Єдиний унікальний номер 229/4318/15-ц Номер провадження 22-ц/775/769/2016
Головуючий в 1 інстанції Рагозіна С.О. Доповідач Біляєва О.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2016 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Біляєвої О.М.,

суддів Груіцької Л.О., Папоян В.В.,

за участі секретаря судового засідання Чуряєва В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмут апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дружківського міського суду Донецької області від 25 грудня 2015 року у цивільній справі за заявою Дружківської міської ради про визнання спадщини відумерлою,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2015 року Дружківська міська рада звернулась до суду із заявою про визнання відумерлою спадщини, до складу якої входить двокімнатна квартира НОМЕР_1 загальною площею 43, 3 кв. м, житловою - 28, 6 кв. м, що розташована у будинку АДРЕСА_1 - посилаючись на те, що власник квартири ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Відомостей про наявність спадкоємців та прийняття ними спадщини не встановлено.

Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 25 грудня 2015 року заяву задоволено.

ОСОБА_1, яка не брала участь у справі, не погодилась з рішенням суду, подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заявлених вимог, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не досліджено, що власниками спірної квартири, згідно з договором довічного утримання від 04 грудня 2002 року, є вона та ОСОБА_3

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу з наведених у ній мотивів.

Дружківська міська рада Донецької області належним чином повідомлена про час і місце судового засідання; подала клопотання про розгляд справи за відсутності її представника (ас.46-47, 48-50).

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неправильне застосування або порушення норм матеріального або процесуального права.

Задовольняючи заяву Дружківської міської ради про визнання спадщини відумерлою, суд першої інстанції виходив з того, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 спадкоємці за заповітом та за законом відсутні, спадщина не прийнята, з часу відкриття спадщини сплив однорічний строк.

Разом з тим такий висновок суперечить встановленим обставинам, зроблений з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої ст. 1277 Цивільного кодексу України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.

Згідно з частиною 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_2 (ас. 15).

Після її смерті заяви про прийняття або відмову від спадщини в Дружківську державну нотаріальну контору не надходили, спадкова справа не заводилась та свідоцтво про право на спадщину не видавалось (ас.19-20).

Визнаючи спадщину відумерлою, суд першої інстанції вважав встановленим, що до складу спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті ОСОБА_2, входить квартира номер АДРЕСА_1 загальною площею 43,3 кв. м, у тому числі житловою площею 28, 6 кв. м.

Відповідно до вимог ст. 425 ЦК Української РСР, який був чинний станом на грудень 2002 року, за договором довічного утримання одна сторона, що є непрацездатною особою за віком або станом здоров'я (відчужувач), передає у власність другій стороні (набувачеві майна) будинок або частину його, взамін чого набувач майна зобов'язується надавати відчужувачеві довічно матеріальне забезпечення в натурі у вигляді житла, харчування, догляду і необхідної допомоги.

Як вбачається з доданої до апеляційної скарги копії договору довічного утримання від 04 грудня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округа ОСОБА_4, зареєстрований у реєстрі за № 4125, ОСОБА_2 передала у власність ОСОБА_1. (після зміни прізвища ОСОБА_1.) та ОСОБА_3 в рівних частинах кожній квартиру номер АДРЕСА_1 загальною площею 43,3 кв. м, у тому числі житловою площею 28,6 кв. м.

Накладена у зв'язку з посвідченням цього договору заборона на відчуження зазначеної в договорі квартири знята 23 березня 2011 року у зв'язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 (ас. 32, 35).

Тобто, договір довічного утримання на час смерті спадкодавця не був розірваний або визнаний недійсним в установленому законом порядку.

Таким чином, квартира номер АДРЕСА_1 загальною площею 43,3 кв. м, у тому числі житловою площею 28,6 кв. м., не входить до складу спадщини.

Отже, суд першої інстанції не вжив заходів для повного, всебічного з'ясування обставин і вирішив питання про права та обов'язки ОСОБА_1, яка не брала участь у справі.

За встановлених обставин підстави для задоволення заяви про визнання спадщини відумерлою відсутні.

Ураховуючи, що оскаржене рішення ухвалене з порушенням норм матеріального й процесуального права, колегія суддів відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України скасовує рішення Дружківського міського суду Донецької області від 25 грудня 2015 року і ухвалює нове рішення про відмову в задоволенні заяви Дружківської міської ради про визнання відумерлою спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 309, 314, 316 ЦПК України, апеляційний суд

В И Р І Ш И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Дружківського міського суду Донецької області від 25 грудня 2015 року скасувати.

У задоволенні заяви Дружківської міської ради про визнання спадщини відумерлою відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді