Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2506/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Дуковський О. Л.
УХВАЛА

Іменем України

20.12.2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Дуковського О.Л.

суддів: Єгорової С.М., Письменного О.А.

за участю секретаря: Федоренко Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_3 на рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 13жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання додаткового строку для прийняття спадщини за законом,-

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2016 року ОСОБА_4, ОСОБА_3 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання додаткового строку для прийняття спадщини за законом.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги зазначили, що 23 грудня 2008 року померла ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 26 грудня 2008 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Новоукраїнського районного управління юстиції Кіровоградської області.

За життя ОСОБА_8 Євсієвною було складено заповіт, яким усі свої права та обовязки які їй належали на момент складання заповіту, а також ті права та обовязки, які можуть належити їй у майбутньому, та усе її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона законом мала право, заповіла ОСОБА_6.

03 липня 2009 року державним нотаріусом Новоукраїнської районної державної нотаріальної контори була заведена спадкова справа та видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом ОСОБА_6, відповідно до якого він успадкував земельну ділянку для ведення сільськогосподарського товарного виробництва № 384, кадастровий № :002:000:2384, площею 15,04 га, що розташована на території Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області.

22 серпня 2012 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області було ухвалено рішення в цивільній справі № 1116/2303/12 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним. Згідно вказаного рішення суду позовні вимоги ОСОБА_5 було задоволено, визнано свідоцтво про право на спадщину на ОСОБА_9 виданого після смерті ОСОБА_7, яка померла 23 грудня 2008 року частково недійсним. Визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/8 частину від спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_10, яка обовязкова доля в спадщині.

Позивачі посилаються на те, що після смерті ОСОБА_7 залишились три спадкоємці першої черги спадкування за законом: ОСОБА_4 син; ОСОБА_3 син; ОСОБА_5 донька.

Крім того, позивачі зазначають, що не звертались до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, оскільки мають похилий вік, проблеми із здоровям та проживають досить віддалено від місця відкриття спадщини, а тому строк для прийняття спадщини було пропущено з поважних причин.

За таких обставин, з метою реалізації прав позивачів, визначених ЦК України, єдиним способом реалізації матеріального (спадкового) права є звернення з позовом до суду.

Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 13 жовтня 2016 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення у справі, яким задовольнити позовні вимоги. Зазначає, що суд першої інстанції приймаючи рішення не повно зясував обставини, що мають істотне значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_5, дослідивши письмові докази по справі, перевіривши рішення суду у межах доводів апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Судом першої інстанції встановлено, що 23 грудня 2008 року померла ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 26 грудня 2008 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Новоукраїнського районного управління юстиції Кіровоградської області (а.с. 17).

Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку № 384, кадастровий № :002:000:2384, площею 15,04 га, яка розташована на території Кропивницької сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області.

За життя ОСОБА_8 Євсієвною склала заповіт, який посвідчений державним нотаріусом Новоукраїнської державної нотаріальної контори, відповідно до якого усі свої права та обовязки які їй належали на момент складання заповіту, а також ті права та обовязки, які можуть належити їй у майбутньому, та усе її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона законом мала право, заповіла ОСОБА_6 (а.с. 22, 64).

Відповідно до довідки від 25.06.2009 року № 3627, яка видана виконавчим комітетом Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області зазначено, що на день смерті разом з ОСОБА_7 проживала її донька ОСОБА_5 (а.с.14, 62).

З матеріалів справи вбачається, що 19 липня 2016 року державним нотаріусом Новоукраїнської держаної нотаріальної контори ОСОБА_11, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_7 у звязку з пропуском строку на подачу заяви про прийняття спадщини (а.с. 12-13).

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, що визначено ст.1270 ЦК України.

Частинами 1,3 ст.1271 ЦК України визначено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, від вважається таким, що не прийняв її.

За позовом спадкодавця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" судам дані розяснення, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У постанові Верховного Суду України від 04.11.2015 року у справі №6-148цс15 викладена правова позиція, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви;

2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо безпідставності та необґрунтованості позовних вимог, скільки позивачами не доведено поважність причин пропуску строку (більше восьми років) для прийняття спадщини, та наявності будь-якої непереборної сили, що унеможливила реалізацію спадкового права.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки поважні причини для пропуску строку для прийняття спадщини відсутні.

Рішення ухвалене відповідно до наданих сторонами доказів, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ст.308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення суду першої інстанції без змін. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи і вимогам закону, тому підстав для його скасування чи зміни немає.

Керуючись ст. 304, ст. 307, ст. 312, ст. 313, ст. 314, ст. 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 13жовтня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя

Судді: