Справа № 466/4729/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2016 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Губач Х.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Ірокс» про визнання права власності на квартиру , -

у с т а н о в и в :

19.05.2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх вимог зазначила про те, що 25.09.2009р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 «Ірокс» було укладено договір підряду у будівництві № 57, згідно якого підрядник зобовязався виконати роботи по будівництву для нього квартири АДРЕСА_2, а також зобовязався здійснити оформлення права власності на квартиру та передати йому у власність. Загальна вартість квартири 257 229,00 грн. була повністю оплачена через касу ОСОБА_4 «Ірокс». 29.12.09р. року між ними було укладено зміни до вищевказаного договору підряду, згідно з якими вносились зміни в частині зміни адреси об'єкту фінансування з «квартира № 12» на «квартира № 232. Акт приймання-передачі вказаної квартири підписаний сторонами 30.12.09р.

Крім того, згідно змін та доповнень, внесених до вищевказаного договору № 57 від 23.02.12р., їй ОСОБА_2 передано замовником ОСОБА_3 усі права та обовязки по даному договору з врахуванням попередніх змін, а згідно договору, характеристика обєкту інвестування викладена в наступній редакції: місцезнаходження: м. Львів, вул. Шевченка, 418, секція № 7АДРЕСА_3, загальна площа 39,2 кв.м., поверх 4-ий.

На даний час позивач ОСОБА_2 проживає в даній квартирі разом із сімєю, оплачує вартість комунальних послуг, однак відповідач ОСОБА_4 «Ірокс» не виконує свої зобовязання щодо державної реєстрації прав на нерухоме майно, у звязку з чим в неї немає правовстановлюючого документу щодо права власності на дану квартиру, внаслідок чого змушена звернутись до суду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 уточнила позовні вимоги, а саме відмовився від вимог в частині відшкодування понесених ним судових витрат судового збору в розмірі 2 572,29. В решті позовних вимог позов підтримав, просив такий задовольнити, зіславшись на обставини, викладені в позовній заяві. Додатково пояснив, що невиконання відповідачем належним чином своїх обовязків призводить до порушення законних прав його довірителя ОСОБА_2

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позову з підстав, викладених у письмових запереченнях, долучених до матеріалів справи.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, оглянувши письмові заперечення, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 25.09.2009р. між гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 «Ірокс» укладено договір підряду у будівництві № 57, згідно якого ОСОБА_4 «Ірокс» зобовязався виконати роботи по будівництву для нього квартири АДРЕСА_2.

Згідно п. 1.2 договору, за умови виконання своїх інвестиційних зобов'язань у повному обсязі замовник отримує право власності на об'єкт інвестування.

Загальна договірна вартість квартири була встановлена у сумі 257 229,00 грн., дана сума була повністю оплачена через касу ОСОБА_4 «Ірокс», що стверджується довідкою від 08.11.2009р.

29.12.2009р. були внесені зміни до договору, згідно яких номер квартири №12 замінено на номер квартири № 232, а 30.12.2009р. підписаний акт приймання-передачі вказаної та кладовки між 3 і 4 поверхами у власність замовника ОСОБА_3

23.02.12р. між ОСОБА_4 «Ірокс», ОСОБА_3 та позивачем ОСОБА_2 підписані зміни та доповнення до вищевказаного договору № 57, згідно яких замість сторони договору ОСОБА_3, виступає ОСОБА_2. Останній передано усі права та обов'язки первісного замовника по договору в повному обсязі; ОСОБА_4 «Ірокс» зараховує в повному обсязі грошові кошти в розмірі 257 229,00 грн та підтверджує, що ОСОБА_2 на момент підписання даних змін повністю сплатила договірну вартість об'єкту інвестування у вказаній сумі. Також п. 1.3 договору викладено в наступній редакції: характеристика об'єкту інвестування: місце знаходження: м. Львів, вул. Шевченка, 418, секція № 7, номер квартири №225, загальна проектна площа - 39,20 кв. м. поверх 4-й житловий поверх.

Згідно п.4.1.2 Договору, відповідач зобов'язався закінчити будівництво та здати будинок в експлуатацію і передати об'єкт інвестування у власність Замовника.

Згідно п. 4.1.3 Договору, відповідач зобов'язався здійснити оформлення права власності на належний замовнику об'єкт інвестування.

Як встановлено, позивач повністю виконав свої зобов'язання по договору, провів у квартирі оздоблювальні роботи, встановив необхідне для проживання обладнання, проживає разом із сім'єю в квартирі та оплачує вартість комунальних послуг.

Згідно ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.

Згідно частини 2 ст. 331 Цивільного кодексу України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно частини 2 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію об'єкта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий об'єкт нерухомого майна проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку. Порядок прийняття в експлуатацію об'єктів нерухомого майна встановлюється законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Згідно частини 1 ст. 39 вищевказаного закону, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до І-ІІІ категорій складності, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

10.07.2014 р. Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській обл. зареєструвала «Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації» першої черги (секції 1-2,5,б,7-8) багатоквартирного житлового будинку у м. Львові по вул. Шевченка, 418 і внесла до єдиного державного реєстру зареєстрованих декларацій про готовність об'єкта до експлуатації за № ЛВ 18.

У відповідності з ч. 1 ст. 5 закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державній реєстрації підлягає право власності на нерухоме майно, а згідно частини 2 ст. 18 перелік документів для здійснення державної реєстрації прав на нерухоме майно встановлює Кабінет Міністрів України.

Як встановлено, ОСОБА_4 «Ірокс» не виконує своїх обов'язків, передбачених підпунктами 1-4 пункту 62 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015р., що є підставою для прийняття рішення реєстраційною службою Львівського міського управління юстиції про відмову у державній реєстрації права власності на квартири по вул. Шевченка, 418 у м. Львові, а отже, у позивача відсутні будь-які правовстановлюючі документи про право власності на квартиру № 225.

Згідно п.1 ст. 15 Цивільного Кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного Кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. При цьому способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права, примусове виконання обов'язку в натурі.

Згідно ст. 328 Цивільного Кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. ОСОБА_4 власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 11 Цивільного Кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Так, відповідно до підпункту 9 пункту 1 ст. 27 закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», рішення суду про визнання права власності на нерухоме майно є правовстановлюючим документом, на підставі якого проводиться реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 є підставними, їх слід задовольнити та визнати за нею право власності на спірну квартиру.

Керуючись ст.ст. 11, 15, 16, 328, 331, 386, 392, 509, 525, 526 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 27 закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»; п.п. 62, 63 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25 грудня 2015 р, ст. ст. 10, 62, 209, 213 - 215, 218 ЦПК України, суд , -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру № 225, секції № 7, по вул. Шевченка, 418 в м. Львові.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подачі протягом десяти днів після проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1