Справа № 161/6293/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Івасюта Л.В.
Провадження № 22-ц/773/1672/16 Категорія: 20 Доповідач: Матвійчук Л. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Матвійчук Л.В.,

суддів - Русинчука М.М., Осіпука В.В.,

з участю секретаря - Лимаря Р.С.,

представника третьої особи - Билень І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю "Сімтекс" про визнання дійсним попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна та зобов'язання вчинити дії, за апеляційною скаргою представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача публічного акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" Билень Ірини Миколаївни на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 травня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

13 травня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сімтекс» про визнання дійсним попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, укладений 01 квітня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сімтекс» та ОСОБА_2 та зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Сімтекс» укласти основний договір купівлі-продажу зазначеного нерухомого майна.

17 травня 2016 року позивач звернувся з заявою про забезпечення позову, в якій просив забезпечити позов шляхом заборони державному реєстратору вчиняти дії спрямовані на реєстрацію зміни власника на магазин промислових товарів, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві власності відповідачу - Товариству з обмеженою відповідальністю «Сімтекс», за третіми особами.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 травня 2016 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено.

Заборонено державному реєстратору вчиняти дії спрямовані на реєстрацію зміни власника на магазин промислових товарів /літер А-9/, загальною площею: 655,3 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (сім), право власності виникло на підставі свідоцтва про право власності виданого Виконкомом Луцької міської ради на підставі рішення Луцької міської ради від 12 грудня 2007 року № 828-4, що належить на праві власності відповідачу - Товариству з обмеженою відповідальністю «Сімтекс» за третіми особами.

В апеляційній скарзі представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача публічного акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" Билень Ірина Миколаївна, покликаючись на незаконність та необґрунтованість зазначеної ухвали, просить її скасувати та відмовити у задоволенні клопотання про забезпечення позову.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з постановленням нової ухвали з наступних мотивів.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилався на те, що 01 квітня 2016 року між позивачем та відповідачем було укладено попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна. Відповідно до п. 1.1 вказаного попереднього Договору, сторони зобов'язалися у строк до «01» травня 2016 року укласти договір купівлі-продажу магазину промислових товарів /літер А-9/, загальною площею: 655,3 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1. Майно належить на праві власності відповідачу - Товариству з обмеженою відповідальністю «Сімтекс». Відповідач повинен був та вчинив дії спрямовані на виключення даного майна з-під будь-якого обтяження, після чого був зобов'язаний у строк до 01 травня 2016 року з'явитись до нотаріуса та відчужити мені вищезазначене нерухоме майно за обумовлену нами суму в 1 000 000,00 (один мільйон гривень) (п.п.1.1.3 Договору).

Зазначає, що станом на 10 травня 2016 року, жодних дій спрямованих на укладення договору купівлі-продажу відповідачем вчинено не було.

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно із ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Всупереч наведеним положенням законодавства та роз'ясненням Пленуму Верховного Суду України суд першої інстанції, задовольнивши заяву про забезпечення позову, належним чином не з'ясував і не зазначив в ухвалі, чи існує реальна загроза невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, в чому така загроза полягає, а також чи відповідає вид забезпечення позову позовним вимогам.

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову позивач покликався на те, що відповідач не вважає, що має будь-які зобов'язання за договором купівлі-продажу від 01 квітня 2016 року, а відтак наявні обставини, які загрожують збереженню майна, яке є предметом даного договору.

Проте задовольняючи заяву про забезпечення позову суд першої інстанції не звернув уваги, що договір купівлі-продажу між сторонами 01 квітня 2016 року не укладений відповідно до вимог чинного законодавства, а предметом укладеного між сторонами попереднього договору купівлі-продажу від 01 квітня 2016 року, відносно якого виник спір, є зобов'язання укласти в майбутньому договір купівлі - продажу спірного нерухомого майна, що свідчить про невідповідність виду забезпечення позову позовним вимогам.

Разом з тим, магазин промислових товарів /літер А-9/, загальною площею: 655,3 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 перебуває в іпотеці публічного акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" на що суд уваги не звернув.

Таким чином підстави для забезпечення позову з мотивів, наведених позивачем і з застосуванням вказаного ним виду забезпечення позову - відсутні.

Враховуючи наведене, на підставі п. 4 ст. 311 ЦПК України, у зв'язку з порушенням судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання про забезпечення позову, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувану ухвалу слід скасувати і постановити нову ухвалу, в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Керуючись ст. ст. 152, 303, 307, 311, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача публічного акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" Билень Ірини Миколаївни задовольнити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 травня 2016 року в даній справі скасувати і постановити нову ухвалу.

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді