Справа № 523/1559/16-ц
Провадження №2/523/1447/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2016 р. Суворовський районний суд міста ОСОБА_1

у складі:

головуючого судді Пепеляшкова О.С.

при секретарі Лапчинській О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 в залі суду № 18 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до державного підприємства «Куліндорівський комбінат хлібопродуктів» Державного агентства резерву України, треті особи генеральний директор державного підприємства «Куліндорівський комбінат хлібопродуктів» Державного агентства резерву України ОСОБА_3, Державне агентство резерву України, про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовом звернувся ОСОБА_2, який вказав, що внаслідок конфлікту, який виник між ним і генеральним директором ОСОБА_3, який почався коли ОСОБА_2 став наполягати на змінах організації виробництва і праці на підприємстві, відбулося звільнення позивача шляхом спочатку усунення від виконання обов'язків через підпорядкування усіх служб позивача колишньому начальнику управління енергозабезпечення (що призвело до фактичного дублювання його функцій з вказаною посадовою особою), без обов'язкового погодження з органом управління було видано два накази про зміну штатного розпису на підприємстві за № 109 від 16.06.2015р. і за №133 від 03.07.2015р. Зокрема позивач вказував, що причиною зміни штатного розпису є виникнення конфлікту з заступником генерального директора з технічних питань, що у свою чергу підтверджується актом перевірки підприємства за зверненням робітника підприємства ОСОБА_4; що наказ № 109 від 16.06.2015р. та № 133 від 03.07.2015р. прийняті в порушення вимог п.п. 4 п. 7.4 Статуту ДП «Куліндорівський комбінат хлібопродуктів», укладеного з ОСОБА_3 контракту №14/11 та не привів до виконання завдань покладених державою на керівника державного підприємства «Куліндорівський комбінат хлібопродуктів» й стали інструментом для вирішення особистих проблем генерального директора ОСОБА_3; та що не дотримано його права на переважне залишення на роботі. У звязку з чим були повністю порушені життєві зв'язки ОСОБА_2, позивач переніс тривалий моральний стрес та залишився без можливості заробляти, тому позивач після неодноразового уточнення позовних вимог просив:

- скасувати накази ДП «Куліндорівський комбінат хлібопродуктів державного агентства резерву України» №№ 109, 124, 125, 133, після уточнення - №№ 108 від 16.06.2015р., 109 від 16.06.2015р., 133 від 03.07.2015р., № 224 від 26.10.2015 р., № 225 від 26.10.2015 р.;

- скасувати наказ ДП № 270-к від 22.12.2015 р. про його звільнення та поновити позивача на посаді заступника генерального директора з технічних питань ДП «Куліндорівський комбінат хлібопродуктів державного агентства резерву України»;

- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 заробіток за час вимушеного прогулу;

- стягнути з відповідача на користь позивача кошти у сумі 1 грн. в якості відшкодування моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач та його адвокат ОСОБА_5 вимоги позову підтримали та просили його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини та додали, що фактично ніяких змін на підприємстві не відбулось, про що свідчить відсутність змін в технологічному процесі; вказували, що посилання представників відповідача на ст. 15 розділу III Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 р. №76 -VIII (якою Кабінет Міністрів України зобов'язано вжити заходів щодо скорочення на 20 відсотків чисельності адміністративно-управлінського персоналу підприємств державного сектору економіки, скорочення на таких підприємствах кількості легкових автомобілів, припинення придбання меблів, мобільних телефонів, побутової техніки, що набирав чинності з 1 січня 2015 року) не можуть бути прийняті до уваги, так як насправді економії фонду заробітної плати при зміні штатного розкладу не відбулось, а навпаки, такий зріс через введення інших посад та наявність у штатному розписі вакантних посад; що ще до звільнення ОСОБА_2 відбулось скорочення двох з семи посад керівного складу, що склало 28,57% замість 20%, які вимагались вищенаведеною нормою права, а тому для звільнення позивача не було відповідної законної підстави; вказували, що накази № 108 та № 109 від 16.06.2015р. мають пряме відношення до позивача, оскільки стосуються виведення з підпорядкування ОСОБА_2 усіх інженерних підрозділів; акцентували увагу на дублюванні посад заступника генерального директора з технічних питань та керівника УТЗ та при звільненні однієї з двох цих посадових осіб переважного права скорочення проведено фактично не було та взагалі якщо відповідач бажав скоротити витрати то він мав скоротити усі вакантні посади. Позивач окремо вказував, що спільного господарства з матірю спільної дитини не вів та при наявності конфлікту інтересів можна було би ставити питання не про його звільнення, а про звільнення або переведення ОСОБА_6

Також позивач та його адвокат усно зауважували, що позивачу при звільнені не було запропоновано усіх вакантних посад на підприємстві інженерного характеру. Також вказували, що згідно акту службової перевірки пропонувалося вивести із штату або нову або стару аналогічну посаду, а не звільнити ОСОБА_2 (навпаки, підпорядкувати позивачу усі необхідні підрозділи, так як ОСОБА_2 доган не мав, гідно працював та до нього не було претензій). Крім того адвокат позивача вказував, що наявність конфлікту інтересів є надуманою через відсутність будь-яких належних доказів, тому пояснення свідка перевірити не можна, а службова записка та інформаційний лист були складені «заднім числом». На підставі викладеного позивач та його адвокат просили позов задовольнити в повному обсязі.

Представники ДП «Куліндоровський КХП» ОСОБА_1, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заперечували проти позову та просили відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що винесення наказу № 109 від 16.06.2015р. не порушує інтересів позивача, так як стосується скорочення посад головного механіка, головного енергетика та начальника управління енергозабезпечення та скасування й встановлення доплат та премій визначених для відповідних посад підприємства; вказували, що всупереч твердженню позивача при виведення з його підпорядкування усіх підрозділів згідно наказу № 108 від 16.06.2015р. в підпорядкуванні заступника генерального директора з технічних питань знаходяться ремонтно-будівельна дільниця та ремонтно-механічна дільниця; додали, що з метою визначення підприємством своєї організаційної структури були скорочені посади головного механіка, головного енергетика, начальника управління енергозабезпечення та замість цих посад, введено одну - начальник управління технічного забезпечення, що відповідає вимогами чинного законодавства щодо самостійності субєкта господарювання з метою зниження витрат підприємства шляхом скорочення чисельності адміністративно-управлінського персоналу та з метою упорядкування штатного розпису працівників ДП, про що зазначено у преамбулі відповідного наказу та у результаті зміни штатного розпису, кількість штатних одиниць (осіб) була зменшена на 2,5 одиниці, а розрахунковий фонд заробітної плати за місяць на 8 575 грн. й відповідає також вимогам законодавства щодо скорочення на 20 відсотків чисельності адміністративно-управлінського персоналу підприємств державного сектору економіки; додали, що вимоги позивача скасувати наказ № 133 є тотожнім чином є необґрунтованими, як і у випадку оскарження наказів №№ 108, 109. Також зазначали, що скорочення вакантних посад не призведе до зменшення фактичних витрат фонду оплату праці, так як ці посади не є зайнятими та оплата не здійснюється; додали, що твердження позивача про відсутність змін в організації виробництва та управління є надуманими, так як за цей період з 390 працівників підприємства залишилось в штатному розкладі 347, а поняття адміністративно-управлінського персоналу на підприємстві є значно ширшим, ніж його трактує сторона позивача та до цього персоналу входять також бухгалтерія, планово-економічний відділ тощо; наголошували, що метою створення відділу технічного управління було вирішено зібрати усі відповідні відділи в одну структуру з метою їх оптимізації; зауважили, що конфлікт між позивачем та генеральним директором якщо і був, то носив суто виробничій характер, що навіть підтвердив свідок позивача, та будь-якого особистого підґрунтя не мав; окремо звернули увагу на те, що попри фактичну відсутність позивача на робочому місці понад 6 місяців виробництво на підприємстві не постраждало, що також свідчить про правильність прийнятого рішення про скорочення посади заступника генерального директора з технічних питань; заперечували твердження позивача та вказували, що ОСОБА_2 було звільнено саме з підстав, визначених у наказі, а не за відсутність доган або претензій та пояснювали, що звільнення будь-якої іншої особи безумовно приведе до образи, що звільнили саме її.

Стосовно наказу № 270-к від 29.12.2015р. представники відповідача вказували, що з огляду на діюче антикорупційне законодавство, так як ОСОБА_2 та ОСОБА_6 є близькими особами, а ОСОБА_6 знаходиться у прямому підпорядкуванні ОСОБА_2, підприємством вживались заходи для запобігання можливим проявам корупції (згідно посадових інструкцій контроль за здійсненням ремонтних робіт покладено на начальника технічного відділу ОСОБА_6, а акти виконаних робіт підписуються безпосередньо заступником генерального директора з технічних питань ОСОБА_2, що могло привести до негативних наслідків для підприємства); також ОСОБА_2 та ОСОБА_6 були надані повноваження щодо укладення угод, пов'язаних з впровадженням нової техніки, здійснення контролю за фінансуванням і правильністю розрахунків економічної ефективності заходів з освоєння нової техніки та технології, наслідком чого може бути суперечність між приватним інтересом особи та її службовими повноваженнями, що призводить до конфлікту інтересів, проте ОСОБА_2 та ОСОБА_6 навідріз відмовилися від запропонованого ДП переведення одного з них на іншу посаду, яка б виключала безпосереднє підпорядкування. Також представники вказували, що відсутність погодження штатного розпису Державним агентством резерву України від 16.06.2015р. відбулось через відсутність керівника центрального органу. Крім того представники відповідача звертали увагу на пропозицію привести у відповідність структуру та штатний розпис підприємства (вивести зі штатного розпису та структури або посаду заступника генерального директора з технічних питань або посаду начальника управління технічного забезпечення), а тому, беручи до уваги, що посада начальника управління технічного забезпечення є менш оплачуваною, з метою скорочення витрат підприємства, ДП було прийняте рішення про скорочення посади заступника генерального директора з технічних питань, внаслідок чого фонд оплати праці було скорочено на 8 633 грн. на місяць або на 103 596 грн. на рік, що є значною сумою для Державного підприємства. Також просили врахувати, що позивач займав посаду заступника генерального директора з технічних питань, а ОСОБА_9 займає посаду начальника управління технічного забезпечення, тому посилання про більший стаж роботи немає жодного відношення до факту звільнення позивача, адже наведені особи займали зовсім різні посади. Також представники зазначали, що в позовній заяві не має жодного доказу реальності моральних страждань позивача.

При розгляді справи представник генерального директора ДП «Куліндоровський КХП» ОСОБА_3 ОСОБА_10 вказувала, що в ДП «Куліндоровський КХП» дійсно мали місце зміни в організації виробництва (що призвели до зменшення фонду оплати праці), зокрема скорочення саме чисельності адміністративно-управлінського персоналу Державного підприємства відповідно до вимог чинного законодавства на 20 відсотків та про запобігання корупції; підприємством було повністю додержано норми законодавства, що регулюють вивільнення працівника; працівник ОСОБА_2 відмовився від переведення на іншу роботу; працівник ОСОБА_2 не мав переважного права на залишенні на роботі; працівник ОСОБА_2 був попереджений за 2 місяці про наступне звільнення; звільнення працівника ОСОБА_2 проводилося з наданням необхідних компенсацій. Та як наслідок, підприємство було відзначено завдяки вдосконаленню кадрової політик тощо уповноваженим органом управління за отримання чистого прибутку та за кращій фінансовий результат у 2015 році.

На адресу суду надішли письмові пояснення Державного агентству резерву України, в яких уповноважений орган управління зазначав, що внести зміни до штатного розпису, зокрема в разі структурної перебудови підприємства (створення нових або ліквідація наявних структурних підрозділів), у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці (зміна внутрішньої структури підприємства, зміна розмірів оплати праці, розрядів і найменування посад і професій), при потребі ввести або вивести посади, професії, установити доплати (надбавки) тощо є правом підприємства, тому листом № 623 від 09.10.2015р. ДП «Куліндорівський КХП» було надано Держрезерву для погодження штатний розпис підприємства, який не передбачав посади заступника генерального директора з технічних питань й вказаний штатний розпис погоджений Держрезервом в установленому порядку; що звільнення позивача відбулося з дотриманням вимог законодавства про працю; також уповноважений орган просив розглядати справу в відсутність їх представника.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків, дослідивши надані докази, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Державне підприємство «Куліндорівський комбінат хлібопродуктів» Державного агентства резерву України (далі - ДП «Куліндоровський КХП») засноване на державній власності і належить до сфери управління Державного агентства резерву України (який є його уповноваженим органом управління) п.1.1 його Статуту (а.с .58-67). Керівник підприємства відповідно до положень п.п. 7.4 його Статуту, зокрема, зобовязаний подавати в установленому порядку уповноваженому органу управління та затверджувати штатний розпис; забезпечувати виконання показників ефективності використання державного майна, доходу підприємства, майнового стану підприємства.

Фахівець з питань запобігання та виявлення корупції ДП «Куліндоровський КХП» ОСОБА_11 звернулась до генерального директора підприємства 01.04.2015р. з інформаційним листом про розгляд декларацій про те, що заступник генерального директора підприємства з технічних питань ОСОБА_2 та начальник технічного відділу ОСОБА_6 мають спільну дитину, проживають спільно та повязані спільним побутом, що не відображено у деклараціях вказаних посадових осіб (а.с. 44).

Як вбачається з структури управління ДП «Куліндоровський КХП» станом на час складання зазначеного інформаційного листа, технічний відділ знаходився у підпорядкуванні заступника генерального директора з технічних питань (а.с. 89).

Пізніше, 27.04.2015р., ОСОБА_11 звернулась до генерального директора з службовою запискою, в якій зазначила про необхідність застосування деяких норм Закону України «Про запобігання корупції» з приводу роботи близьких осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_6 на стратегічному підприємстві в контексті прямого підпорядкування й приватного інтересу та членів сімї та запропонувала вжити заходів, зокрема щодо: усунення особи від виконання завдання, вчинення дій, прийняття рішення чи участі в його прийнятті в умовах реального чи потенційного конфлікту інтересів; застосування зовнішнього контролю за виконанням особою відповідного завдання, вчиненням нею певних дій чи прийняття рішень; обмеження доступу особи до певної інформації; перегляду обсягу службових повноважень особи; переведення особи на іншу посаду; звільнення особи тощо (а.с. 45-46).

Наказом за № 108 від 16.06.2015р. генерального директора ДП «Куліндоровський КХП» ОСОБА_3 з 16.06.2015р. на підприємстві введено в дію нову структуру управління (а.с. 18, 19).

16.06.2015р. генеральним директором ОСОБА_3 було видано наказ за № 109, яким введено в дію штатний розпис з 16.06.2015р. за умовами якого зі штатного розпису були виключені наступні посади: головний механік, головний енергетик, по технічному відділу - інженер з проектно-кошторисної роботи, введені посади начальника управління технічного забезпечення, по планово-кошторисному відділу - інженер з проектно-кошторисної роботи; скасовані певні види доплат та введені інші (а.с. 20-21, 22-26).

Вказаний штатний розпис, як вбачається з копії листа ДП «Куліндоровський КХП» від 18.06.2015р. за № 372 було направлено для погодження до Державного агентства резерву України (а.с. 27), проте відомостей про його погодження стороною відповідача не надано.

Як встановлено в судовому засіданні з пояснень сторін, позивач з 17.06.2015р. захворів та більше на роботу до дня звільнення не виходив.

На ДП «Куліндоровський КХП» 26.06.2015р. було видано наказ за № 124 про закріплення автотранспорту (а.с. 92), разом з тим вказаний наказ не стосується позивача. Також 26.06.2015р. генеральним директором ОСОБА_12 було видано наказ № 125 «Про зміну режиму праці працівника бухгалтерії комбінату» , який також не стосується позивача (а.с. 93).

Наказом № 133 від 03.07.2015р. генерального директора ДП «Куліндоровський КХП» зі штатного розпису підприємства введено посади начальника управління технічного забезпечення й заступника начальника управління технічного забезпечення (2 одиниці), виключені посади головного механіка, головного енергетика, начальника управління енергозабезпечення, заступника начальника технічного відділу, інженера з комплектації устаткування і матеріалів відділу матеріально-технічного забезпечення, скасовані певні види доплат та введені інші (а.с. 30). Штатний розпис листом від 07.07.2015р. за № 416 було направлено для погодження до Державного агентства резерву України (а.с. 29) та згодом погоджено (а.с. 31- 35).

Видачі наказу № 133 від 03.07.2015р. передувала службова записка начальника УТО ОСОБА_9 про необхідність проведення оптимізації технічного забезпечення, покращення координації між структурними підрозділами, керування з іншими цехами та відділами й скорочення часу прийняття управлінських рішень (а.с. 36).

25.08.2015р. працівник ДП «Куліндоровський КХП» начальник ремонтно-механічного цеху ОСОБА_4 звернувся до голови уповноваженого органу управління зі скаргою на тиск з боку генерального директора та його першого заступника підприємства, які змушували його звільнитися з ДП «Куліндоровський КХП» (а.с. 37-38).

За результатами розгляду скарги на підприємстві було проведено службову перевірку та за її наслідками актом від 18.09.2015р. було встановлено серед порушень вимоги контракту № 14/11 з генеральним директором ДП «Куліндорівський КХП» стосовно погодження з Держрезервом штатного розпису підприємства; введення посади начальника управління технічного забезпечення не є доцільним у зв'язку з дублюванням функцій заступника генерального директора з технічних питань. Як вбачається з акту, причиною зміни структури та штатного розпису є зменшення адміністративних витрат підприємства та виникнення конфлікту інтересів у заступника генерального директора з технічних питань (а.с. 39-43). Перевіркою відзначено, зокрема, що ні в скарзі, ні в поясненні начальника ремонтно-механічного цеху ОСОБА_4 не вказані конкретні порушення. Генеральному директору ДП «Куліндорівський КХП» запропоновано привести у відповідність структуру та штатний розпис підприємства (вивести зі штатного розпису та структури або посаду заступника генерального директора з технічних питань або посаду начальника управління технічного забезпечення).

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 02.02.2016р. задоволено позов ОСОБА_4 до Державного підприємства «Куліндоровоський комбінат хлібопродуктів» Державного Агентства резерву України, за участю третіх осіб без самостійних вимог ОСОБА_13, ОСОБА_9 - про визнання незаконним та скасування наказу про оголошення догани, наказу про введення в дію штатного розпису, наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, моральної шкоди, позов було задоволено, зокрема: визнано незаконним та скасовано наказ №109 від 16.06.2015р. державного підприємства «Куліндоровський комбінат хлібопродуктів» Державного агентства резерву України про введення в дію штатного розпису з 16.06.2015р.; визнано незаконними та скасовані накази про оголошення догани та про звільнення ОСОБА_4, якого поновлено на посаді, стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу та відшкодовано моральну шкоду. Вказане рішення набрало законної сили.

Генеральним директором ДП «Куліндоровський КХП» 26.10.2015р. було видано наказ № 224, за яким з дня видачі наказу на підприємстві було введено в дію нову структуру управління підприємством (а.с. 48, 49).

Напередодні, на виконання пропозицій, викладених в ОСОБА_7 службової перевірки від 18.09.2015р., з метою зниження витрат підприємства шляхом скорочення чисельності адміністративно-управлінського персоналу відповідно до статті 15 розділу III Закону України «Про внесення змін визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014р. за №76-VIII, листом від 09.10.2015р. ДП «Куліндоровський КХП» звернувся до Державного агентства резерву України з метою упорядкування Штатного розпису для його узгодження (а.с. 47).

Так 26.10.2015р. наказом за № 225 на підприємстві зі штатного розпису було виключено посаду заступника генерального директора з технічних питань, що було погоджено з Державним агентством резерву України (а.с. 50, 51-55). Зокрема, щодо звільнення ОСОБА_2 не заперечував Голова Державного агентства резерву України (а.с. 57).

Листом від 26.10.2015р. за № 657 ОСОБА_2 було повідомлено про скорочення наказом від 26.10.2016р. за № 224 з посади заступника генерального директора з технічних питань, попереджено про наступне вивільнення та запропоновано наявні вакантні посади технічного напрямку (а.с. 5).

29.12.2015р. у звязку з скороченням посади наказом за № 270-к було звільнено заступника генерального директора з технічних питань ОСОБА_2 04.01.2016р. через скорочення штату згідно п.1 ст.40 КЗпП України з виплатою вихідної допомоги в розмірі середнього місячного заробітку. З профспілковим комітетом комбінату не узгоджено, так як ОСОБА_2 не є членом профспілки комбінату. Бухгалтерії комбінату наказано виплатити ОСОБА_2 компенсацію за невикористану частину відпустки за період роботи з 12.12.2013р. по 04.01.2016р. - 63 календарні дні (а.с. 56).

За наслідками фінансово-господарської діяльності січня-лютого 2016 року активні підприємства системи Держрезерву отримали чистий прибуток у розмірі 1 357 тис. грн. та чистий дохід від реалізації в розмірі 64 473 тис. грн., у звязку з чим Державне агентство резерву України відзначило, що всі працюючі підприємства завдяки вдосконаленню кадрової політики, оптимізації витрат та зростанню обсягів зберігання і переробки, є прибутковими та серед найкращих уповноваженим органом управління визначено ДП «Куліндоровський КХП» як такий, що отримало показало найвищій фінансовий результат (а.с. 138, 139-140).

Пунктом 1 ч.1 ст.40 КЗпП України, передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною 2 ст.40 Кодексу встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1,2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

За положеннями ч.ч.1-3 ст.49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за 2 місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у звязку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Відповідно до п.19 постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», з наступними змінами, розглядаючи трудові спори, повязані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП, суди зобовязані зясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, проте, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник чи уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника за його згодою на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

З 01.01.2015р. набрав чинності Закон України «Про запобігання корупції», ст. 1 якого містить поняття, зокрема, потенційного конфлікту інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на обєктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Також вказаний Закон визначає, що до членів сімї належать особи, які перебувають у шлюбі, а також їхні діти, у тому числі повнолітні, батьки, особи, які перебувають під опікою і піклуванням, інші особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки (крім осіб, взаємні права та обовязки яких не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Заходами зовнішнього врегулювання конфлікту інтересів є передбачені ч.1 ст. 29 Закон України «Про запобігання корупції»: усунення особи від виконання завдання, вчинення дій, прийняття рішення чи участі в його прийнятті в умовах реального чи потенційного конфлікту інтересів; застосування зовнішнього контролю за виконанням особою відповідного завдання, вчиненням нею певних дій чи прийняття рішень; обмеження доступу особи до певної інформації; перегляду обсягу службових повноважень особи; переведення особи на іншу посаду; звільнення особи.

Пунктом 15 Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014р. за № 76-VIII зобовязано Кабінет Міністрів України вжити заходів щодо скорочення на 20 відсотків чисельності адміністративно-управлінського персоналу підприємств державного сектору економіки, скорочення на таких підприємствах кількості легкових автомобілів, припинення придбання меблів, мобільних телефонів, побутової техніки.

За положеннями ч.3 ст. 64 Господарського кодексу України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 02.02.2016р. наказ №109 від 16.06.2015р. державного підприємства «Куліндоровський комбінат хлібопродуктів» Державного агентства резерву України про введення в дію штатного розпису з 16.06.2015р., вже визнано незаконним та скасовано, у звязку з чим ці позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені бути не можуть.

Як вбачається з наданих відповідачем штатних розкладів за період з 01.09.2015р. та по 28.12.2015р., ДП «Куліндоровський КХП» поступово здійснювало зміну організаційної структури, встановлювало чисельність працівників шляхом зменшення кількості робітників, керівників, фахівців та службовців підприємства відповідача й зниження розрахункового фонду заробітної плати за місяць. Наявність таких суттєвих змін також підтверджується наказами генерального директора щодо зміни структури управління ДП «Куліндоровський КХП» за вказаний період. Оцінюючи твердження позивача про те, що такі зміни шляхом перепорядкування підрозділів викликані лише однією метою звільнення незручного працівника з особистих мотивів, суд виходить з недоведеності ОСОБА_2 такого твердження, оскільки жодного належного доказу цієї обставини стороною позивача суду надано не було.

Управлінська недоцільність виведення структурних підрозділів не доведена позивачем, жодним доказом з його боку не підтверджена та ґрунтується здебільшого емоційній оцінці ситуації й обмежується вибірковим трактуванням обставин.

Не можуть бути прийняті до уваги судом посилання на акт службової перевірки на ДП «Куліндоровський КХП» Державним агентством резерву України від 18.09.2015р., оскільки такий містить встановлення факту виникнення саме конфлікту інтересів у заступника генерального директора з технічних питань; крім того, такі посилання повністю спростовуються поясненнями допитаної в якості свідка ОСОБА_14, інформаційним листом про розгляд декларації та службовою розпискою з приводу можливості наявності потенційного конфлікту інтересів, що виникли ще до обставин, з якими позивач повязує своє звільнення (судом не можуть бути прийняті до уваги посилання адвоката позивача на складання цих документів в інший час як таких, що не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи).

Також суд критично ставиться до пояснень свідка ОСОБА_4 в частині посилань на плітки на підприємстві як таких, що не відповідають критерію допустимості, а також звертає увагу на той факт, що ОСОБА_2 в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 про поновлення на роботі на цьому ж підприємстві (рішенням по якій позов задоволено) давав свідчення на користь останнього, що викликає сумнів в обєктивності таких свідчень, а також звертає увагу на ту обставину, що за поясненнями вказаного свідка у позивача з генеральним директором ОСОБА_3 виник одного разу конфлікт саме виробничого характеру.

Судом не приймаються до уваги посилання позивача на безпідставне виведення з підпорядкування ОСОБА_2 усіх інженерних підрозділів як такі, що спростовуються доведеною з боку відповідача необхідністю проведення оптимізації технічного забезпечення, покращення координації між структурними підрозділами, керування з іншими цехами та відділами й скорочення часу прийняття управлінських рішень.

На підставі викладеного, аналізуючи докази у їх сукупності, суд доходить до висновку про те, що дії відповідача по удосконаленню структури управління та штатного розпису підприємства є послідовними та логічними, відповідають меті удосконалення роботи підприємства (зокрема, суд знаходить переконливим аргумент сторони відповідача про те, що відсутність позивача на робочому місці більше 6 місяців не вплинула негативно на виробничий процес на підприємстві), вимогам уповноваженого органу управління підприємства та чинному законодавству України, стосуються організації роботи підприємства в цілому й в сукупному результаті мали наслідком відзначення уповноваженим органом управління ДП «Куліндоровський КХП» як такого, що отримало показало найкращій фінансовий результат серед підприємств галузі (в тому числі завдяки вдосконаленню кадрової політики) та не повязано з особистими відносинами між позивачем те генеральним директором підприємства.

Стосовно порядку вивільнення працівника суд встановив, що підприємством було повністю додержано норми законодавства, що регулюють вивільнення працівника: працівник ОСОБА_2 відмовився від переведення на іншу запропоновану роботу, був попереджений за 2 місяці про наступне вивільнення та звільнення працівника проводилося з наданням необхідних компенсацій.

Судом не приймаються до уваги посилання сторони позивача на те, що при його звільненні ОСОБА_2 не було запропоновано повного обсягу вакантних посад інженерного характеру, оскільки відповідно до положень ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, а порушення порядку шляхом не запропонування належного обсягу вакантних посад позивачу при звільненні не було підставою заявлених позовних вимог; також не приймаються до уваги посилання позивача на переважне право залишення на роботі, так як на підприємстві існувала лише одна посада заступника генерального директора з технічних питань, яка була скорочена.

На підставі викладеного суд дійшов до висновку про недоведеність обставин, на які позивач посилався в обґрунтування заявлених позовних вимог скасувати накази ДП «Куліндорівський комбінат хлібопродуктів державного агентства резерву України» №№ 108 від 16.06.2015р., 133 від 03.07.2015р., № 224 від 26.10.2015 р., № 225 від 26.10.2015р., зокрема наказу № 270-к від 22.12.2015р. про звільнення ОСОБА_2 та поновити позивача на посаді заступника генерального директора з технічних питань ДП «Куліндорівський комбінат хлібопродуктів державного агентства резерву України» а також вимог стягнути заробіток за час вимушеного прогулу та 1 грн. в якості відшкодування моральної шкоди як похідних тому про відсутність підстав для задоволення позову.

Не можуть бути задоволені також вимоги ОСОБА_2 про скасування наказів від 26.06.2015р. за № 124 та за № 125, оскільки позивач не обґрунтував, яким чином ці накази про закріплення за водіями автомобілів та про зміну режиму праці працівника бухгалтерії комбінату порушують права, свободи чи інтереси позивача.

Керуючись статями 1, 10, 11, 60, 61, 88, 212-215, 218, 294, ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до державного підприємства «Куліндорівський комбінат хлібопродуктів» Державного агентства резерву України, треті особи генеральний директор державного підприємства «Куліндорівський комбінат хлібопродуктів» Державного агентства резерву України ОСОБА_3, Державне агентство резерву України, про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди залишити без задоволення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м.Одеси. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя