Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 27 Доповідач Талько О. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої - судді Талько О.Б.,

суддів: Товянської О.В., Гансецької І.А.,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 31 жовтня 2016 року у справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2015 року публічне акціонерне товариство КБ "ПриватБанк" звернулось до суду з позовом про стягнення із ОСОБА_1 боргу за кредитним договором, укладеним між ними 17 лютого 2006 року.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що за умовами даного договору відповідачці наданий кредит в розмірі 28500 доларів США, строком до 16 лютого 2021 року.

Оскільки ОСОБА_1 належним чином не виконує зобов'язання за кредитним договором, станом на 25 серпня 2015 року утворилась заборгованість в сумі 10198 грн. 68 коп., яка складається із: заборгованості зі сплати кредиту в розмірі 8594,50 дол. США; заборгованості зі сплати відсотків у сумі 1291,26 дол. США; заборгованості зі сплати комісійних нарахувань у розмірі 179,55 дол. США; а також 133,37 дол. США пені.

З огляду на вищезазначене, позивач просив стягнути вказані кошти із відповідачки.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просила накласти арешт на іпотечне майно - належну їй квартиру АДРЕСА_1.

Окрім того, просила заборонити суб'єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо відчуження вказаної квартири та заборонити виселяти і знімати з реєстраційного обліку мешканців цього житла, а також без дозволу іпотекодавця вселяти інших осіб до даної квартири, проникати, входити до цього житла та користуватись, розпоряджатись вказаною квартирою.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 31 жовтня 2016 заяву задоволено.

Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1.

Заборонено суб'єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо відчуження вказаної квартири та заборонено виселяти і знімати з реєстраційного обліку мешканців цього житла, а також без дозволу іпотекодавця вселяти інших осіб до даної квартири, проникати, входити до цього житла та іншим чином користуватись, розпоряджатись вказаною квартирою, в тому числі укладати з третіми особами договори іпотеки, оренди, купівлі-продажу, дарування тощо.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник не визнали апеляційну скаргу, зазначивши, що на даний час банк має намір реалізувати вказане іпотечне майно, внаслідок чого будуть порушені права іпотекодавця та інших осіб, які проживають за цією адресою.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

За правилами ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Отже, інститут забезпечення позову застосовується лише з метою забезпечення виконання судового рішення в майбутньому.

Разом з тим, обгрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, відповідачка посилалась на ту обставину, що відмова у задоволенні вказаної заяви може призвести до неправомірного заволодіння банком належною їй квартирою, яка була передана позивачеві в іпотеку з метою забезпечення виконання зобов'язань за спірним кредитним договором.

При вирішенні даного питання поза увагою суду залишилась та обставина, що вжиття таких видів забезпечення позову, як накладення арешту на іпотечне майно та заборона здійснювати реєстраційні дії щодо відчуження вказаної квартири, а також заборона виселяти осіб з даного житла, користуватись, розпоряджатись та володіти ним, в тому числі й укладати цивільно-правові угоди, не сприятиме в майбутньому виконанню рішення суду у разі задоволення позову про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованості за кредитним договором.

Отже, в даному випадку суд застосував зазначені у заяві ОСОБА_1 види забезпечення позову лише з метою захисту інтересів останньої, що не узгоджується з вимогами цивільного процесуального законодавства.

За таких обставин, ухвала підлягає скасуванню з постановленням нової,- про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 312, 313, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 31 жовтня 2016 року скасувати та постановити нову ухвалу.

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню у касаційному порядку.

Головуюча Судді: