Справа № 761/9632/16-ц
Провадження № 2/761/4318/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

18 листопада 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Макаренко І.О.

при секретарі Толкач О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом Головного управління розвідки Міністерства оборони України до Інформаційного агентства «Українські національні новини», ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив суд визнати недостовірною інформацію про Головне управління розвідки Міністерства оборони України, поширену інформаційним агентством "Українські національні новини" ІНФОРМАЦІЯ_1 через мережу Інтернет, а саме на сторінці офіційного веб - сайту інформаційного агентства "Українські національні новини" (http://www.unn.com.ua): "Наркотрафік, який з Афганістану прямує через територію України в Європу, в Росії прикривають співробітники ФСБ, а в Україні - департамент контррозвідки СБУ та Головне управління розвідки Міністерства оборони." та "... в Росії цей наркотрафік прикривають співробітники Федеральної служби безпеки, то в Україні - їх колеги з Департаменту контррозвідки СБУ та Головного управління розвідки Міністерства оборони" в частині прикриття наркотрафіку Головним управлінням розвідки Міністерства оборони та його співробітниками; визнати недостовірною інформацію про Головне управління розвідки Міністерства оборони України та його співробітників, поширену ОСОБА_1 через мережу Інтернет, а саме свою особисту сторінку у Facebook (ІНФОРМАЦІЯ_2): "...в Росії цей наркотрафік прикривають співробітники Федеральної служби безпеки, то в Україні - їх колеги з Департаменту контррозвідки СБУ та Головного управління розвідки Міністерства оборони" в частині прикриття наркотрафіку Головним управлінням розвідки Міністерства оборони; зобов'язати інформаційне агентство "Українські національні новини" спростувати протягом тижня з дня набрання рішенням суду законної сили недостовірну інформацію про Головне управління розвідки Міністерства оборони України аналогічним способом - шляхом поширення через мережу Інтернет, а саме сторінку офіційного веб-сайту інформаційного агентства "Українські національні новини" (http://www.unn.com.ua) інформації наступного змісту: «СПРОСТУВАННЯ. Шановні користувачі! Інформаційне агентство "Українські національні новини" спростовує недостовірну інформацію, поширену ІНФОРМАЦІЯ_1 на сторінці офіційного веб-сайту інформаційного агентства "Українські національні новини" щодо прикриття наркотрафіку, який з Афганістану прямує через територію України в Європу Головним управлінням розвідки Міністерства оборони та його співробітниками»; зобов'язати ОСОБА_1 спростувати протягом тижня з дня набрання рішенням суду законної сили недостовірну інформацію про Головне управління розвідки Міністерства оборони України аналогічним способом - шляхом поширення через мережу Інтернет, а саме свою особисту сторінку у Facebook (https://www.facebook.com/...) інформації наступного змісту: «Шановні користувачі! Приношу своє вибачення перед Головним управлінням розвідки Міністерства оборони України та його співробітниками і спростовую недостовірну інформацію, поширену на своїй сторінці у Facebook щодо прикриття Головним управлінням розвідки Міністерства оборони та його співробітниками наркотрафіку, який з Афганістану прямує через територію України в Європу».

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 через мережу Інтернет, а саме сторінку офіційного веб-сайту інформаційного агентства "Українські національні новини" (інформаційного агентства "Українські національні новини") було поширено інформацію, яка є недостовірною та принижує ділову репутацію Головного управління розвідки Міністерства оборони України, а саме, що: "Наркотрафік, який з Афганістану прямує через територію України в Європу, в Росії прикривають співробітники ФСБ, а в Україні - департамент контррозвідки СБУ та Головне управління розвідки Міністерства оборони." та "... в Росії цей наркотрафік прикривають співробітники Федеральної служби безпеки, то в Україні - їх колеги з Департаменту контррозвідки СБУ та Головного управління розвідки Міністерства оборони", автор - ОСОБА_3. Аналогічна інформація була розміщена на особистій сторінці ОСОБА_1 у Facebook (ІНФОРМАЦІЯ_2), а саме: "...нарктотрафіку, який з Афганістану прямує через територію України в Європу. І якщо в Росії цей наркотрафік прикривають співробітники Федеральної служби безпеки, то в Україні - їх колеги з Департаменту контррозвідки СБУ та Головного управління розвідки Міністерства оборони". Інформацію було доведено невизначеному колу осіб, оскільки поширено в загальнодоступній мережі Інтернет. Позивач вказує, що інформація, поширена відповідачами, не відповідає дійсності, на підставі чого звернувся до суду із відповдіним позовом.

В судове засідання представник позивача не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідачі Інформаційне агентство «Українські національні новини», ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За згодою представника позивача суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив.

ІНФОРМАЦІЯ_1 через мережу Інтернет, а саме сторінку офіційного веб-сайту інформаційного агентства "Українські національні новини" (інформаційного агентства "Українські національні новини") було поширено інформацію, яка є недостовірною та принижує ділову репутацію Головного управління розвідки Міністерства оборони України, а саме, що: "Наркотрафік, який з Афганістану прямує через територію України в Європу, в Росії прикривають співробітники ФСБ, а в Україні - департамент контррозвідки СБУ та Головне управління розвідки Міністерства оборони." та "... в Росії цей наркотрафік прикривають співробітники Федеральної служби безпеки, то в Україні - їх колеги з Департаменту контррозвідки СБУ та Головного управління розвідки Міністерства оборони", автор - ОСОБА_3.

Аналогічна інформація була розміщена на особистій сторінці ОСОБА_1 у Facebook (ІНФОРМАЦІЯ_2), а саме: "...нарктотрафіку, який з Афганістану прямує через територію України в Європу. І якщо в Росії цей наркотрафік прикривають співробітники Федеральної служби безпеки, то в Україні - їх колеги з Департаменту контррозвідки СБУ та Головного управління розвідки Міністерства оборони".

Обставина розміщення такої інформації відповідачами у мережі Інтернет підтверджується відповідними роздруківками з сайтів, ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 18.02.2016 року, якою задоволено заяву Головного управління розвідки Міністерства оборони України про забезпечення доказів до пред'явлення позову, а також протоколом судового засідання Подільського районного суду м. Києва від 18.02.2016 року, яким зафіксовано огляд наявності інформації на відповідних офіційних сайтах в мережі Інтернет.

Позивач вказує, що інформація, поширена відповідачами, не відповідає дійсності, а також порушує право позивача на недоторканість ділової репутації.

Відповідно до пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а)поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б)поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет або з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Також п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» вказано, що судам необхідно враховувати, що повідомлення оспорюваної інформації лише особі, якої вона стосується, не може визнаватись її поширенням, якщо особа, яка повідомила таку інформацію, вжила достатніх заходів конфіденційності для того, щоб ця інформація не стала доступною третім особам.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила.

Згідно положень Конституції України існує презумпція невинуватості особи, тобто ніхто не може бути обвинувачений в злочині, якщо склад злочину в його діях не встановлено в судовому порядку.

Враховуючи, що стороною відповідача не надано до суду доказів встановлення у судовому порядку складу злочину в діях службових осіб позивача або доказів порушення кримінальної справи за фактом чи щодо службових осіб позивача, суд приходить до висновку, що відбулося поширення недостовірної та неправдивої інформації, якою звинувачують позивача у скоєнні злочинів, передбачених Кримінальним кодексом України.

Згідно з частиною другою статті 124 Конституції України право на звернення до суду в разі поширення засобами масової інформації недостовірної інформації, яка порушує особисті немайнові права фізичної чи юридичної особи, є безумовним.

Згідно ч. 1 ст. 91 ЦК України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.

За умовами ч. 1 ст. 94 ЦК України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати.

Відповідно до ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.

Особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров'я, життя; честь, гідність і ділова репутація (ст. 201 ЦК України).

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Відповідно до п.19 вказаної Постанови «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до частини другої статті 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати.

Таким чином, суд вважає, що спірна інформація містить саме недостовірні дані, а не оціночні судження, оскільки, не містить алегорій, сатири, гіпербол тощо. Крім того, аналіз вказаної інформації вказує на те, що у ній висловлено не оціночне суб'єктивне судження відносно позивача, не особисте відношення автора до неї, а стверджується щодо об'єктивних чітко висловлених фактів, які можуть бути перевіреними.

Поширена інформація стосовно позивача нічим не підтверджується, є недостовірною та носить негативний характер щодо нього. Вищевикладена інформація не має статусу офіційної, не підтверджена жодними органами державної влади України, в тому числі обвинувальним вироком суду чи судовим рішенням у цивільній справі.

При цьому слід зазначити, що згідно з першим абзацом статті 11 Загальної декларації прав людини від 1948, пунктом 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 1950, статті 62 Конституції України існує правовий принцип, за яким щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством, і встановлено вироком суду, який набрав законної сили.

Отже, відносно позивача було поширено відомості, що не відповідають дійсності, викладені неправдиво, мають яскраво виражений негативний характер, а також принижують ділову репутацію останнього, тобто порушують немайнові права позивача, а тому підлягають визнанню такими, що не відповідають дійсності.

При цьому відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві.

За таких обставин, суд приходить до висновку про правомірність позовної вимоги щодо визнання поширеної інформації недостовірною, а також зобов'язання відповідачів спростувати її шляхом розміщення на веб-сайтах резолютивної частини рішення.

Разом з тим, відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. У свою чергу, частина перша статті 34 Конституції України кожному гарантує право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Суд не вправі зобов'язувати відповідача вибачатися перед позивачем у тій чи іншій формі, оскільки примусове вибачення як спосіб судового захисту гідності, честі чи ділової репутації за поширення недостовірної інформації не передбачено у статтях 16, 277 ЦК.

Таким чином позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони судові витрати.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 19, 34, 124 Конституції України, ст.ст. 91, 94, 277 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 224 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління розвідки Міністерства оборони України до Інформаційного агентства «Українські національні новини», ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації - задовольнити частково.

Визнати недостовірною інформацію про Головне управління розвідки Міністерства оборони України, поширену інформаційним агентством "Українські національні новини" ІНФОРМАЦІЯ_1 через мережу Інтернет, а саме на сторінці офіційного веб - сайту інформаційного агентства "Українські національні новини" (http://www.unn.com.ua): "Наркотрафік, який з Афганістану прямує через територію України в Європу, в Росії прикривають співробітники ФСБ, а в Україні - департамент контррозвідки СБУ та Головне управління розвідки Міністерства оборони." та "... в Росії цей наркотрафік прикривають співробітники Федеральної служби безпеки, то в Україні - їх колеги з Департаменту контррозвідки СБУ та Головного управління розвідки Міністерства оборони" в частині прикриття наркотрафіку Головним управлінням розвідки Міністерства оборони та його співробітниками».

Визнати недостовірною інформацію про Головне управління розвідки Міністерства оборони України та його співробітників, поширену ОСОБА_1 через мережу Інтернет, а саме свою особисту сторінку у Facebook (ІНФОРМАЦІЯ_2): "...в Росії цей наркотрафік прикривають співробітники Федеральної служби безпеки, то в Україні - їх колеги з Департаменту контррозвідки СБУ та Головного управління розвідки Міністерства оборони" в частині прикриття наркотрафіку Головним управлінням розвідки Міністерства оборони.

Зобов'язати інформаційне агентство "Українські національні новини" протягом тижня з дня набрання рішенням суду законної сили спростувати вищевказану інформацію, розмістивши в мережі Інтернет, на сторінці офіційного веб-сайту інформаційного агентства "Українські національні новини" (http://www.unn.com.ua), резолютивну частину рішення суду.

Зобов'язати ОСОБА_1 протягом тижня з дня набрання рішенням суду законної сили спростувати вищевказану інформацію, розмістивши в мережі Інтернет, на своїй особистій сторінці у Facebook (https://www.facebook.com/...), резолютивну частину рішення суду.

Стягнути з Інформаційного агентства «Українські національні новини», ОСОБА_1 в рівних частках на користь Головного управління розвідки Міністерства оборони України судовий збір у розмірі 1 102,42 грн.

У задоволенні решти позовний вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: