У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 09 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Імексбанк» (далі - ПАТ «Імексбанк») про зобов'язання виконання умов договору,

в с т а н о в и л а:

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга ОСОБА_2, у прохальній частині якої заявник просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень.

Клопотання підлягає задоволенню, оскільки наведені заявником причини пропуску строку на касаційне оскарження можна визнати поважними.

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з указаним позовом до ПАТ «Імексбанк», який під час розгляду справи уточнила, та остаточно просила стягнути з ПАТ «Імексбанк» на її користь залишок вкладу у розмірі 23 181 грн, суму нарахованих відсотків з депозитного рахунку у розмірі 16 300 грн, суму нарахованих відсотків з пенсійного рахунку у розмірі 735 грн 65 коп., а також 6 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилалась на те, що 27 жовтня 2014 року між нею та ПАТ «Імексбанк» було укладено договір № 990412174 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20 січня 2014 року, за умовами якого сума її вкладу становить 150 000 грн з нарахуванням 25 % річних.

Посилаючись на те, що у зв'язку із ліквідацією банку вона отримала лише гарантовану суму відшкодування за вкладом, а відсотки, нараховані під час здійснення тимчасової адміністрації не входять до гарантованої суми, у зв'язку з чим ОСОБА_2 просила задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 09 листопада 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзіОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суд касаційної інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди попередніх інстанцій, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які їх регулюють, врахували правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 13 червня 2016 року у справі № 6-1123цс16, виходили з того, що на момент ухвалення рішення судом першої інстанції (08 серпня 2016 року) в ПАТ «Імексбанк» вже було введено тимчасову адміністрацію (з 27 січня 2015 року), що унеможливлює стягнення з банку коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», норми якого є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах; при цьому відмовляючи ОСОБА_2 у відшкодуванні моральної шкоди, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, врахувавши роз'яснення, викладені у п.п. 3, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», виходили з відсутності ознак протиправної поведінки відповідча, в результаті якої позивачці було завдану моральну шкоду.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а :

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2016 року та ухвали апеляційного суду Одеської області від 09 листопада 2016 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2016 року та ухвали апеляційного суду Одеської області від 09 листопада 2016 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 09 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Імексбанк» про зобов'язання виконання умов договору відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Л.М. Мазур