Провадження № 2/161/4905/16
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Кирилюк В.Ф.

при секретарі Турук І.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача Служба у справах дітей Луцької райдержадміністрації про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

Свій позов обґрунтовує тим, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак, з моменту їх розлучення відповідач усунувся від виконання своїх батьківських обов'язків щодо дитини: не приймає участі у його вихованні, матеріальної допомоги не надає, аліменти не сплачує. Зазначає, що відповідач батьківських обов'язків не виконує на протязі тривалого часу та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. На підставі наведеного, просить позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник позивача та відповідач надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, представник позивача позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач проти задоволення позову не заперечив.

Представник третьої особи подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо ОСОБА_4.

У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який на підставі рішення Луцького міськрайонного суду від 01.12.2009 року було розірвано (а.с.8).

В шлюбі народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 27.03.2007 року (а.с.7).

З довідки-розрахунку Луцького районного відділу державної виконавчої служби вбачається, що заборгованість по аліментах згідно виконавчого листа № 2-7584/2009, виданого Луцьким міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів у розмірі 600 грн. щомісячно на утримання сина ОСОБА_4, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.10.2009 року і до повноліття сина, станом на 01.06.2016 року становить 37660,13 грн.(а.с.9-10).

Як встановлено з нотаріально посвідченої заяви від 20.11.2016 року ОСОБА_2 не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, додатково вказав, що не приймає участі у вихованні дитини (а.с. 21).

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 виховується у повній родині, батьком вважає ОСОБА_5, який є чоловіком позивача, останній відноситься до хлопчика, як до власної дитини, проживають у місті Курнев Франція.

До висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 прийшла Луцька райдержадміністрація Волинської області, що підтверджується висновком органу опіки та піклування № 2703/282-16 від 28.11.2016 року (а.с. 29-30).

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15 та 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Таким чином, судом встановлений факт ухилення від виконання батьківських обовязків відповідачем, що є підставою відповідно до ст. 164 СК України для позбавлення його батьківських прав.

На підставі ст.ст.164 165 СК України, ст. 18 Конвенції про права дитини, Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», керуючись ст.ст. ст.ст.3, 10, 57-61, 88, 208, 209, 212, 214, 215, 218, ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м.Луцьк Волинської області, батьківських прав відносно сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Cуддя Луцького міськрайонного суду В.Ф.Кирилюк