Справа № 550/1098/16-ц
Провадження № 2/550/343/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2016 року смт. Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області

в складі головуючого судді Антонова А.А., при секретарі судового засідання Бондаренко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чутове справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (надалі - Банк) звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, в якому вказує, що 15.11.2007 р. між Банком та Відповідачем був укладений договір № б/н, згідно якого Банк надав Відповідачу кредит в розмірі 470 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Своє зобовязання по поверненню кредиту Відповідач повністю не виконав та має заборгованість в розмірі 12 678 грн. 98 коп., яку просять стягнути з Відповідача.

Представник Позивача надав клопотання, в якому позов підтримав і просив його задовольнити, а справу розглянути у відсутності представника Банку.

Відповідач надав суду заяву, в якій просив справу розглянути в його відсутності, а в задоволенні позову відмовити у зв'язку з тим, що між ним та Банком 30.11.2016 р. укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, згідно з якою вона повинна сплатити заборгованість до 30.11.2017 р. і вона умови даної угоди виконує.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача та заперечення відповідача, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Встановлено, що 15.11.2007 р. між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 був укладений договір № б/н, згідно якого Позивач надав Відповідачу кредит в розмірі 470 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Своє зобовязання по поверненню кредиту та сплаті відсотків Відповідач повністю не виконав і станом на 31.10.2016 р. мав заборгованість перед Позивачем в розмірі 12 678 грн. 98 коп., з яких 444 грн. 92 коп. заборгованості за кредитом, 8 492 грн. 20 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2 900 грн. заборгованість за пенею і комісією, та штрафів - 250 грн. (фіксована частина) та 591 грн. 86 коп. (процентна складова).

Частиною 1 ст. 1054 ЦК передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти..

Суд встановив факт 15.11.2007 р. укладення між сторонами кредитного договору.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частина 1 ст. 530 ЦК України зазначає, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦПК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У ст. 611 ЦПК України зазначена, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У ч. 2 ст. 612 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання зобов'язання відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Свої зобов'язання за договором Позивач виконав належним чином, зокрема, надав Відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Принцип свободи договору є одним з основних принципів зобов'язальних правовідносин, сторони вправі припинити існуюче між ними зобов'язання за домовленістю. Укласти договір про припинення зобов'язання сторони можуть як до початку виконання зобов'язання, так і в процесі його виконання. Предметом домовленості може бути будь-яка діяльність сторін, зокрема передача відступного, прощення боргу тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частина 1 ст. 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Суд встановив, що 30.11.2016 р. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 уклали Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання банківських послуг (далі Угода), предметом якої є реструктуризація заборгованості позичальника за кредитним договором № SAMDNS131 від 15.11.2007 р.

Таким чином, суд констатує, що вищезазначеною угодою сторони фактично замінили первісне зобов'язання, яке виникло на підставі попереднього кредитного договору від 15.11.2007 р., новим кредитним зобов'язанням на встановлених Угодою умовах.

Згідно з умовами п.п. 1.1.1 - 1.1.3 Угоди сторони домовились про зменшення розміру заборгованості, яка виникла в період з дати надання відповідачу кредиту, та визначили, що заборгованість за кредитним договором від 15.11.2007 р. з дати підписання угоди складає 4 619 грн. 62 коп., а також встановили, що строк погашення заборгованості 30.11.2017 р.

З матеріалів справи випливає, що Відповідач свої зобов'язання за генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості виконає належним чином, зокрема, 30.11.2016 р. здійснивши одноразовий платіж в розмірі 770 грн. на поточний рахунок Позивача відповідно до умов п. 1.2 Угоди.

Таким чином, суд констатує, що з моменту укладенням сторонами 30.11.2016 р. Угоди, зобов'язання, яке виникло на підставі попереднього кредитного договору від 15.11.2007 р. припинилося, а тому відсутні правові підстави для стягнення заборгованості у розмірі 12 678 грн. 98 коп., яка виникла у зв'язку з невиконанням умов договору від 15.11.2007 р.

Зважаючи на обставини справи, досліджені у судовому засіданні докази та системний аналіз положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 10-11, 57-60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 509, 526, 530, 549, 610-612, 625-627, 1048-1050, 1054-1055 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Чутівський районний суд. Апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий