Справа № 575/1020/16-ц
Провадження № 2/575/376/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2016 р. смт. Велика Писарівка

ОСОБА_1 районний суд Сумської області

у складі: головуючого судді Савєльєвої А.І.

за участю секретаря - Доценко Т.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.В.Писарівка справу за цивільним позовом ОСОБА_2, від імені та в інтересах якого діє представник за довіреністю ОСОБА_3, до територіальної громади в особі Дмитрівської сільської ради, третя особа: відділ Держгеокадастру у ОСОБА_1 районі Сумської області, про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2, від імені та в інтересах якого діє представник за довіреністю ОСОБА_3, звернувся до суду з позовом до територіальної громади в особі Дмитрівської сільської ради, третя особа: відділ Держгеокадастру у ОСОБА_1 районі Сумської області, про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 24 березня 2004 року в с.Олександрівка В.Писарівського району Сумської області, на земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 2,4228 га, розташовану на території Дмитрівської сільської ради В.Писарівського району Сумської області. Позивач являється спадкоємцем за заповітом, однак оформити спадкові права на земельну ділянку в нотаріальному порядку не має можливості, оскільки втрачений оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно, виданого на імя спадкодавця. У зв'язку з викладеним позивач просить позов задовольнити.

У судове засідання позивач не зявився.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала, просить суд його задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, але надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення вимог позивача не заперечує.

Представник третьої особи - відділу Держгеокадастру у ОСОБА_1 районі ОСОБА_5 у судовому засіданні з позовними вимогами згоден.

Заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до повторного свідоцтва про смерть серії І-БП № 259482 від 18.02.2016 в с.Олександрівка В.Писарівського району Сумської області 24 березня 2004 року померла ОСОБА_4 (а.с.10). Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка загальною площею 2,4228 га відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії СМ № 046413, зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю за №633 від 28.05.2004.

З копії заповіту, що мається в матеріалах справи (а.с.11), вбачається, що ОСОБА_4 на випадок своєї смерті все своє майно заповіла на користь ОСОБА_2, даний заповіт зареєстрований у Спадковому реєстрі за № 40318791, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 45744889 від 10.11.2016 (а.с.11, 40). Вказаний заповіт не змінювався і не відмінявся (а.с.12).

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 45744911 від 10.11.2016 після смерті ОСОБА_4, яка померла 24 березня 2004 року, спадкова справа не заведена, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.41).

Відповідно до листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спадкоємець має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, статей 1296 - 1299 ЦК. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини.

Відповідно до довідки виконкому Дмитрівської сільської ради ОСОБА_1 району (а.с.12) на день відкриття спадщини разом з померлою ОСОБА_4 був зареєстрований та проживав ОСОБА_2, який прийняв спадщину в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України.

Відповідно до п.23 Постанови ПВСУ №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З інформації, наданої завідувачем ОСОБА_1 районною ДНК (а.с.13), вбачається, що нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через неподання оригіналу правовстановлюючого документа, який є загубленим.

Втрата оригіналу правовстановлюючого документа (Державного акта) підтверджується оголошенням у місцевій газеті «Ворскла» від 23.04.2016 за № 32 (а.с.15-16).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1258 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Зі статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вбачається, що державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006р. N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950р.та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі "Case of Oneryildis v. Turkey" (справа відкрита за заявою № 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття "майно" охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності.

Таким чином, за умови прийняття позивачем ОСОБА_2 спадщини після смерті ОСОБА_4 у встановлений законом строк та спосіб, а також неможливості іншим шляхом оформити спадкові права на нерухоме майно, суд приходить до висновку, що право власності позивача на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання.

Рішення повинно відповідати вимогам ст.ст. 213, 215 ЦПК України, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

керуючись ст.ст. 1218,1221,1223,1268 ЦК України,

ст.ст. 10,60,27,31,212,213,214,215 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

Цивільний позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності в порядку спадкування за заповітом

на майно ОСОБА_4, яка померла 24 березня 2004 року в с.Олександрівка В.Писарівського району Сумської області, а саме: на земельну ділянку для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, загальною площею 2,4228 га ( в тому числі: рілля 1,9694 га, кадастровий номер :13:003:0385; сінокоси 0,4534 га, кадастровий номер :13:003:0369), розташовану на території Дмитрівської сільської ради В.Писарівського району Сумської області, відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії СМ № 046413, зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю за №633 від 28.05.2004.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Сумської області через ОСОБА_1 районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 12 грудня 2016 року.

Суддя А.І.Савєльєва