У х в а л а

23 березня 2016 року м. Київ
Суддя Верховного Суду України Ярема А.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 квітня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Закарпатської області від 10 липня 2015 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності,

в с т а н о в и в:

Представник позивача адвокат ОСОБА_3 звернулася до Верховного Суду України із зазначеною заявою, яка не відповідає вимогам ст. ст. 357 та 358 ЦПК України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 357 ЦПК України заява підписується особою, яка її подає, чи її представником, який додає оформлений належним чином документ про свої повноваження.

Згідно зі ст. ст. 38, 40 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або інша особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну дієздатність і належно посвідчені повноваження на здійснення представництва в суді.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 ЦПК України повноваження адвоката як представника можуть посвідчуватись ордером, дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором.

У відповідності до п. 1.2 договору про надання правової допомоги, укладеного 23 листопада 2015 року між ОСОБА_3 (адвокатом) та ОСОБА_1 (клієнтом), адвокат зобов'язалася представляти права та законні інтереси клієнта в суді та інших підприємствах. Згідно із п. 1.4 вказаного договору клієнт доручає адвокату, зокрема оскаржувати судові рішення (ухвали) до апеляційних та касаційних судових інстанцій. Проте в п. 1.4 даного договору не вказано про надання повноважень адвокату представляти інтереси клієнта у Верховному Суді України.

Відповідно до ст. 38 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд України є найвищим судовим органом у системі судів загальної юрисдикції, який, зокрема, переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених главою 3 розділу V ЦПК України, та не є судом касаційної інстанції.

Тому згідно з ч. 3 ст. 357 ЦПК України заявникові ОСОБА_1 слід підписати заяву особисто або ж представникові заявника ОСОБА_3 необхідно надати оформлений належним чином документ про свої повноваження на момент подання заяви про перегляд судових рішень (17 березня 2016 року).

Відповідно до ст. 358 ЦПК України до заяви про перегляд судових рішень додається документ про сплату судового збору. Такий документ у матеріалах, що додаються до заяви ОСОБА_1, відсутній.

З 1 вересня 2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", яким змінено ставки судового збору за подання до суду процесуальних документів.

Так, за подання заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України підлягає сплаті судовий збір у розмірі 130 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги (п.п. 8 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір"). Розмір ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви майнового характеру, визначено підпунктом 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 указаного Закону (у редакції, чинній на момент подання позовної заяви) - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

У відповідності до штампу пошти на конверті ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду України 17 березня 2016 року.

Отже, у даному випадку в частині майнових вимог заявникові необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 130 % від 1 відсотку ціни позову, але не менше 316 грн 68 коп. (0,2 розміру мінімальної заробітної плати х 1218 грн х 130 %) та не більше 4750 грн 20 коп. (3 х 1218 грн х 130 %).

У частині розгляду вимоги немайнового характеру заявникові необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 130 % від 0,1 розміру мінімальної заробітної плати (0,1 розміру мінімальної заробітної плати х 1218 грн х 130 %), що складає 158 грн 34 коп.

З огляду на викладене, для розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд судових рішень судовий збір у розмірі 130 % від 1 відсотку ціни позову, але не менше 316 грн 68 коп. та не більше 4750 грн 20 коп. в частині вимог майнового характеру, а також 158 грн 34 коп. за вимогу немайнового характеру повинен бути перерахований на рахунок Верховного Суду України з такими реквізитами: отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі, 22030102 р/о 0007, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, код класифікації доходів бюджету - 22030102, код банку отримувача - 820019, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897; у графі платіжного доручення "Призначення платежу" зазначається "судовий збір (Верховний Суд України, 060)" символ звітності 207.

На адресу Верховного Суду України слід надіслати оригінал документу про сплату судового збору.

Крім того, убачається, що ОСОБА_1 подав заяву про перегляд судових рішень із пропуском трьох місяців з дня ухвалення судового рішення суду касаційної інстанції, яке він просить переглянути. Причини пропуску строку подання заяви про перегляд судових рішень можуть бути визнані судом поважними, а процесуальний строк подання заяви ОСОБА_1 може бути поновлено у разі надіслання заявником відповідного клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 359 ЦПК України у разі встановлення, що заяву подано без додержання вимог ст. ст. 357 та 358 цього Кодексу, заявник письмово повідомляється про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов'язаний їх усунути.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 359 ЦПК України заява повертається заявнику, якщо заяву подано без додержання вимог ст. ст. 357 та 358 цього Кодексу і заявник не усунув недоліки протягом установленого строку.

Керуючись ст. ст. 357, 358, 359 ЦПК України,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд судових рішень залишити без руху та надати заявникові строк до 8 квітня 2016 року для усунення зазначених недоліків заяви.

Роз'яснити, що у разі невиконання в установлений строк вимог цієї ухвали заява буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України А.Г. Ярема