Справа № 337/3551/16-ц
Провадження № 2/337/1713/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2016 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя

у складі: головуючого судді Гнатик Г.Є.

при секретарі Богачовій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запорожжі цивільну справу за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави, стягнення судових витрат,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

У позові вказав, що між АТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») та ОСОБА_1 26.10.2007 року укладено кредитний договір № CL-201/409/2007, згідно якого відповідач отримав кредит в сумі 28395 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,99 % річних, датою остаточного повернення кредиту 26.10.2014 року. У порушення умов договору відповідач зобовязання належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 12.09.2016 року має заборгованість у сумі 6205,69 доларів США, яка складається з наступного: заборгованості за тілом кредиту у сумі 5138,58 доларів США, що за курсом НБУ станом на 12.09.2016 року становить 137071 грн. 04 коп., заборгованості за нарахованими процентами у сумі 1067,11 доларів США, що за курсом НБУ станом на 12.09.2014 року становить 28465 грн. 04 коп.

В забезпечення виконання зобовязання кредитного договору з ОСОБА_1 укладено Договір застави автотранспортного засобу № РСL-201/409/2007 від 26.10.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2 та зареєстрованого в реєстрі № 6982, відповідно до умов якого в заставу банку передано майно, а саме легковий автомобіль марки SUBARU, модель LEGACY, реєстраційний номер НОМЕР_1, рік випуску, колір чорний, кузов № НОМЕР_2, тип легковий седан, що належить відповідачу на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ: АРС 045486, виданий РЕВ МРМ ДАЇ № 1,2 при УМВС України в Запорізької області 25.10.2007 року.

Банком на адресу ОСОБА_1 16.09.2016 року направлено досудову вимогу про погашення заборгованості, але станом на дату подання цього позову вимога не виконана, заборгованість за кредитним договором не погашена, тому позивач просив звернути стягнення на предмет застави- легковий автомобіль марки SUBARU, модель LEGACY, реєстраційний номер НОМЕР_1, рік випуску, колір чорний, кузов № НОМЕР_2, тип легковий седан для погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ «ОТП Банк» за кредитним договором № CL-201/409/2007 від 26.10.2007 року в сумі 6205,69 доларів США, застосувати спосіб реалізації предмета застави шляхом проведення прилюдних торгів, за ціною, яка буде визначена на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності, стягнути з відповідача на користь ПАТ сплачений судовий збір у сумі 2483 грн. 04 коп.

У судове засіданні представник позивача не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує тому, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача.

Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання призначене на 04.11.2016 року не зявився, надав суду письмове клопотання про відкладення справи у звязку з відрядженням, але доказів про відрядження суду не надав.

За отриманням судової повістки, яка була направлена відповідачу за місцем реєстрації та проживання у засідання ОСОБА_1 не з'явився, тому вона повернута суду з відміткою поштового відділення звязку «За закінченням терміну зберігання» (а.с. 47).

Враховуючи зазначені обставини, суд вважає неотримання відповідачем поштового відправлення відмовою у його отриманні, а тому, відповідно до пункту восьмого ст. 76 ЦПК України відповідач вважається повідомленим належним чином про час, місце розгляду цивільної справи, а оскільки він не повідомив суд про причини своєї неявки, суд вважає причину його неявки неповажною та вважає можливим розглянути справу у його відсутності.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню, у звязку з наступним.

Судом встановлено, що 26.10.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № CL-201/409/2007, згідно умов якого відповідачу був наданий кредит в розмірі 28395 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,99 % річних, з кінцевим терміном повернення 26.10.2014 року (а.с. 8-11).

З метою забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором 26.10.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 був укладений договір застави, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2 та зареєстрований в реєстрі № 6982, відповідно до умов якого в заставу банку передано майно, а саме - легковий автомобіль марки SUBARU, модель LEGACY, реєстраційний номер НОМЕР_1, рік випуску, колір чорний, кузов № НОМЕР_2, тип легковий седан, що належить відповідачу на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ: АРС 045486, виданий РЕВ МРМ ДАЇ № 1,2 при УМВС України в Запорізької області 25.10.2007 року (а.с. 17-18).

Відповідно до п. 1.1 Частини № 2 Кредитного договору Банк надає Позичальнику Кредит у розмірі та валюті, визначеній в Частині № 1 цього Договору, а Позичальник приймає Кредит, зобов'язується належним чином використати та повернути Банку суму отриманого Кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування Кредитом і виконати всі інші зобов'язання, як вони визначені у цьому Договорі.

Згідно з пунктом 3 частини №1 Кредитного договору було встановлено фіксовану процентну ставку, що складається із фіксованого відсотка у розмірі 10,99 % річних.

Відповідно до п. 1.5.1 Кредитного договору повернення відповідної частини Кредиту та сплата процентів здійснюється Позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у Графіку Платежів (Додаток до Кредитного договору), шляхом внесення готівки в касу Банку або безготівковим перерахуванням на Поточний рахунок. Датою остаточного повернення Кредиту відповідно до умов Кредитного договору є 26.10.2014 року.

Відповідач ОСОБА_1 належним чином умови договору не виконував, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановлені договором строки, у зв'язку з чим має заборгованість за кредитним договором.

Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 12.09.2016 року ОСОБА_1 має заборгованість у сумі 6205,69 доларів США, яка складається з наступного: заборгованості за тілом кредиту у сумі 5138,58 доларів США, що за курсом НБУ станом на 12.09.2016 року становить 137071 грн. 04 коп., заборгованості за нарахованими процентами у сумі 1067,11 доларів США, що за курсом НБУ станом на 12.09.2014 року становить 28465 грн. 04 коп. (а.с. 5-6).

Відповідач ОСОБА_1 не надав суду заперечень проти суми заборгованості, тому розрахунок, на який посилається позивач, суд вважає доведеним.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як встановлено судом, взяті на себе зобов'язання відповідач належним чином не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановлені договором строки, у зв'язку з чим має заборгованість за кредитним договором.

За змістом ст. 9 Закону України "Про заставу" законом чи договором передбачається перебування заставленого майна у володінні заставодавця, заставодержателя або третьої особи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 12 Закону України "Про заставу" у договорі застави визначаються суть, розмір та строк виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, опис предмета застави, а також інші умови, відносно яких за заявою однієї із сторін повинна бути досягнута угода.

Відповідно до ч. 2 ст. 575 ЦК України, закладом є застава рухомого майна, що дається у володіння заставодержателя або за його наказом у володіння третій особі. Зазначена норма кореспондує із ст. 44 Закону України "Про заставу", відповідно до якої заклад - застава рухомого майна, при якій майно, що складає предмет застави дається заставодавцем у володіння заставодержателя.

Таким чином, передача предмета застави у заклад в разі невиконання чи неналежного виконання боржником своїх зобов'язань відповідає умовам кредитно-заставного договору та вимогам закону, а відтак вимога банку про передачу в заклад автомобіля разом з комплектом ключів та свідоцтвом про його реєстрацію відповідає визначеним законодавством України способам захисту цивільних прав.

На підставі ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються в момент фактичного задоволення включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Частинами першою та сьомою статті 20 Закону України «Про заставу» передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором.

Відповідно до ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду.

Згідно зі статтею 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону, положеннями якої передбачено такий спосіб звернення стягнення на предмет застави як продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що актами цивільного законодавства України надано право сторонам договору самим обирати спосіб та порядок врегулювання спірних питань щодо виконання умов договору, зокрема заставодержатель має право на власний розсуд обрати спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, у тому числі і продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України № 6-10цс 13 від 06 березня 2013 року.

Умовами кредитно-заставного договору сторони передбачили такий спосіб звернення стягнення на предмет застави як продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем (п. 24 договору застави).

Отже, вимога позивача про звернення стягнення на предмет застави шляхом проведення прилюдних торгів відповідає умовам договору та вимогам закону.

Разом з тим, відповідно до ст.25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; заходи щодо забезпечення забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї із процедур, передбачених статтею 26 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації.

Згідно із ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Звертаючись із вимогою про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, позивач надав розрахунок заборгованості станом на 12.09.2016 року, за яким відповідач за кредитним договором має заборгованість у сумі 6205,69 доларів США, яка складається з наступного: заборгованості за тілом кредиту у сумі 5138,58 доларів США, що за курсом НБУ станом на 12.09.2016 року становить 137071 грн. 04 коп., заборгованості за нарахованими процентами у сумі 1067,11 доларів США, що за курсом НБУ станом на 12.09.2014 року становить 28465 грн. 04 коп.

Таким чином позивачем ПАТ «ОТП Банк» обраний спосіб реалізації предмета застави із застосуванням однієї із процедур, передбачених статтею 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», а саме - проведення публічним торгів.

Щодо початкової ціни продажу предмета застави, суд вважає за можливе визначити її у відповідності з роз'ясненнями, викладеними у п.42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», а саме: початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Виходячи з викладеного вище, враховуючи, що відповідач ОСОБА_1 має заборгованість перед позивачем по кредитному договору у сумі 6205,69 доларів США, термін повернення кредиту сплив 26.10.2014 року, позивач просить звернути стягнення на заставне майно, яке належить відповідачу,тому суд вважає позовні вимоги позивача у повному обсязі обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений позивачем при подачі позову до суду судовий збір в сумі 2483 грн. 04 коп.

Керуючись Законом України «Про заставу», ст. ст. 525, 526, 590, 610, 611, 626, 1054 ЦК України, ст.ст. 88, 208, 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Звернути стягнення на предмет застави за договором застави автотранспортного засобу № РСL-201/409/2007 від 26.10.2007 року, а саме звернути стягнення на легковий автомобіль марки SUBARU, модель LEGACY, реєстраційний номер НОМЕР_1, рік випуску 2007, колір чорний, кузов № НОМЕР_2, тип легковий седан, що належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ: АРС 045486, виданий РЕВ МРМ ДАЇ № 1,2 при УМВС України в Запорізькій області 25.10.2007 року для погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ «ОТП Банк» за кредитним договором № CL-201/409/2007 від 26.10.2007 року в сумі 6205,69 доларів США.

Застосувати спосіб реалізації предмета застави шляхом проведення прилюдних торгів, за ціною, яка буде визначена на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_3) на користь ПАТ «ОТП Банк» (п/р 0200 в АТ «ОТП Банк» МФО 300528, код ЗКПО 21685166, 01033, м.Київ, вул. Жилянська, 43) сплачений судовий збір у сумі 2483 грн. 04 коп.

Рішення може бути оскаржено у апеляційному суді Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів через Хортицький районний суд м.Запоріжжя.

Суддя: Г.Є. Гнатик