Справа № 466/9421/15 Головуючий у 1 інстанції: Білінська Г.Б.
Провадження № 22-ц/783/2154/16 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Шандри М.М.

суддів: Струс Л.Б., Шумської Н.Л.

з участю секретаря Бадівської О.О

та з участю ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 28 грудня 2015 року у справі за заявою представника позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_6 про забезпечення позову, -

встановила:

Оскаржуваною ухвалою суду заяву задоволено.

З метою забезпечення позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3, з участю третьої особи приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Гірника Ігоря Андрійовича, заборонено відчуження квартири АДРЕСА_1.

Ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_3 - ОСОБА_2

В апеляційній скарзі покликається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що договір купівлі-продажу був вчинений з дотриманням вимог ЦК України, Закону України «Про нотаріат» та відповідних інструкцій. Про надуманість твердження позивача про неправомірне відчуження ? частини вищевказаної квартири свідчить той факт, що у правоохоронні органи з приводу неправомірно відчуженої квартири вона не зверталась, хоч за її твердженням квартира відчужена у шахрайський спосіб. Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити ОСОБА_5 у застосуванні заходу забезпечення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід відхилити з таких підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, який укладено 08.08.2015 року.

Представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 25.12.2015 року звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, а саме накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може призвести до вчинення відповідачем дій, які можуть спричинити порушення тих прав та інтересів позивачки за захистом яких вона звернулась до суду.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Зокрема, позов забезпечується накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві, що передбачено ст. 152 ЦПК України.

Забезпечення позову являє собою сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову у даній справі, враховуючи зміст позовних вимог, суд вірно виходив з того, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому, забезпечивши при цьому вимогу позивача забороною відчуження квартири АДРЕСА_1, яка є предметом спору.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, ухвалу прийнято з дотриманням норм процесуального закону, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст.307 ч.2 п.1, 314 ч.1 п.4, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 28 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий М.М. Шандра

Судді: Л.Б. Струс

Н.Л. Шумська