УХВАЛА

іменем україни

05 грудня 2016 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кицюк В.С., розглянувши позовну заяву Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом?янського району м. Києва» до ОСОБА_4, третя особа: Солом?янська районна в м. Києві державна адміністрація про виселення, без надання іншого жилого приміщення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просить суд виселити відповідача, із самовільно зайнятого жилого приміщення за адресою: АДРЕСА_1, без надання іншого жилого приміщення; стягнути з відповідача судовий збір в сумі за подачу позовної заяви на користь позивача.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачем є Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом?янського району м. Києва». На штампі у верхньому лівому куті позовної заяви зазначено Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом?янського району м. Києва» Житлово-експлуатаційна дільниця № 904 вхідний № 64 від 01.12.2016. В кінці позовної заяви зазначено, що вона підписана «Начальником ЖЕД №904 М.Горох».

Проте, будь-яких доказів на підтвердження того, що саме Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом?янського району м. Києва» є балансоутримувачем та управителем будинку де знаходиться спірна квартира, суду не надано.

Крім того, позивач стверджує, що в провадженні Солом?янського районного суду м. Києва перебуває справа за позовом відповідача до позивача, рішення по якій ще не набрало законної сили. Проте, жодних доказів на підтвердження цих обставин, а саме рішення суду першої інстанції, а також інформації щодо оскарження рішення в апеляційному та касаційному порядку матеріали позовної заяви не містять.

Також, суд звертає увагу позивача на те, що додана ним до позовної заяви довідка Форми№3 № 7175 від 29.11.2016, видана на ім?я особи - ОСОБА_3, хоча за інформацією, яка міститься в самій довідці та на яку посилається сам позивач в своїй позовній заяві, дана особа померла ще 09.12.2013. А тому, в суду виникає питання щодо правомірності видання такої довідки померлій особі, правові підстави такої видачі та підписанні цієї довідки уповноваженими особами позивача.

Позивач стверджує, що неодноразово звертався до відповідача з вимогою надати документальне підтвердження свого законного права проживання у спірній квартирі, однак виконані вони так і не були.

Проте, в матеріалах позовної заяви міститься лише один припис № 1757 датований 28.11.2016, з терміном виконання до 30.11.2016, отриманий відповідачем 29.11.2016. Будь-яких інших доказів звернення позивача до відповідача з вимогами, суду не надано. А також, будь-яких доказів на підтвердження факту проживання самого відповідача в спірній квартирі, зокрема, актів підписаних уповноваженими особами позивача, окрім зазначення в позовній заяві про звернення відповідача до суду з позовом про визнання права користування, матеріали позовної заяви не містять.

Крім того, суд звертає увагу, на те, що даний припис направлений відповідачу вже у момент коли по справі за позовом відповідача судом було прийнято рішення і фактично сам позивач, представник якого був присутній в судовому засіданні, знав про існування такого рішення.

Суд акцентує увагу позивача на тому, що зазначити докази слід саме на цій стадії - пред`явлення позову, а вже їх представлення суду - можливе під час розгляду справи в разі відкриття провадження у справі.

Дотримання вимог ст.119 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки позову і долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду. Позовна заява не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без дотримання вимог, викладених у ст. ст. 119, 120 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо ж позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає всі вимоги, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.119-121 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом?янського району м. Києва» до ОСОБА_4, третя особа: Солом?янська районна в м. Києві державна адміністрація про виселення, без надання іншого жилого приміщення - залишити без руху.

Роз'яснити позивачеві, що зазначені в ухвалі недоліки ним можуть бути усунені протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали шляхом подачі позовної заяви в новій редакції з урахуванням виправлення зазначеним судом недоліків.

Якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.С. Кицюк