Номер справи 220/1651/16-ц
Номер провадження № 2/220/592/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2016 року Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Якішиної О.М.

за участю секретаря Чернякової В.С.

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною шестирічного віку,

ВСТАНОВИВ:

01.09.2016 року позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на своє утримання до досягнення дитиною шестирічного віку. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона з 01 вересня 2007 року до 11 грудня 2013 року проживала з відповідачем однією сім'єю, в зареєстрованому шлюбі. Від цих стосунків мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Рішенням Мар'їнського районного суду Донецької області від 11 грудня 2013 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Відповідач не бере участі в матеріальному забезпечені дитини, донька знаходиться повністю на її утриманні. Їх з відповідачем донька має хворобливий стан здоров'я та згідно висновку лікарської консультативної комісії від 10.06.2014 року дитині визначена необхідність у домашньому догляді. В звязку з цим вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку та не має змоги самостійно заробляти гроші. Відповідач жодної допомоги на утримання дитини не надає, через що вона вимушена звернутися з даним позовом до суду. Просить стягнути на її користь з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною шестирічного віку.

Позивач, її представник в судове засідання повторно не зявились, будучи належним чином оповіщеними про день та час розгляду справи. Позивачем та її представником двічі подавались заяви про відкладення розгляду справи в звязку з відїздом позивача, а також з причини хвороби дитини і проходження лікування та обстеження та в звязку з відїздом представника до м. Києва. Проте документів, які б підтверджували причини поважності неявки позивача та її представника в судове засідання суду не надано. З урахуванням викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за їх відсутності, оскільки у справі мається достатньо доказів для вирішення позовних вимог, посилань на нові докази заяви позивача та її представника не містять. Вирішуючи питання про можливість розгляду справи за відсутності позивача та її представника, суд також керується вимогами ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця.Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Представник відповідача позовні вимоги визнала частково, в розмірі 1/8 частині з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, посилаючись на те, що в провадженні суду перебувала аналогічна справа за позовом позивачки про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною пятирічного віку. Рішенням апеляційного суду Донецької області з відповідача стягнуто аліменти на утримання позивачки в розмірі 1/8 частини з усіх видів доходу. З цього часу дохід відповідача не змінився, його заробітна плата складає 1450 грн. Крім того, на підставі рішення Великоновосілківського районного суду з нього стягуються аліменти на утримання доньки в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу. Тому вважає, що вимоги позивача є завищеними.

Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що батьками неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сторони по справі: ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження (а.с. 7).

Рішенням Мар'їнського районного суду Донецької області від 11 грудня 2013 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 13).

Згідно копії довідки про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території від 02.09.2015 року № НОМЕР_1, позивачка ОСОБА_3 зареєструвалася за адресою: смт. Велика Новосілка, вул.. Інтернаціональна,41 разом з неповнолітньою донькою ОСОБА_3 (а.с. 6).

Згідно положень ч.3 ст.84 СК України якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років.

Із зазначеної частини статті випливає, що право на утримання виникає у випадку, якщо внаслідок особливостей свого розвитку дитина має фізичні або психічні вади, що зумовлюють необхідність особливого догляду за нею, регулярних медичних оглядів, лікувальних курсів, неможливість відвідування звичайних дитячих закладів тощо. Отже, доказування має ґрунтуватися не лише на медичному діагнозі, а й на висновку лікарів щодо цього питання.

Згідно копії наказу Мар'їнської об'єднаної ДПІ ГУ ДФС у Донецькій області від 08.06.2016 р. № 81-6, позивачці ОСОБА_1 надано з 10 червня 2016 року по 09 червня 2017 р. відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку без збереження заробітної плати, на підставі довідки КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги Мар'їнського району» від 24.05.2016 р. № 49 (а.с. 8) .

Згідно довідки КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги Мар'їнського району» від 24.05.2016 р. № 49 про потребу дитини у домашньому догляді неповнолітня ОСОБА_3 з 14.02.2012 р. перебуває на диспансерному обліку та з 09.06.2011 р. потребує домашнього догляду (а.с. 9).

Рішенням апеляційного суду Донецької області з відповідача ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання позивачки ОСОБА_1 в розмірі 1/8 частини усіх видів його доходу щомісячно, починаючи з 29 вересня 2015 року, до досягнення дитиною ОСОБА_3, пятирічного віку, тобто до 09 червня 2016 року (а.с. 23-25).

Як нормами СК України, так і Конвенцією ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, гарантовано, що у будь-якому випадку дитина повинна бути захищена та отримувати належне утримання від батьків.

Стаття 18 Конвенції встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Передбачено, що батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини і предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

З огляду на викладене, суд вважає доведеним той факт, що донька сторін має вади фізичного розвитку в звязку з частими захворюваннями.

Разом з тим, суд вважає необґрунтованим розмір аліментів, зазначений позивачкою.

Згідно наданої суду довідки про доходи відповідач ОСОБА_2 працює у ФОП ОСОБА_4 водієм. Його заробітна плата за період з травня по серпень 2016 р. складає 1450 грн. на місяць.

На підставі рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 15.03.2016 р. з відповідача ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 вересня 2015 року, до досягнення нею повноліття.

Враховуючи викладене, а також матеріальне становище платника аліментів, наявність аліментних зобовязань по утриманню неповнолітньої дитини, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною шести років у розмірі 1/8 частини усіх видів доходу відповідача щомісячно, що відповідає положенням ч.1 ст.80 СК України.

Таким чином, суд частково задовольняє позовні вимоги та стягує з ОСОБА_2Л, на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини усіх видів його доходу щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, тобто з 01.09.2016 р., до досягнення дитиною шестирічного віку, тобто до 09.06.2017 р., відмовляючи в задоволенні іншої частини позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 10,11,60,212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини усіх видів його доходу щомісячно, починаючи з 01 вересня 2016 року, до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, шестирічного віку, тобто до 09 червня 2017 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М. Якішина