Справа № 466/9831/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2016 року Шевченківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Свірідової В.В.

при секретарі Пришляк З.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивачки Курки Н.П.

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ :

01.12.2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 на її користь додаткові витрати на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 21 827 грн.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 15.04.2011 року між нею та відповідачем ОСОБА_3 був зареєстрований шлюб у виконавчому комітеті Брюховицької селищної ради м. Львова, актовий запис №4. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дочку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 14.09.2015 року, шлюб між сторонами розірвано. Зазначає, що дитина народилась хворою з діагнозом: вроджена мікроцефалія. З кожним днем стан її здоров'я погіршувався, поставлений діагноз: вроджена мікроцефалія, спастичний тетрапарез, затримка мовленнєвого розвитку, симптоматична епілепсія, часті тонікоклонічні напади, с-м Нунан, залізодефіцитна анемія. Згідно обстеження, що було проведено 14.11.2015 року у Діагностичному і лікувальному центрі «Неврологія» в м. Києві, у дитини ще виявлено: паталогічна ЕЕГ, Біфокальна асинхронна епілептиформна активність в центральних областях. Дані, отримані в дослідженні вказують на наявність фокальної епілепсії у дитини. Кожного місяця вони проходять консультації у лікарів, обстеження, здають аналізи як у Львові так і у Києві, проходять медикаментозні курси лікування. Відповідно до виписок із медичних карт, дочка лікується тривалий час, в тому числі і стаціонарно. За період, що вони не проживають разом з відповідачем ОСОБА_3 на лікування їх дочки були понесені витрати, і це тільки та сума, яка підтверджується чеками у розмірі 21 827 грн., реальна сума затрачених коштів у два рази більша. В цю суму увійшли проведення обстежень у Діагностичному і лікувальному центрі «Неврологія» м. Київ, універсальна клініка «Оберіг» м. Київ, міській дитячій клінічній лікарні м. Львова та інших медичних закладах; здача аналізів, а також закупівля ліків. Через хворобу дочці необхідний постійний догляд та лікування. У зв'язку з цим вона не має можливості працювати та належним чином забезпечувати дочку. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги не надає, не приймає жодної участі у забезпеченні та лікуванні дочки. На неодноразові звернення позивача з даного приводу зі сторони відповідача не було жодної реакції та допомоги. Згідно норм чинного законодавства України відповідач зобов'язаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття шляхом сплати аліментів на її утримання у розмірі, визначеному судом, нести додаткові витрати на утримання дитини, у зв'язку з хворобою. Дитина хворіє, перебуває на клінічному обліку, а тому потребує постійних витрат на лікування. Відповідач жодної участі у додаткових витратах на лікування дитини не несе. З цих підстав позивач вважає за можливе задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача грошових коштів на відшкодування понесених нею додаткових витрат на лікування неповнолітньої дитини.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю, покликаючись на підстави та мотиви викладені в позовній заяві. Просила позов задовольнити в повному обсязі. Додатково пояснила, що вони з відповідачем проживають окремо, дитина проживає з нею та повністю знаходиться на її утриманні. Дочка хворіє, потребує постійних витрат на лікування, які відповідачем в добровільному порядку не надаються.

Представник позивача - адвокат Курка Н.П., який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 11.03.2016 року, копія якого міститься у матеріалах справи, в судовому засіданні позовні вимоги свого довірителя підтримав повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Просив позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги заперечив. Просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини.

Заслухавши пояснення сторін, оглянувши матеріали, повно та всебічно з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами такі факти.

Сторони по справі колишнє подружжя. Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 14.09.2015 року шлюб між ними розірвано (а.с. 5).

Як вбачається із копії свідоцтва про народження НОМЕР_3 від 21.08.2014 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

Також встановлено, що ОСОБА_4 проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою №2649 від 16.12.2015 року, та довідкою з місця проживання про склад сім'ї і реєстрацію від 16.12.2015 року №2651, які знаходяться в матеріалах справи.

Згідно ч. 3 ст. 10, ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов'язків і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України кожен з батьків повинен приймати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття.

За вимогами ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір таких витрат визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти усіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу змагальності та однакової відповідальності обох батьків за виховання умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Як вбачається з представлених суду довідки №156, виданої Шевченківським відділом соціального захисту, медичних документів, зокрема заключення за результатами медико-генетичного консультування, витягів із медичної карти хворого, консультацій лікарів, неповнолітній дитині сторін - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлено діагноз: вроджена мікроцефалія. спастичний тетрапарез, затримка мовленнєвого розвитку, симптоматична епілепсія, часті тонікоклонічні напади, с-м Нунан, залізодефіцитна анемія. Згідно обстеження, що було проведено 14.11.2015 року у Діагностичному і лікувальному центрі «Неврологія» в м. Києві, у дитини ще виявлено: паталогічна ЕЕГ, Біфокальна асинхронна епілептиформна активність в центральних областях. Дані, отримані в дослідженні вказують на наявність фокальної епілепсії у дитини.

Відтак, дитина сторін хворіє, лікується тривалий час, в тому числі і стаціонарно, та відповідно стан здоров'я дитини потребує постійних додаткових витрат на лікування, які надаються позивачем ОСОБА_1

Згідно представлених суду фіскальних чеків, які є належними та допустимими доказами, позивачем витрачені кошти на придбання виписаних за рецептом лікарів ліків для дитини, консультацій у лікарів, обстеження, здача аналізів на загальну суму 21 827 грн.

Виходячи з викладеного вище, суд вважає, що позивачем в повній мірі доведені ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Позивач довела належними та допустимими доказами необхідність в додаткових витратах для утримання дитини.

Суд не приймає покликання відповідача на те, що у нього відсутні кошти а тому не утримує дитину, оскільки є особою працездатного віку, не надав суду доказів існування будь-яких обставин, які обмежують його працездатність, докази існування у нього зобов'язань по утриманню інших осіб, докази матеріального та сімейного стану, докази існування інших обставин, що мають істотне значення, що дозволяє зробити висновок про його неспроможність брати участь у додаткових витратах на дитину, які викликані особливими обставинами, зокрема незадовільним станом здоров'я дитини.

З врахуванням вищевикладеного, а також матеріального становища сторін та дитини, інших обставин, що мають істотне значення, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 21 827 грн., є підставними та підлягають до задоволення.

Крім цього, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору на користь держави.

Керуючись ст.ст.3,10,11,15,60,88,209,213-215,218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, додаткові витрати на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 21 827 грн. (двадцять одна тисяча вісімсот двадцять сім грн.)

Стягнути з ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_2, І ПН НОМЕР_1, в дохід держави судовий збір в розмірі 243 грн.60 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя В. В. Свірідова