Тарутинський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________________
Справа №514/561/16-ц
Провадження по справі № 2/514/281/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2016 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді М.В. Козирєва

за участю секретаря Н.М. Мельниченко,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Тарутине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання житлового будинку спільною сумісною власністю подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

До Тарутинського районного суду Одеської області звернувся ОСОБА_5 з позовною заявою до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він уклав шлюб 14.10.2011 із ОСОБА_1

Від цього шлюбу спільних дітей в них не має, спільне життя у них не склалося, а тому він просив розірвати укладений шлюб в судовому порядку.

ОСОБА_1, не визнавши позовних вимог, звернулась із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_5, в якій зазначила, що незважаючи на укладений 14.10.2011 шлюб спільно вони проживають з травня 2006 року.

У 2008 році вони разом купили будинок за адресою: с. Підгірне вул. Пушкінська, 4, Тарутинського району Одеської області, за кошти, які взяв у кредит ОСОБА_5 та борг за яким він сплачував протягом двох років зі своєї пенсії, а весь цей час подружжя жило за рахунок пенсії ОСОБА_1, окрім того, вона на теперішній час за станом здоровя потребує лікування та постійного догляду.

Враховуючи викладене, у зустрічному позові ОСОБА_1 просила встановити факт проживання однією сімєю в період з 2006 року по жовтень місяць 2011 року, стягнути на її користь з ОСОБА_5 аліменти на її утримання в розмірі 500 грн щомісячно і пожиттєво з подальшою індексацією відповідно до закону, та встановити факт належності на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_1 житлового будинку, розташованого в с. Підгірне Тарутинського району Одеської області, по вул. Пушкіна, 4.

28.09.2016 на адресу Тарутинського районного суду Одеської області надійшла копія актового запису про смерть ОСОБА_5 від 26.08.2016 № 373, а тому відповідною ухвалою від 16.11.2016 провадження по справі за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та провадження по справі за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_5 в частині стягнення аліментів на утримання закрито та замінено відповідача за зустрічним позовом на правонаступників ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 85).

В судове засідання співвідповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не зявились, повідомлялись належним чином, і суд, заслухавши думки присутніх відповідача ОСОБА_4 та представника позивача ОСОБА_1 ухвалив провести судове засідання за відсутності співвідповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3

В судовому засіданні співвідповідач ОСОБА_4 визнав позовні вимоги в частині встановлення факту проживання однією сімєю ОСОБА_5 та ОСОБА_1 в період з 2006 року по жовтень місяць 2011 року, проти решти позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що його батько ОСОБА_5 купив спірний будинок за власні кошти, для цього оформив кредитну картку і сплачував на неї тіло кредиту та проценти протягом декілька років. Пенсії, яку отримував його батько, вистачало і на погашення заборгованості за будинок і на проживання, а тому він вважає цей будинок особистою приватною власністю свого померлого батька.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Так, відповідно до ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги в частині встановлення факту проживання однією сімєю ОСОБА_5 та ОСОБА_1 в період з 2006 року по жовтень місяць 2011 року, суд ухвалює рішення про задоволення цих позовних вимог.

Стосовно позовних вимог щодо встановлення факту належності на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_1 житлового будинку, розташованого в с. Підгірне Тарутинського району Одеської області, по вул. Пушкіна, 4, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положенняглави 8 цього Кодексу.

Згідно з роз'ясненнями, які викладені у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», правиласт. 74 СК України поширюються на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Тобто, при застосуванні ст. 74 СК України слід виходити з того, що ця норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, які притаманні подружжю.

Для визнання осіб такими, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК України, встановленню підлягають факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, упродовж якого було придбане спірне майно, з'ясування обсягу спільно нажитого майна, часу та джерела його придбання, наявність спільного побуту; існування взаємних прав та обов'язків.

Відповідно до положень ч. 3 ст.10, ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України.

В обґрунтування своїх доводів того, що спірний будинок був придбаний за особисті кошти ОСОБА_5 відповідачем надано Договір купівлі-продажу спірного будинку від 22.06.2008, відповідно до п. 6 якого Покупцем ОСОБА_5 доведено до відома Продавця, що грошові коштина придбання цього будинку на суму 13960 гривень є його особистою власністю, витяг про реєстрацію права власності на зазначене нерухоме майно на імя ОСОБА_5, роздруківку платежів кредитної картки, оформленої на імя ОСОБА_5, з якої погашався кредит на купівлю спірного будинку, довідку про розмір пенсії ОСОБА_5, відповідно до якої загальний розмір пенсії за 2008-2010 роки склав 29827,91 гривень (а.с. 40-47).

Таким чином суд дійшов висновку про факт купівлі спірного будинку за грошові кошти, які були особистою приватною власністю ОСОБА_5, водночас, позивачем ОСОБА_1 цих доводів належними і допустимими доказами не спростовано, а отже позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 214, 215 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання житлового будинку спільною сумісною власністю подружжя - задовольнити частково.

Встановити факт проживання ОСОБА_5, померлого 25 серпня 2016 року та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, однією сім'єю в період з 2006 року по жовтень 2011 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а якщо сторони не були присутні в судовому засіданні, рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя М.В. Козирєв