Ухвала

іменем україни

16 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Хопти С.Ф., Журавель В.І., ШтеликС.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 до публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» про визнання незаконним та скасування наказу за касаційною скаргою ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_10, яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5, на рішення Печерського районного суду м. Києва від 10 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 19 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_4 та інші позивачі звернулись до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що рішенням загальних зборів публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» (далі - ПАТ «Укртранснафта») 13 травня 2015 року № 39 ОСОБА_11 обраний особою, яка тимчасово здійснюватиме повноваження генерального директора товариства до обрання генерального директора загальними зборами товариства. Згідно з наказом директора товариства ОСОБА_11 від 19 травня 2015 року № 80 робочі місця ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_12, ОСОБА_10 розташовані за адресою: АДРЕСА_1, а робоче місце ОСОБА_5 - в приміщенні товариства, розташованого за адресою: АДРЕСА_2, яке на підставі додаткової угоди № 1 до трудового договору від 27 липня 2009 року № 3 передано її та членам її сім'ї в користування. Зазначали, що вказані приміщення, у яких розміщено їх робочі місяця, є житловими та належать на праві власності ПАТ «Укртранснафта», що є порушенням вимог трудового законодавства та інших нормативно-правових актів про охорону праці.

Позивачі просили, з урахуванням уточнених вимог, визнати незаконним та скасувати наказ ПАТ «Укртранснафта» № 80 від 19 травня 2015 року.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 10 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 19 квітня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_12, ОСОБА_10 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_10, яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку про те, що робочі місця позивачів визначено відповідачем з дотриманням норм трудового законодавства. При цьому правильно послались на те, що будь-яких чітко визначених вимог до організації робочих місць трудовим законодавством не передбачено.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається порушення судами норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_10, яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 10 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 19 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

В.І.Журавель

С.П. Штелик