АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________
Справа №629/2530/16-ц. Головуючий 1 інст.: - Шевцов О.А.
Провадження №22-ц/790/6723/16. Суддя-доповідач : - Кокоша В.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 грудня 2016 року. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді: - Кокоші В.В.,

суддів: - Черкасова В.В., Міненкової Н.О.,

за участю секретаря: - Єрьоменко О.В.,

заслухавши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 20 вересня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа: Комунальне підприємство «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області - про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У червні 2016 року ОСОБА_6 звернулась в суд із вказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що є власником квартири АДРЕСА_1.

Її квартира знаходиться на четвертому поверсі багатоквартирного будинку.

Зліва від її квартира розташована квартира №57, в якій проживає ОСОБА_7

У червні 2016 року ОСОБА_7 встановила у своїй квартирі нові вхідні металеві двері, які заважають відкриватись вхідним дверям її квартири №56 та потраплянню до квартири її та членів сім'ї.

Добровільно привести вхідні металеві двері у належний стан та надати вільний доступ до належної їй квартири №56, ОСОБА_7 відмовляється, що спонукає її звернутись з позовом в суд.

Неправомірним діями ОСОБА_7 їй завдано моральної шкоди, оскільки вона не може користуватись належною їй квартирою, змушена відшукати інше житло для тимчасового проживання, нервувати, витрачати свій час та гроші для захисту своїх порушених прав.

Посилаючись на вказані обставини та ст. ст. 23, 319, 382, 383, 391,1167 ЦК України, ОСОБА_6 просила суд усунути їй перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_7 терміново провести ремонтні роботи встановлених нових металевих дверей в квартирі АДРЕСА_2 для усунення перешкоди для доступу до квартири №56.

Стягнути з ОСОБА_7 на її користь моральну шкоду в розмірі 20 000 грн.

Відповідач ОСОБА_7 позов не визнала.

При цьому посилалася на те, що влітку 2016 року працівники спеціалізованого підприємства «Екіпаж» за місцем її проживання в квартирі АДРЕСА_2 встановили нові вхідні металеві двері. Роботи по заміні дверей виконував ОСОБА_8 18 липня 2016 року ОСОБА_6 повідомила їй, що встановлені двері заважають відкриватись вхідним дверям її квартири. Про вказані недоліки вона повідомила ОСОБА_8, який двічі у липні та серпні 2016 року здійснював роботи по зміщенню її дверей та усуненню перешкод у відкритті вхідних дверей позивачки.

Представник КП «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області в судове засідання не з'явився.

Згідно заяви поданої до суду, просив розглянути справу за його відсутності.

При вирішенні спору покладався на розсуд суду.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 22 вересня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні позову про стягнення моральної шкоди та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_7 на її користь моральну шкоду в розмірі 20 000 грн.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди, суд виходив з його недоведеності.

Такий висновок суду відповідає нормам матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. ч. 1 - 3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до роз'яснень, викладених в абз. 2 п. 5, п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями) відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається судом залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалість, можливість відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При визначенні розміру моральної шкоди суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Судовим розглядом встановлено, що згідно договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Лозівського МНО Харківської області 28 січня 2011 року за р. №315, ОСОБА_6 є власником квартири АДРЕСА_1 ( а. с.39-41).

В квартирі АДРЕСА_2, що розташована зліва від квартири ОСОБА_6, проживає ОСОБА_7

Влітку 2016 року працівники спеціалізованого підприємства «Екіпаж» встановили в квартирі АДРЕСА_2 нові вхідні металеві двері.

Роботи по заміні дверей в квартирі виконував ОСОБА_8

18 липня 2016 року ОСОБА_6 повідомила ОСОБА_7, що встановлені двері заважають відкриватись вхідним дверям її квартири.

Актом обстеження КП «Житлова управляюча компанія» від 22 червня 2016 року виявлено, що при комісійному обстеженні квартири АДРЕСА_1, в квартирі №57 замінені вхідні двері, які заважають відкриттю вхідних дверей до квартири №56. Мешканка квартири №57 не згодна привести двері до належного стану для вільного доступу до квартири №56 (а. с. 7, 25)

Про виявлені недоліки ОСОБА_7 повідомила працівника спеціалізованого підприємства «Екіпаж» ОСОБА_8, який у липні, а також у серпні 2016 року здійснив роботи по зміщенню металевих дверей квартири відповідача та усуненню перешкод у відкриванні вхідних дверей квартири позивача.

Наведене свідчить, що ОСОБА_7 безпосередньо не здійснювала будь-яких неправомірних дій, що були направлені на створення перешкод у користуванні ОСОБА_6 квартирою АДРЕСА_2.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про відсутність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, вини відповідача в її заподіянні та обґрунтовано відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди.

Вирішуючи спір, суд з'ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи та заперечення сторін, дослідив надані ними докази, дав їм належну оцінку та ухвалив законне й обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про те, що до 14 серпня 2016 року ОСОБА_7 самостійно не приводила двері свої квартири до належного стану, не можуть бути прийняті до уваги колегії суддів, оскільки ОСОБА_7 не є фахівцем по встановленню дверей, а вхідні двері до її квартири встановлювали працівники спеціалізованого підприємства «Екіпаж», які були зобов'язані усунути недоліки допущені у своїй роботі.

Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що вхідні двері квартири АДРЕСА_1 за своїми розмірами, напрямком відкривання дверей, місцем розташування (максимально зміщена вправо), не відповідають вимогам надійності і безпечності експлуатації будівель та будівельним і протипожежним нормам діючим в Україні.

Вказані обставини стверджуються довідкою експерта з технічного обстеження будівель та споруд ОСОБА_9, наданою представником відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції (а. с. 86-89).

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_6, не є суттєвими та висновків суду першої інстанції в оскаржуваній частині не спростовують.

В іншій частині рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржене та колегією суддів не переглядається.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст. 308, ст. 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 20 вересня 2016 року в оскаржуваній частині - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: