Справа № 522/5162/16-ц
Провадження № 2/522/4601/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Бойчука А. Ю.

при секретарі Скибінській Є. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовною заявою, відповідно до якої просить суд постановити рішення яким стягнути на свою користь з відповідача на його користь страхове відшкодування у розмірі 4 480 гривень та матеріальні збитки у розмірі 4500 гривень та витрати по сплаті судового збору.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 28 січня 2015 року о 10 год. 35 хв. Відбулась дорожньо-транспортна пригода між автомобілем марки «Хонда», державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та автомобілем марки «Акура», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, від чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Згідно Постанови Приморського суду м. Одеси від 02 березня 2015 року ОСОБА_2 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просив суд його задовольнити.

Представник відповідача - ПАТ «СК «Провідна» у судове засідання не з'явилися, про час та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином, до суду надійшли письмі заперечення проти позову від зазначеного відповідача, відповідно до яких ПАТ «СК «Провідна» просить справу розглядати у відсутності представника ПАТ «СК «Провідна».

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку,встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наданим доказам, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що постановою Приморського районного суду м. Одеси від 02 березня 2015 року по адміністративній справі №5022/2073/15-ц ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАПта притягнуто до адміністративної відповідальності.

Під час розгляду в судовому засіданні вказаної адміністративної справи судом встановлені обставини, які є преюдиціальними для розгляду даної справи, а саме те, що 28 січня 2015 року о 10 год. 35 хв. громадянка ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки Хонда д/н НОМЕР_1, по вулиці Грецькій в м. Одесі, не впевнилась в безпеці руху не витримала інтервал, в результаті чого скоїла зіткнення з зупинившимся автомобілем НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3, від чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Таким чином, судом встановлено, що в результаті даної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль НОМЕР_4, що належить позивачу, ОСОБА_1, отримав механічні пошкодження.

Між ПрАТ «СК Провідна» та ОСОБА_4 укладений поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/2335509, відповідно до якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «Хонда» д/н НОМЕР_1. Вказаним полісом встановлено, що ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, становить 50 000 грн..

Листом №17-10/5819 ОСОБА_1 було відмовлено у виплаті страхового відшкодування, оскільки на підтвердження права власності позивачем було надано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, видане Управлінням Державтоінспекції МВС Придністровської Молдавської Республіки.

Так, згідно до ст. 13 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року, документи, які на території однієї з Договірних Сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції і за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на територіях інших Договірних Сторін без будь-якого спеціального посвідчення.

Проте з таким висновком погодитись неможливо з наступних підстав.

Документи, які на території однієї з Договірних Сторін розглядаються як офіційні документи, користуються на територіях інших Договірних Сторін доказовою силою офіційних документів.

Дану Конвенцію підписали Республіка Вірменія, Республіка Білорусь, Республіка Казахстан, Киргизька Республіка, Республіка Молдова, Російська Федерація, Республіка Таджикистан, Туркменістан, Республіка Узбекистан, Україна, а також приєдналися Азербайджанська Республіка та Грузія.

Придністровська Молдавська Республіка не є Стороною Конвенції від 22 січня 1993 року, проте, виходячи з принципів цивільного судочинства та Конвенції про захист прав та основних свобод людини, вважаю, що наслідки невизнання держави застосовуються і стосуються лише невизнаного утворення, його представників та агентів і не стосуються фізичних та юридичних осіб з невизнаних держав.

Крім того, відповідно до Протоколу про взаємне визнання дії на території Придністровя і Республіки Молдови документів, що видаються компетентними органами Сторін, від 16 травня 2001 року, Придністровє і Республіка Молдова зобовязались визнавати на території один одного дію такого документу, що видається компетентними органами Сторін, як свідоцтво про реєстрацію автотранспортних засобів.

За таких обставин від мова ПАТ «СК «Провідна» не відповідає нормам чинного законодавства.

Згідно ст. ст. 3, 6 вказаного Закону обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого.

Пунктами 9.1., 9.2 ст. 9 вказаного Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобовязаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Статтею 22 вказаного Закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Згідно зі ст.ст. 29,31 вказаного Закону у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов»язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Розмір шкоди, повязаної з пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей, визначається на підставі аварійного сертифіката, рапорту, звіту, акта чи висновку про оцінку, виконаного аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що виплата страхового відшкодування позивачу здійснена не була, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, знайшли підтвердження у матеріалах справи, тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі ст. ст. 3, 10, 11, 57, 60, 61, 79, 88, 209, 212-215 ЦПК України, керуючись ст. ст. 11, 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України, п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 01.03.2013 р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Приватного акціонерного підприємства «Страхова компанія «Провідна» на користь на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 4 480 гривень та матеріальні збитки у розмірі 4 500 гривень.

Стягнути з Приватного акціонерного підприємства «Страхова компанія «Провідна» на користь на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 551,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення, в порядку ст. 294 ЦПК України.

Суддя А. Ю. Бойчук