У Х В А Л А

11 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Лященко Н.П.,
Романюка Я.М.,
Яреми А.Г.,

розглянувши заяву ОСОБА_4, ОСОБА_5 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 листопада 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та кредит» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом,

в с т а н о в и л а:

Заочним рішення Приморського районного суду м. Одеси від 2 липня 2014 року позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») задоволено: стягнуто на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» особі філії «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та кредит» в солідарному порядку з ОСОБА_4 та ОСОБА_5: суму заборгованості по відсоткам за користування кредитом по кредитному договору № 15к-322 від 19 лютого 2008 року за період з 22 травня 2009 року по 11 листопада 2013 року у розмірі 280 тис. 686 грн 75 коп.; пеню за несплату відсотків за користування кредитом по кредитному договору № 15к-322 від 19 лютого 2008 року в розмірі 1 млн. 20 тис 606 грн 38 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 11 серпня 2015 року заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 2 липня 2014 року змінено: зменшено суму пені за несплату відсотків за користування кредитом по кредитному договору № 15к-322 від 19 лютого 2008 року, яка підлягає стягненню в солідарному порядку з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь Банку із 1 млн. 20 тис 606 грн 38 коп. до 453 тис грн. В іншій частині рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 листопада 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_6 відхилено, заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 2 липня 2014 року, в частині яка не змінена апеляційним судом та рішення Апеляційного суду Одеської області від 11 серпня 2015 року залишено без змін.

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд судових рішень ОСОБА_4 та ОСОБА_5 порушують питання про скасування судових рішень у справі та передачу справи на новий розгляд з передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 355 Цивільного процесуального права України (далі - ЦПК України) підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах.

На підтвердження зазначених підстав подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_4 та ОСОБА_5 посилаються на постанову Верховного Суду України від 3 вересня 2014 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 лютого 2014 року, 21 січня, 5, 12 лютого, 18, 25 березня, 8, 16, 23 квітня, 20, 21, 27 травня, 2, 3, 3 червня та 4 листопада 2015 року.

Одночасно заявники просять поновити строк на звернення до суду із заявою про перегляд, посилаючись на поважність причин його пропуску.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає за можливе поновити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 строк на звернення до суду з заявою про перегляд судових рішень враховуючи поважність причин його пропуску. Разом з тим колегія суддів вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пунктів 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах та невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У справі про перегляд якої подано заяву, задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодилися й суди апеляційної та касаційної інстанцій, дійшов до висновку про існування заборгованості у відповідачів перед банком та стягнув з боржника і поручителя на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в солідарному порядку суму заборгованості по процентам за користування кредитними коштами та пені. Апеляційний суд змінюючи рішення першої інстанції, згідно частини 3 статті 551 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843621/ed_2015_09_03/pravo1/T030435.html?pravo=1>, зменшив розмір пені, яка підлягає стягненню із відповідачів.

Разом з тим, у справі, судове рішення в якій надане заявниками для порівняння, зокрема в постанові Верховного Суду України від 14 березня 2007 року судом зроблено аналогічний висновок про те, що частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

У справі, про перегляд якої подано заяву та у справі, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 лютого 2014 року, 25 березня, 8, 16, 23 квітня, 20, 21 травня та 2 червня 2015 року, які надані заявниками як приклад неоднакового застосування судами норм матеріального права, норми частини третьої статті 551 ЦК України застосовано однаково, зменшено розмір пені відповідно до частини третьої статті 551 ЦК України.

Ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 січня,18 березня, 27 травня, 3, 3 червня та 4 листопада 2015 року не можуть бути прикладами неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, оскільки суд касаційної інстанції скасувавши рішення судів направив справу на новий розгляд з підстав, передбачених частиною другою статті 338 ЦПК України, у зв'язку з порушенням норм процесуального права, що призвело до неможливості встановити та перевірити фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 лютого 2015 року стягуючи частину нарахованої пені, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк на звернення до суду в цій частині позовних вимог.

Отже, у справі про перегляд якої подано заяву та у справі, судове рішення в якій надане заявником для порівняння, наявні різні фактичні обставини, що не свідчить про неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права.

За викладених обставин вважати заяву ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Поновити ОСОБА_4, ОСОБА_5 строк на звернення до суду із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 листопада 2015 року.

У допуску справи за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та кредит» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає

Судді: Н.П. Лященко
Я.М. Романюк
А.Г. Ярема