АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

06 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі: головуючого: Соколової В.В.

суддів: Борисової О.В., Ратнікової В.М.

при секретарі Дука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу - Звєркова Наталія Володимирівна про визнання заповіту недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2012 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 у якому, з урахуванням уточнень просила суд визнати недійсним заповіт від імені ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 посвідчений ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 30.05.2016 у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу - Звєркова НаталіяВолодимирівна про визнання заповіту недійсним - відмовлено.

Справа № 2601/18570/12
№ апеляційного провадження:22-ц/796/10096/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Ладиченко С.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
Вважаючи рішення суду незаконним та необґрунтованим позивачем подана апеляційна скарга, в якій зазначається про те, що рішення ухвалено з порушенням судом норм матеріального та процесуального права. Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції при розгляді справи не допитав і не взяв до уваги інших свідків, заявлених позивачем, які вказували, що відповідач ніяких відносин не підтримувала зі ОСОБА_8 та її чоловіком, ніякої опіки по відношенню до них не проявляла. Крім того, суд першої інстанції значну увагу приділив поясненням відповідача, проте вони не підтвердженні жодними належними та допустимими доказами. Також позивач не погоджується із експертний висновок № 245 від 30.03.2015 про визнання дієздатною ОСОБА_5, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 була хворою, знаходилася в стані стопору, пульс не визначався, на запитання не відповідала, реагувала лише на больові подразники. Таким чином, вважає, що суд діючи упереджено і однобічно на користь відповідача допустив вказані порушення, а тому просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

В судовому засіданні представником позивача ОСОБА_2 було подано клопотання про призначення у справі повторної посмертної судово-психіатричної експертизи, мотивуючи тим, що експертний висновок від 30.03.2015 вважати вмотивованим та обґрунтованим неможливо, оскільки він суперечить матеріалам справи. Так, представник позивача вказувала на те, що ними заявлялось в суді першої інстанції клопотання про призначення у справі повторної посмертної судово-психіатричної експертизи, проте суд у задоволенні вказаного клопотання відмовив, у зв'язку з чим позивач звернулась до спеціаліста в галузі судово-психіатричної експертизи. Як вбачається з апеляційної скарги, основні її доводи зводяться до непогодження з висновком судової експертизи. На підтвердження вказаних доводів стороною позивача наданий висновок №12 від 30.06.2016.

Згідно з цим висновком, висновок від 30.03.2015 має істотну неповноту, оскільки експерт не мав повної медичної документації спадкодавці при проведенні експертизи, не було отримано пояснень лікуючого лікаря та чергових медсестер, експертами не прослуховувалась фонограма судових засідань, що є офіційним джерелом у відображенні змісту судового засідання. Також зазначає, що у висновку не враховано психічні порушення, які мала спадкодавця в квітні 2002 року, як зниження критики, дезорієнтування, загальмованість, агресивність, та те, що вона 10.04.2012 мала «дементність». Експертами необґрунтовано було відхилено, навіть без аналізу, діагностичну версію про порушення свідомості на момент складання заповіту де більш логічно було говорити про певні коливання глибини порушення свідомості від оглушення до стопору. Крім того, експерти посилалися на кваліфікацію хвороб, не передбачених в Україні, а тому встановлений психіатричний діагноз не передбачений чинною міжнародною класифікацією хвороб. Таким чином, вказаний експертний висновок складений з істотними порушеннями нормативних та методичних вимог, а підсумкові висновки у ньому не є обґрунтованими, експертний аналіз визначається неповнотою та певною вибірковістю і має непереконливий характер.

На підставі викладеного та керуючись ст. 150 ЦПК України представник позивача просить призначити у справі повторну посмертну судово-психіатричну експертизу ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, перед якою поставити питання: Чи розуміла ОСОБА_5 значення свої дій та могла керувати ними під час посвідчення нотаріусом від її імені заповіту на ім'я ОСОБА_3 29.05.2012?. Проведення експертизи просить доручити Українському науково-дослідному інституту соціальної і судової психіатрії і наркології МОЗ України (04080, м. Київ, вул. Фрунзе, 103).

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали клопотання про призначення судової експертизи.

Відповідач залишив вирішення клопотання на розсуд суду.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників судового розгляду, з'ясувавши обставини справи та перевіривши доводи клопотання, колегія суддів приходить до висновку, що вона підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Враховуючи, що ОСОБА_1 не погоджується із висновком експерта від 30.03.2015, що в матеріалах справи наявні дані про його неповноту та наявність порушень норм чинного законодавства у сфері медицини, що питання, які були поставлені перед експертом мають суттєве значення, а з'ясування даного питання потребує спеціальних знань, судова колегія вважає за необхідне призначити у справі повторну посмертну судово-психіатричну експертизу, та доручити її проведення експертам Українського науково-дослідного інституту соціальної і судової психіатрії і наркології МОЗ України (04080, м. Київ, вул. Фрунзе, 103).

Оскільки, призначення експертизи унеможливлює провадження в цивільній справі на час її проведення в зв'язку з необхідністю надання експерту матеріалів справи, судова колегія вважає необхідним зупинити провадження в справі на строк проведення експертизи, що передбачено ст.ст. 202, 203 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 143-145, 150, 202-203, 218, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи - задовольнити.

Призначити у справі повторну посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручити Українському науково-дослідному інституту соціальної і судової психіатрії і наркології МОЗ України (04080, м. Київ, вул. Фрунзе, 103).

На вирішення експертів поставити питання:

Чи розуміла ОСОБА_5 значення свої дій та могла керувати ними під час посвідчення нотаріусом від її імені заповіту на ім'я ОСОБА_3 29.05.2012?

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст.384, 385 КК України.

В розпорядження експертів надати матеріали цивільної справи та оригінали медичної документації ОСОБА_5.

Витрати за проведення експертизи покласти на позивача.

Провадження у справі зупинити на час проведення експертизи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в частині зупинення провадження у справі до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: