печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

16 листопада 2016 року Печерський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді - Гладун Х.А.,

при секретарі - Василевській А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» про стягнення середньої заробітної плати та моральної шкоди -,

В С Т А Н О В И В :

05.07.2016 р. Позивач звернувся до суду з позовом до Відповідача про стягнення середнього заробітку у зв'язку з затримкою розрахунку при звільненні, моральної шкоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що він 24.07.2015 року звільнився з посади заступника начальника управління правового забезпечення ПАТ «УСК «Гарант-Авто» за власним бажанням на підставі п. 3 ст. 38 КЗпП України. Проте, з Позивачем при звільненні не проведено остаточний розрахунок, не виплачена заборгованість по заробітній платі.

Згідно з довідкою про доходи (вих. № 688 від 30.07.2015), що видана Відповідачем, середньоденна заробітна плата Позивача складає 526,32 грн.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 14.01.2016 з Відповідача на користь Позивача стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 27.07.2015 по 12.10.2015 у розмірі 28947,60 грн.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 08.06.2016 з Відповідача на користь Позивача стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку за період 13.10.2015 - 08.06.2016 у розмірі 86842,80 грн.

Станом на день звернення до суду з даним позовом порушення прав Позивача на проведення остаточного розрахунку при звільненні тривають.

Так, Позивач ставить питання про стягнення з Відповідача на його користь в порядку ст. 117 КЗпП України середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, з урахуванням заяви про уточнення позивних вимог, за період з 09.06.2016 р. по 11.08.2016 року у розмірі 23158 грн. 08 коп.

Крім того, Позивач зазначає, що такими протиправними діями Відповідача йому заподіяно величезні моральні страждання, увесь час він переживає з приводу свого існування, внаслідок чого був позбавлений нормального життєвого спілкування з рідними та близькими йому людьми, друзями; був позбавлений можливості вести звичний спосіб життя (відвідувати рідних та близьких йому людей, які мешкають поза межами міста Києва), загострились хронічні захворювання, неповноцінне харчування, інших джерел доходу він не має, його заробітна плата була єдиним джерелом існування та заощаджень. З урахуванням зазначеного, в порядку ст. 237-1 КЗпП України вважає справедливим відшкодуванням Відповідачем йому моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн.

В судовому засіданні Позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив його задовольнити, щодо розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечував.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Про день, час, місце розгляду справи повідомлявся за адресою, зазначеною в реєстраційних документах. Згідно відміток працівників поштового відділення Київ-113 на конвертах, що повернулися на адресу суду без вручення, адресат по повідомленню за поштовим відправленням не з'являється, організація зачинена.

Отже, в силу ч. 5 ст. 74 ЦПК України, відповідач про розгляд справи був повідомлений належним чином.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів.

Як встановлено під час судового розгляду Позивач з 11.03.2015 року по 24.07.2015 року працював у відповідача ПАТ «УСК «Гарант-Авто».

Відповідно до положень ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Разом з тим, з Позивачем у день звільнення не проведено остаточного розрахунку та не виплачено по цей час заборгованість по заробітній платі, в зв'язку з арештом усіх рахунків та скрутним фінансовим становищем, що підтверджується довідкою ПАТ «УСК «Гарант-Авто» від 11.06.2015 р. № 577 та судовими рішеннями Апеляційного суду м. Києва від 14.01.2016 та Печерського районного суду м. Києва від 08.06.2016 р., що набрали законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу (в день звільнення), при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Відповідачем здійснено розрахунок середньоденної заробітної плати Позивача відповідно до вказаного Порядку, розмір якої становить 526 грн. 32 коп.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 14.01.2016 з Відповідача на користь Позивача стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 27.07.2015 по 12.10.2015 у розмірі 28947,60 грн.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 08.06.2016 з Відповідача на користь Позивача стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку за період 13.10.2015 - 08.06.2016 у розмірі 86842,80 грн.

З урахуванням того, що Відповідач не провів з Позивачем повний розрахунок у день звільнення, то відповідно до умов ст. 117 КЗпП України з Відповідача на користь Позивача, згідно розрахунку останнього, з яким суд повністю погоджується, підлягає стягненню середній заробіток з 09.06.2016 р. по 11.08.2016 року у розмірі 23158 грн. 08 коп.

При цьому, суд бере до уваги рішення Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012, згідно з яким для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався.

З урахуванням глибини душевних страждань Позивача з приводу непроведення остаточного розрахунку при звільненні, не виплати заробітної плати, суд дійшов висновку про стягнення з Відповідача на користь Позивача у відшкодування моральної шкоди 500 грн. відповідно до ст. 237-1 КЗпП України.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір за вимоги майнового характеру та немайнового характеру підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. 115-117, 237-1 КЗпП України, ст. 10, 57, 60, 88, 209, 212-215, 224-228 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» про стягнення середньої заробітної плати та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні у розмірі 23158,08 грн. та 500,00 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» на користь держави судовий збір в розмірі 231,58 грн. за вимоги майнового характеру та 551,20 грн. судового збору за вимоги немайнового характеру.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги через Печерський районний суд м. Києва до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Х.А. Гладун