Справа № 219/9313/16-ц
Провадження № 2/219/4346/2016
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 грудня 2016 року Артемівський міськрайонний районний суд Донецької області в складі:
судді Павленко О.М.,
за участі секретаря Кудла Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області цивільну справу позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
в с т а н о в и в:
до суду надійшла позовна заява ОСОБА_2, згідно якої вона просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування будинком № 2 по пров. Бахмутському (раніше Тельмана) в м. Бахмут Донецької області. Вказує, що є власником будинку № 2 по пров. Бахмутському (раніше Тельмана) в м. Бахмут Донецької області, даний факт підтверджується договором дарування та технічним паспортом, в спірному будинку зареєстровані вона, її чоловік ОСОБА_3 та два її сина ОСОБА_4, ОСОБА_2, відповідач ОСОБА_2 за зазначеною адресою не проживає з 2014 року, що перешкоджає їй вільно користуватись та розпоряджатись належним їй майном, змушує нести додаткові витрати на оплату житлово - комунальних послуг. Те, що на теперішній час в будинку прописаний відповідач порушує її права як власника, а тому просить суд визнати його таким, що втратив право користування будинком.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечує.
Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що відповідно до договору дарування житлового будинку від 8.06.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за № 3079, ОСОБА_2 прийняла в дар жилий будинок № 2, що знаходиться в м. Артемівську Донецької області по пров. Тельмана, розташований на земельній ділянці з надворними побудовами та спорудами (а.с.4).
Згідно довідки № 2632 від 20.09.2016 року, яка надана ОСОБА_2 головою квартального комітету, про склад сімї, за адресою: Донецька область, м. Бахмут, пров. Бахмутський,2 зареєстровані ОСОБА_2 власник, ОСОБА_3 чоловік, ОСОБА_4 син, ОСОБА_2 син (а.с.5).
Згідно акту про не проживання, складеного головою комітету мікрорайону «Центральний» від 11.11.2016 року, було встановлено, що за адресою Донецька область, пров. Бахмутський (Тельмана), 2 зареєстрований ОСОБА_2, але за даною адресою фактично не мешкає з 15.01.2014 року по теперішній час, що підтверджують сусіди ОСОБА_6, ОСОБА_7 (а.с.52).
Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.
Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до п. 1 ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожній особі, окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Це покладає на Україну в особі її державних органів зобовязання «вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав» (рішення у справі Powell and Rayner v. the U.K. від 21.02.1990 р.). Такий загальний захист поширюється як на власника квартири (рішення у справі Gillow v. the U.K. від 24.11.1986 р.), так і на наймача (рішення у справі Larkos v. Cyprus від 18.02.1999 р.).
Пункт 2 ст. 8 Конвенції чітко визначає підстави, за яких втручання держави у використання особою прав, зазначених в п. 1 цієї статті, є виправданим. Таке втручання має бути передбачене законом і необхідне в демократичному суспільстві, а також здійснюватися в інтересах національної і громадської безпеки або економічного добробуту країни, для охорони порядку і запобігання злочинності, охорони здоровя чи моралі, захисту прав і свобод інших осіб. Цей перелік підстав для втручання є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню. Водночас державі надаються широкі межі розсуду, які не є однаковими і в кожному конкретному випадку залежать від цілей, зазначених у п. 2 ст. 8 Конвенції.
Згідно листа виконуючого обовязки головного лікаря КЗОЗ «Бахмутська центральна районна лікарня» ОСОБА_9 від 23.11.2016 року № 4098, громадянин ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на обліку в КЗОЗ «Бахмутська ЦРЛ» не перебуває, за амбулаторною та стаціонарною допомогою до Бахмутської ЦРЛ не звертався, медична допомога вдома не надавалась, на психіатричному обліку не перебуває.(а.с.58).
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути обмежений у здійсненні цього права.
Згідно ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла втрачають право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.
Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень.
Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.
Вище приведені обставини та факти у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи представником позивача були обґрунтовані обставини, на які він посилався як на підстави своїх вимог.
Судом достовірно встановлено, що відповідач не проживає у спірному будинку з 2014 року, ним не користується, відповідач ОСОБА_2 витрати, пов'язані з оплатою будинку та комунальних послуг не сплачує, а тому суд визнає відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком № 2 по пров. Бахмутському ( раніше Тельмана) в м. Бахмут Донецької області.
Керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 10, 60, 212-215, 224, ЦПК України, ст.ст. 319, 321,405 ЦК України суд, -
позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком № 2 по пров. Бахмутському (раніше Тельмана) в м. Бахмут Донецької області.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області протягом 10-ти днів з моменту отримання копії цього рішення.

Суддя

ОСОБА_10