до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з 12.10.2016 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, трьохрічного віку, тобто до 30.01.2019 року.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення в частині стягнення місячного платежу аліментів належить негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 551 гривен 20 коп. в дохід держави.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя.

Повний текст рішення виготовлено 12 грудня 2016 року

Суддя Р.В. Сінєльнік