Справа № 598/1305/16-ц
провадження № 2/598/450/2016
РІШЕННЯ

іменем України

"05" грудня 2016 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого суду Гудими І. В.

при секретарі Жиляк Н.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі справу за позовною заявою Приватного агропромислового підприємства «Добрий самарянин» с.Бутин Збаразького району Тернопільської області до Приватного акціонерного товариства «Зернопродукт МХП» м.Миронівка Київської області, ОСОБА_2, третьої особи на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Вишнівецької селищної ради Збаразького району Тернопільської області, про визнання договору оренди землі недійсним,-

встановив:

До суду звернулось з позовом ПАП «Добрий самарянин» с.Бутин Збаразького району Тернопільської області до ПАТ «Зернопродукт МХП» м.Миронівка Київської області, ОСОБА_2 про визнання недійсним договору оренди землі №66 - КНЗТ від 26 серпня 2015 року, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ «Зернопродукт МХП», щодо оренди земельної ділянки площею 1,507га., кадастровий номер НОМЕР_1, який зареєстровано Вишнівецькою селищною радою Збаразького району Тернопільської області на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 28 липня 2016 року за № 30688872. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 10 грудня 2008 року між ПАП «Добрий самарянин» та ОСОБА_2 було укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки строком на 7 років, який був, відповідно до вимог існуючого на той час законодавства, зареєстрований у Збаразькому районному відділі Тернопільської регіональної філії центру державного земельного кадастру та про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 29 грудня 2008 року за № 06. При цьому строк дії договору закінчувався 29 грудня 2015 року. Користуючись переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, передбаченим ст.33 Закону України «Про оренду землі», 17.12.2015 року ПАП «Добрий самарянин» та ОСОБА_2 уклали додаткову угоду до діючого договору оренди землі. Однак, з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №65479965 від 10 серпня 2016 року, позивач взнав, що 26.08.2015 року відповідачка ОСОБА_2 уклала з ПАТ «Зернопродукт МХП»договір оренди належної їй вищевказаної земельної ділянки №66 - КНЗТ, яка перебувала в оренді на той час в ПАП «Добрий самарянин». Вважає, що спірний договір оренди землі слід визнати недійсним, оскільки його укладено до закінчення строку дії попереднього договору оренди, а дії ОСОБА_2 створили перешкоди в реалізації переважного права позивача на поновлення договору оренди землі.

В судове засідання представник позивача адвокат Горба В.В. не з'явився, однак на адресу суду надійшла заява, в якій він просить справу слухати у його відсутності, позов підтримує та просить позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, однак від неї на адресу суду надійшла заява, в якій просить справу слухати у її відсутності, позов визнає.

Представник відповідача ПАТ «Зернопродукт МХП» в судове засідання не з'явився, хоча про день, час і місце слухання справи був повідомлений належним чином.

Представник третьої особи на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Вишнівецької селищної ради Збаразького району Тернопільської області в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду від нього надійшла заява, в якій він просить слухати справу у його відсутності, позов визнає.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов є обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що відповідачці ОСОБА_2 згідно державного акту серії ЯГ №456140 від 30.11.2006 року виданого Збаразькою державною районною адміністрацією Тернопільської області на праві власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,51 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована на території Старовишнівецької сільської ради Збаразького району Тернопільської області (а.с.9).

10.12.2008 року між ПАП «Добрий самарянин» та ОСОБА_2 укладено договір оренди землі, відповідно до якого відповідачка ОСОБА_2 передала в оренду позивачу належну їй земельну ділянку площею 1,51га., строком на 7 років. Даний договір зареєстрований у Збаразькому районному відділі Тернопільської регіональної філії центру державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 29.12.2008р. за № 06. Дані обставини знайшли своє підтвердження копією договору оренди землі від 10.12.2008 року (а.с. 6-7), копією акту прийому-передачі земельної ділянки (а.с.8).

Відповідно до ст.33 Закону України «Про оренду землі», що узгоджуються із загальними нормами ч.1 ст.777 ЦК України, законодавець закріпив переважне право орендаря, що належно виконує свої обов'язки за договором, на укладення договору на новий строк.

17 грудня 2015 року між ПАП «Добрий самарянин» та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду про зміну (доповнення) умов договору оренди землі, згідно якої було внесено ряд змін до договору оренди земельної ділянки від 10 грудня 2008 року та зареєстрованого у державному реєстрі 29 грудня 2008 року за №06, і в тому числі продовжено строк дії договору оренди спірної земельної ділянки на 10 років. Дана обставина підтверджується копією додаткової угоди про зміну (доповнення) умов договору оренди землі від 17 грудня 2015 року (а.с.11).

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №65479965 від 10 серпня 2016 року вбачається, що 26 серпня 2015 року між ОСОБА_2 та Приватним акціонерним товариством «Зернопродукт МХП»було укладено договір оренди землі №66-КНЗТ, на підставі якого державним реєстратором Вишнівецької селищної ради Збаразького району Тернопільської області прийнято рішення № 30688872 від 28 липня 2016 про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 1,507 га, кадастровий номер НОМЕР_1 з орендарем ПАТ «Зернопродукт МХП» (а.с.16-17).

Згідно ст.13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності (ст.93 ЗК України).

Відповідно до положень ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом та має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ст.14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

У відповідності до ч. 4 ст. 124, ст.125 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про оренду землі» спори, пов'язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку.

За положеннями ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Відповідно до правової позиції Верховного суду України, викладеній у постанові від 15 квітня 2015 року у справі №6-55цс15, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України, в разі невизнання орендодавцем права орендаря, передбаченого ст.33 Закону України «Про оренду землі», на укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк таке право підлягає захисту судом за позовом орендаря шляхом визнання недійсним договору оренди цієї самої земельної ділянки, укладеного орендодавцем з іншим орендарем, на підставі п.2 ч.2 ст.16 ЦК України.

Правовий аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що оскільки в установленому законом порядку здійснено державну реєстрацію спірного договору оренди землі, він є укладеним, а отже - оспорюваним, та за рішенням суду може бути визнаний недійсним.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу.

Згідно ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю, а власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Одним із способів захисту прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки є визнання правочину (угоди) недійсним (ч.2 ст.16 ЦК України та ч.3ст.152 ЗК України).

Частиною 1 ст.27 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема застосування інших, передбачених законом, способів.

Як було встановлено судом, між відповідачем ОСОБА_2 та ПАТ «Зернопродукт МХП» був укладений договір оренди земельної ділянки під час дії договору оренди землі ОСОБА_2 з ПАП «Добрий самарянин», а відтак були порушені права позивача на володіння і користування землею на умовах договору оренди та переважне право на поновлення договору оренди на новий строк. При таких обставинах суд вважає, що спірний договір оренди земельної ділянки №66-КНЗТ від 26 серпня 2015 року, укладений між ОСОБА_2 і Приватним акціонерним товариством «Зернопродукт МХП» порушує права позивача та вбачає підстави для визнання його недійсним. При цьому суд вважає, що одна й та ж сама земельна ділянка не може бути об'єктом оренди двох договорів оренди землі, укладених з різними орендарями.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Враховуючи вищевказане суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 в користь ПАП «Добрий самарянин» 378 гривень сплаченого судового збору, а з ПАТ «Зернопродукт МХП» в користь ПАП «Добрий самарянин» 1000 гривень сплаченого судового збору. При цьому суд бере до уваги квитанцію №ПН32383 від 25 серпня 2016 року про сплату ПАП «Добрий самарянин» судового збору в розмірі 1378 гривень (а.с.1).

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 3, 15, 16, 203, 215, 216, 777 Цивільного кодексу України, ст.ст. 93, 124, 125, 152 Земельного кодексу України, ст. 13, 14, 27, 33, 35 Закону України «Про оренду землі», ст.ст.10, 11, 60, 88, 174, 208, 209, 212-215, 218, 292 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним договір №66-КНЗТ від 26 серпня 2015 року, укладений між ОСОБА_2 та Приватним акціонерним товариством «Зернопродукт МХП», щодо оренди земельної ділянки площею 1,507га., кадастровий номер НОМЕР_1, який зареєстровано Вишнівецькою селищною радою Збаразького району Тернопільської області на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 28 липня 2016 року за № 30688872.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь Приватного агропромислового підприємства «Добрий самарянин» с.Бутин Збаразького району Тернопільської області, , 378 гривень сплаченого судового збору.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Зернопродукт МХП» м.Миронівка Київської області, , в користь Приватного агропромислового товариства «Добрий самарянин», с.Бутин Збаразького району Тернопільської області, , 1000 гривень сплаченого судового збору.

Дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Тернопільської області через Збаразький районний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вказане рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: І. В. ГУДИМА