Справа № 452/2323/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"28" листопада 2016 р. м.Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого судді Казана І.С.
при секретарі Топорович В.В.,
із участю: позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування, -
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулися в суд із зазначеним позовом про спадкування будинковолодіння після смерті чоловіка, відповідно батька як майна колишнього колгоспного двору у с. Язи по вул. Терешкової, 48 Самбірського району Львівської області. Позивачі посилаються на те, що відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 10.05.1989 року, будинковолодіння в с. Язи по вул. Терешкової, 48 Самбірського району належало до суспільної групи колгоспний двір, головою якого був ОСОБА_6. Станом на 01.07.1990 року в даному житловому будинку були зареєстровані: ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_1; також зареєстрованими були але не проживали: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5; усім фактичним членам колгоспного двору належало по 1/3 частині цього майна. 22.04.2012 року помер ОСОБА_7 чоловік та батько позивачів відповідно. При житті ОСОБА_7 склав заповіт про те, що на випадок смерті все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, він заповів своєму синові ОСОБА_1. Позивач ОСОБА_1 звернувся у Рудківську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено так як даний житловий будинок належав членам колгоспного двору на праві спільної сумісної власності, частка кожного якої в свідоцтві про право особистої власності не визначена. У свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок від 10.05.1989 року помилково зазначено «Борщівський Йосип Миколайович» замість «Борщовський Йосиф Миколайович»; у свідоцтві про народження серії І-СГ №305343 допущена помилка і невірно зазначено прізвище і по-батькові позивача ОСОБА_1 Тому позивачі просять в судовому порядку постановити рішення, яким: встановити факт належності ОСОБА_7 свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 10.05.1989 року; встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_7; визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_1 власниками спадкового майна у відповідних частках.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав звернення до суду та посилався на обставини, зазначені в позовній заяві; просив даний позов задовольнити.
Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, підтримання позовних вимог, не заперечила проти заочного розгляду справи.
Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, Булик (дошлюбне прізвище ОСОБА_4) Г.Р. на виклик в суд не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку; подали заяву про розгляд справи у їх відсутності та підтримання позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_1
Зясувавши обставини справи, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, суд вважає, що позов ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав:
Із свідоцтва про смерть серії І-СГ №285725 вбачається, що ОСОБА_7 помер 22.04.2012 року.
Відповідно до свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 10.05.1989 року, ОСОБА_6 при житті належав житловий будинок з належними до нього спорудами в с. Язи по вул. Терешкової, 48 Самбірського району, який на той час відносився до суспільної групи колгоспний двір.
Із довідки №363 від 22.02.2016 року виданої виконавчим комітетом Воютицької сільської ради Самбірського району Львівської області вбачається, що станом на 01.07.1990 року в будинку №48 по вул. Терешкової в с. Язи Самбірського району, який на той час був колгоспним двором, були зареєстровані: ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_1; також зареєстрованими були але не проживали: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5.
Як установлено у судовому засіданні із пояснень позивача ОСОБА_1 усім фактичним членам колгоспного двору у с. Язи по вул. Терешкової, 48 Самбірського району Львівської області ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_1 належало по 1/3 частині цього майна.
Як розяснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» п. 6 «а» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили право на частку в його майні. За п. 6 «б» даної постанови розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору; особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по-батькові якої не збігається з імям, по-батькові, прізвищем цієї особи, зазначеним у паспорті чи свідоцтві про народження.
Згідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право.
Тому, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що необхідно встановити факт належності ОСОБА_7 свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 10.05.1989 року; встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_7.
Із заповіту від 17.06.2011 року видно, що ОСОБА_7 на випадок своєї смерті розпорядився про все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, - відповідно заповіла своєму синові ОСОБА_1, - позивачу в цивільній справі.
З приводу спадкування позивач звертався до нотаріальної контори, однак йому було відмовлено в оформленні права власності через те, що даний житловий будинок належав членам колгоспного двору на праві спільної сумісної власності, частка якої в свідоцтві про право особистої власності не визначена.
Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1233 ЦК України ОСОБА_1 являється спадкоємцем по заповіту майна ОСОБА_7
Ураховуючи вище наведені норми законів у сукупності з поясненнями позивача ОСОБА_1, суд прийшов до переконання, що позов ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є підставний та підлягає до задоволення.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 174, 209, 212, 214 - 215, 218, 226 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_2 та ОСОБА_1 задовольнити.
Встановити факт, що ОСОБА_7, який помер 22.04.2012 року, як голові колгоспного двору належав правовстановлюючий документ свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок від 10.05.1989 року, виданий на підставі рішення виконкому Самбірської міської ради народних депутатів від 16.02.1989 року №110.
Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, - є сином ОСОБА_7, котрий згідно свідоцтва про смерть серії І-СГ №285725 помер 22.04.2012 року.
Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на 1/3 частину будинковолодіння в селі Язи по вул. Терешкової, 48 Самбірського району Львівської області, як на частку в майні колишнього колгоспного двору.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, - право власності на 2/3 частини будинковолодіння селі Язи по вул. Терешкової, 48 Самбірського району Львівської області, - з яких: на 1/3 частину як на частку в майні колишнього колгоспного двору, а також на 1/3 частину вказаного житлового будинку та належних до нього господарських будівель і споруд в порядку спадкування майна за заповітом після смерті ОСОБА_7, котрий помер 22 квітня 2012 року.
Рішення суду може бути оскаржене позивачами в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції протягом десяти днів із дня його проголошення. На заочне рішення відповідачами може бути подана заява про його перегляд протягом цього ж строку із дня отримання його копії.

Суддя