АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/1151/16-ц Номер провадження 22-ц/786/1041/16Головуючий у 1-й інстанції Потетій А.Г. Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді: Хіль Л.М.,

суддів Кузнєцової О.Ю., Лобова О.А.

при секретарі Колодюк О.П.

за участі позивача ОСОБА_2, представника позивача - ОСОБА_3, представника третьої особи - Сейдаметова Р.Р., представників апелянтів - Залівського Ю.М., Синявського В.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційними скаргами Полтавської обласної ради та Департаменту охорони здоров'я Полтавської обласної державної адміністрації

на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 24 лютого 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Полтавської обласної ради та Департаменту охорони здоров'я Полтавської обласної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Полтавський обласний центр медико-соціальної експертизи про визнання рішення незаконним та поновлення на посаді,-

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом та просила визнати незаконним і скасувати рішення Полтавської обласної ради від 29 січня 2016 року №49 в частині «Про головного лікаря Полтавського обласного центру МСЕ», яким було поновлено її на посаді головного лікаря Полтавського обласного центру МСЕ з 22 травня 2015 року та звільнено з посади 22 травня 2015 року відповідно до п.2 ст. 36 КЗпП України у зв'язку із закінченням терміну дії трудового контракту; поновити її на посаді головного лікаря Полтавського обласного центру МСЕ з 22 травня 2015 року; зобов'язати Департамент охорони здоров'я Полтавської ОДА видати наказ про поновлення її на посаді головного лікаря Полтавського обласного центру МСЕ з 22 травня 2015 року з допущенням до виконання попередніх обов'язків; стягнути з Полтавської облради заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 24 лютого 2016 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2

В апеляційному порядку вказану ухвалу окремо один від одного оскаржили Полтавська обласна рада та Департамент охорони здоров'я Полтавської ОДА, просили скасувати її, а справу направити до місцевого суду для вирішення питання про відкриття провадження у справі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, а саме неврахування дійсного місця проживання позивача, а також необхідності розгляду справи в порядку адміністративного судочинства.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про відкриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, а справа підсудна Полтавському районному суду м Полтавської області.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він узгоджується з матеріалами справи та нормами чинного законодавства, які регламентують спірні правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст. 110 ЦПК України позови про стягнення аліментів, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Статтею 29 ЦК України встановлено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Як підтверджується довідкою виконкому Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області №3215 від 11 червня 2015 року, ОСОБА_2 проживає за адресою АДРЕСА_1

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією ( 254к/96-ВР ), законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Отже, місцевий суд прийшов до вірного висновку, що дана справа підсудна Полтавському районному суду Полтавської області, оскільки позивач скористався наданим ч.1 ст. 110 ЦПК України правом на подання позову за місцем свого проживання.

Доводи апелянтів щодо необхідності вирішення даного спору в порядку адміністративного судочинства є безпідставними.

Так, відповідно до п.1 ч.1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) (далі - КАС), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12; далі - ГПК), Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК) або Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Спір між сторонами є трудовим та не має публічно-правового характеру, оскільки оскаржуване рішення Полтавської обласної ради має приватно-правовий характер, є актом одноразового застосування та вичерпують свою дію фактом його виконання. Таким чином, спір має розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі із дотриманням норм матеріального та процесуального права, а отже відсутні підстави для скасування або зміни ухвали, які передбачені ст.312 ЦПК України.

Керуючись ст.303, 307 ч.2 п.1, 312 ч.1 п.1, 314 ч.1, 315 ЦПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги Полтавської обласної ради та Департаменту охорони здоров'я Полтавської обласної державної адміністрації - відхилити.

Ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 24 лютого 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Л.М. Хіль

Судді О.Ю. Кузнєцова

О.А. Лобов

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО: Л.М. Хіль