УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Завгородньої І.М., Мазур Л.М.,

КоротунаВ.М., Попович О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки; за зустрічним позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання недійсними договорів про іпотечний кредит та іпотеки, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 01 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - ПАТ «Державний ощадний банк України») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Уточнивши позовні вимоги ПАТ «Державний ощадний банк України» просило звернути стягнення на предмет іпотеки згідно з договором іпотеки від 05 вересня 2008 року, а саме на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3, в рахунок погашення заборгованості за договором про іпотечний кредит № 797 в сумі 59 753,47 дол. США за офіційним курсом НБУ станом на 25 листопада 2014 року; визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу банком як іпотекодержателем від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві в порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною не менше 209 509 грн; надати ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Дніпропетровське обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» у порядку ст. 34 Закону України «Про іпотеку» право на подання та отримання в будь-яких установах, підприємствах, організаціях, а також у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрації права власності на нерухоме майно та нотаріусів, будь-яких документів (їх копій, дублікатів, витягів з державних реєстрів, довідок), необхідних для продажу нерухомого майна; на період реалізації предмета іпотеки передати його в управління ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Дніпропетровське обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» у порядку ст. 34 Закону України «Про іпотеку».

На обґрунтування позовних вимог ПАТ «Державний ощадний банк України» зазначало, що 05 вересня 2008 року між сторонами був укладений договір про іпотечний кредит № 797 та надано відповідачу кредит в сумі 62 тис. доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 14 % річних, строком повернення 04 вересня 2028 року.

На забезпечення виконання зобов'язань за договором про іпотечний кредит, 05 вересня 2008 року між банком та ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки, предметом якого є нерухоме майно - квартира АДРЕСА_1.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором утворилась заборгованість, яка станом на 25 листопада 2014 року становила 59 753,47 дол. США, в рахунок якої позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки.

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Державний ощадний банк України» про визнання недійсними договору про іпотечний кредит № 797 від 05 вересня 2008 року.

На обґрунтування позовних вимог зазначала, що вона, як споживач, не була належним чином повідомлена про дійсні умови кредитування до моменту підписання кредитного договору; банк не надавав їй валютні кошти, в якості кредиту, на підставі укладеного договору; кредитний договір не містить істотних умов, передбачених чинним законодавством, істотно суперечить кредитній заявці та умовам, викладеним в повідомленні про умови кредитування; при цьому недійсність основного зобов'язання тягне за собою недійсність похідного зобов'язання.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 01 грудня 2015 року, позов ПАТ «Державний ощадний банк України» задоволено.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки згідно з договором іпотеки від 05 вересня 2008 року на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3, в рахунок погашення заборгованості за договором про іпотечний кредит від 05 вересня 2008 року № 797 в сумі 59 753,74 дол. США, яка складається із: строкова заборгованість за кредитом - 37 533,47 дол. США; прострочена заборгованість за кредитом - 3 652,58 дол. США; прострочена заборгованість за відсотками - 2 682,47 дол. США; пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 12 950,27 дол. США; пеня за несвоєчасне повернення кредиту -

2 677,32 дол. США; 3 % річних за несвоєчасну сплату відсотків -

212,88 дол. США; 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу - 44,48 дол. США.

Визначено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу

ПАТ «Державний ощадний банк України» як іпотекодержателем від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві в порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною, яка встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Надано ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» у порядку ст. 34 Закону України «Про іпотеку» право на подання та отримання в будь-яких установах, підприємствах, організаціях, а також у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрації права власності на нерухоме майно та нотаріусів будь-яких документів (їх копій, дублікатів, витягів з державних реєстрів, довідок), необхідних для продажу нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1.

На період реалізації предмета іпотеки передано предмет іпотеки в управління ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» у порядку ст. 34 Закону України «Про іпотеку».

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 01 грудня 2015 року, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» ВССУ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «Державний ощадний банк України», суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з їх доведеності та обґрунтованості.

Відмовляючи в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з їх необґрунтованості, з огляду на те, що остання тривалий час, з дати підписання даного договору (05 вересня 2008 року) до вересня 2013 року, виконувала взяті на себе зобов'язання, що свідчить про прийняття умов кредитного договору.

Колегія суддів не може погодитись із зазначеними висновками судів першої та апеляційної інстанцій з огляду на таке.

Судами встановлено, що 05 вересня 2008 року між сторонами було укладено договір про іпотечний кредит № 797, згідно з яким ОСОБА_3 отримала кредит в сумі 62 тис. доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 14 % річних, строком повернення 04 вересня 2028 року.

На забезпечення виконання зобов'язань за договором про іпотечний кредит між банком та ОСОБА_3 05 вересня 2008 року було укладено іпотечний договір, предметом іпотеки за цим договором є нерухоме майно - квартира АДРЕСА_1.

Звертаючись до суду із позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» зазначало, що ОСОБА_3 належним чином умови договору про іпотечний кредит від 05 вересня 2008 року № 797 не виконувала, у зв'язку із чим утворилась заборгованість, яка станом на 25 листопада 2014 року становила 59 753,47 дол. США.

Відповідно до частини ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «Державний ощадний банк» про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за договором про іпотечний кредит, суди попередніх інстанцій виходили із того, що банк виконав належним чином свої зобов'язання, однак відповідач порушує графік сплати платежів, у зв'язку із чим наявна заборгованість за договором.

Однак висновок судів щодо належного виконання банком своїх зобов'язань за договором про іпотечний кредит, з підстав тривалого виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань, ґрунтується виключно на припущеннях, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 60 ЦПК України є неприпустимим.

Суд першої інстанції встановивши невідповідність форми прибутково-видаткового касового ордеру від 05 вересня 2008 року вимогам Національного Банку України, на порушення вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК України не встановили фактичних обставин справи щодо отримання відповідачем грошових коштів за договором про іпотечний кредит та розміру заборгованості за даним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Крім того, положеннями ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Виходячи зі змісту поняття «ціна», як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу ст. ст. 38, 39 Закону України «Про іпотеку» колегія суддів суду касаційної інстанції приходить до висновку, що у розумінні ст. 39 Закону України «Про іпотеку»встановлення початкової ціни предмету іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою ч. 6 ст. 38 цього Закону.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 08 червня 2016 року у справі № 6-1239цс16, яка відповідно до положень статті 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Проте суд першої інстанції прийняв рішення, зокрема, про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

При цьому суд не зазначив початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації, визначеної відповідно до ч. 6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» та відмовив відповідачу у задоволенні заяви про призначення експертизи. Посилання суду першої інстанції у резолютивній частині рішення на визначення початкової ціни предмету іпотеки під час здійснення виконавчого провадження суперечить вимогам ст. ст. 39 та 43 Закону України «Про іпотеку».

На зазначене не звернув уваги і суд апеляційної інстанції при перегляді справи в апеляційному порядку.

Колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що вказані вище обставини свідчать про неповне встановлення судами першої та апеляційної інстанцій фактичних обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що у свою чергу призвело до неправильного вирішення спору, а тому ухвалені судові рішення не можуть вважатися законними і обґрунтованими, у зв'язку із чим відповідно до ст. 338 ЦПК України підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 343-345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справах

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 01 грудня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: І.М. Завгородня

В.М.Коротун

Л.М.Мазур

О.В. Попович