АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/483/16-ц Номер провадження 22-ц/786/3064/16Головуючий у 1-й інстанції Лизенко А. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Панченка О.О.,

Суддів: Обідіної О.І., Пікуля В.П.,

При секретарі: Кальник А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 19 жовтня 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до малолітнього ОСОБА_3, законний представник якого ОСОБА_4, за участю третіх осіб: державного нотаріуса Козельщинської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, органу опіки та піклування - Козельщинської РДА, про зміну черговості одержання права на спадщину , -

В С Т А Н О В И Л А :

В травні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому просила змінити черговість одержання права на спадкування після померлого 16.01.2016 року ОСОБА_6 та визнати за нею право на спадкування за законом після останнього разом із спадкоємцями першої черги.

Позов мотивувала тим, що вона є рідною сестрою ОСОБА_6, який мешкав в селі Калашники Козельщинського району Полтавської області. За життя ОСОБА_7 мав алкогольну залежність, неодноразово проходив стаціонарне лікування, не працював, не мав постійного джерела доходів, у звязку з чим потребував постійного стороннього догляду. Позивач вказувала, що вона постійно надавала йому матеріальну допомогу, в тому числі шляхом передавання продуктів харчування рейсовим автобусом, купувала ліки на лікування від алкогольної залежності. 16.01.2016 року ОСОБА_6 помер від інфаркту міокарда. Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок та дві земельні ділянки сільськогосподарського призначення. Позивач, як спадкоємець другої черги, звернулась до Козельщинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де їй було повідомлено, що у померлого є син, який є спадкоємцем першої черги. Матірю вказаної дитини є ОСОБА_4, з якою померлий проживав у цивільному шлюбі до 2008 року. Позивач вважає, що за вказаних обставин, відповідно до ст.1259 ЦК України, вона має право на спадкування разом із спадкоємцем першої черги, тобто відповідачем по справі малолітньою дитиною ОСОБА_3

Рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 19 жовтня 2016 року у задоволенні вказаного позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду ОСОБА_2 подала на нього апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, на неповне зясування судом обставин справи, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за наступних підстав.

Відповідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 16.01.2016 року помер ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.11).

Позивач є рідною сестрою померлого (а.с.7,8,10).

Відповідач - малолітня дитина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, є рідним сином померлого ОСОБА_6 та ОСОБА_4 (а.с.73). Проживає разом із матірю в селі Лутовинівка Козельщинського району (а.с.22,23).

Судом встановлено, що за померлим відкрилась спадщина, яка складається, в тому числі, з двох земельних ділянок сільськогосподарського призначення, розташованих на території Пашківської сільської ради (а.с.12, 13).

Також, як слідує зі змісту позовної заяви, до складу спадщини входить і житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в селі Калашники Пашківської сільської ради Козельщанського району Полтавської області.

Згідно інформаційних довідок із Спадкового реєстру за померлим ОСОБА_6 заведено спадкову справу, заповіти або спадкові договори відсутні, свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с.135, 136).

За вказаних обставин та у відповідності до ст.ст.1261, 1262 ЦК України, суд вірно встановив, що відповідач відноситься до спадкоємців першої черги за законом, а позивач до другої черги.

Відповідно до ч.2 ст.1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Згідно розяснень, викладених у п. 5.2 Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-755/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування», підставами для задоволення позову (про зміну черговості одержання права на спадщину) є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради, консультації, тощо) 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4 ) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3. Однак, у будь-якому разі надання цієї допомоги спадкодавцеві протягом тривалого часу це не разові або епізодичні дії спадкоємця, а ті які мають ознаки систематичності, свідчать про послідовну, регулярну організацію дій спадкоємця у певний проміжок часу; 5 ) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом.

Відмовляючи в задоволенні позову про зміну черговості одержання права на спадкування місцевий суд виходив із відсутності передбачених ч. 2 ст. 1259 ЦК України підстав, оскільки позивачем не надано жодного доказу та не доведено фактів здійснення опіки над померлим, його матеріального забезпечення, надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тривалий час здійснення вказаних дій.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду та вважає, що він зроблений на підставі повного, всебічного та об'єктивного дослідження наданих сторонами доказів, доводів та заперечень сторін, яким дана відповідна правова оцінка.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального і процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, тому підстав для її задоволення немає.

Так, твердження апелянта, що померлий ОСОБА_6 перебував у безпорадному стані та потребував постійного стороннього догляду, оскільки мав алкогольну залежність, не є переконливими.

Дійсно, як підтверджується матеріалами справи, зокрема випискою із історії хвороби, померлий ОСОБА_6, перебував на стаціонарному лікуванні в Кременчуцькому обласному наркологічному диспансері в період з 11.01.2013 року по 11.02.2013 року з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Стан відміни з делірієм (а.с.60, 61).

Однак, дана обставина, не доводить факту перебування померлого в безпорадному стані, оскільки, як вірно вказано судом першої інстанції, стосується лише нетривалого періоду часу у 2013 році.

Також, свідок ОСОБА_8, який є головою фермерського господарства «ВЛАМАКС», що орендувало земельні ділянки належні померлому ОСОБА_6, вказував, що останній після лікування в наркологічному диспансері продовжував вживати алкогольні напої та існував за рахунок орендної плати за землю. Проте, померлий до самої смерті сам себе обслуговував, готував їжу, прибирав, пиляв дрова у садку на опалення, дивився телевізор.

Згідно довідки виконавчого комітету Пашківської сільської ради № 458/02-26 від 23.09.2016 року, ОСОБА_6 до дня смерті зареєстрований та проживав у ІНФОРМАЦІЯ_2 сам.

Таким чином, ОСОБА_6В, хоч і мав алкогольну залежність, однак до дня смерті проживав один, сторонньої допомоги не потребував, оскільки самостійно забезпечував свої фізіологічні та соціальні потреби.

Поряд з цим, недоведеними є доводи апеляційної скарги про те, що позивачем надавалася матеріальна допомога померлому братові ОСОБА_6 та допомога у вигляді продуктів харчування, шляхом передавання рейсовим автобусом, який прямував у село Калашники Козельщанського району Полтавської області.

Вказане не підтверджується жодним належним та допустимим доказом.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст.57 ЦПК України).

Натомість, як встановлено судом першої інстанції померлий ОСОБА_6 отримував орендну плату за земельні ділянки, за рахунок якої і жив.

Згідно до довідки ФГ «ВЛАМАКС» розмір орендної плати за земельні ділянки складав: за 2013 рік 12660 грн., 2014 рік 17728 грн., за 2015 рік 22000 грн. (а.с.72).

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, оскільки не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростували висновки суду першої інстанції, а фактично містять повторний виклад позовних вимог, які були предметом розгляду в суді.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів приходить до висновку, що при вирішенні спору по суті місцевим судом були вірно враховані та застосовані норми матеріального права, а також правильно встановлені фактичні обставини по справі та їм дано належну правову оцінку

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст. ст. 308, 314, 319 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 19 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя : /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_9 /підпис/ ОСОБА_10

КОПІЯ

ВІРНО: суддя Апеляційного суду

Полтавської області _____________ ОСОБА_1