Справа № 713/1140/16-ц
Провадження №2/713/534/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2016 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді Пилипюка І.В., з участю секретаря Паучек Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця цивільну справу за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця, -

УСТАНОВИВ:

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця.

У позові вказував, що відповідно до укладеного договору №СVСWAU00040685 від 08.06.2007 року ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 9171,19 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 07.06.2012 року.

12.12.2009 року позичальник ОСОБА_2 померла.

Спадкоємці ОСОБА_2 мали право подати заву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 12.12.2009 року по 12.06.2010 року.

Посилався на те, що спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1, що підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача, де в якості адреси реєстрації зазначена: 59236, Чернівецька область, Вижницький район, с. Мигове.

На виконання вимог ч.2 ст.1281 ЦК України 22.02.2016 року банком направлено претензію кредитора до Вижницької державної нотаріальної контори. 10.03.2016 року отримано відповідь Вижницької державної нотаріальної контори про те, що спадкова справа після померлої ОСОБА_2 заведена 01.03.2010 року.

Стверджував, що відповідач прийняв спадщину, до складу якої входить, у тому числі, кредитні зобов'язання померлого позичальника ОСОБА_2 Спадкування обов'язків відбулося відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки відповідач не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня викриття спадщини. При цьому відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

01.06.2016 року до спадкоємця ОСОБА_1 було направлено лист- претензію, згідно якої банк пред'явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано.

Станом на дату смерті заборгованість ОСОБА_2 перед банком за кредитним договором №СVСWAU00040685 від 08.06.2007 року становила 2009,33 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ (24,9149450) від 15.06.2016 року становить 50062,35 грн., яка складається із заборгованості за кредитом.

Просив стягнути з ОСОБА_1 на їх користь заборгованість у розмірі 2009,33 доларів США за кредитним договором №СVСWAU00040685 від 08.06.2007 року та судовий збір.

У судове засідання представник позивача не зявився, у адресованому суду клопотанні просив провести судове засідання без участі представника позивача, у разі відсутності відповідача, який належним чином повідомлений провести заочний розгляд справи, позовні вимоги підтримує повністю

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, в адресованій суду заяві зазначив, що він не є спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 ні за законом, ні за заповітом, а тому просив у позові ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовити, як до неналежного відповідача.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, в адресованій суду заяві просив справу розглядати без їх участі та відмовити у позові, як до неналежного відповідача.

Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором.

У відповідності до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом установлено, що 08.06.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №CVСWAU00040685, згідно умов якого вона отримала кредит у сумі 9171,19 доларів США на купівлю автомобіля, зі сплатою 12% річних за користування кредитом на суму залишку з кінцевим терміном повернення 07.06.2012 року.

ОСОБА_2 зобовязалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленого кредитним договором.

12.12.2009 року ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-МИ №070290 від 14.12.2009 року, виданого виконавчим комітетом Мигівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області.

Згідно наданого банком розрахунку заборгованості за договором №CVСWAU000 40685 від 08.06.2007 року станом на 12.12.2009 року, тобто на день смерті ОСОБА_2, сума її заборгованості за кредитним договором становила 7615,42 доларів США, в тому числі: 5715,90 доларів США тіло кредиту; 1305,32 доларів США прострочена заборгованість за тілом кредиту; 465,74 доларів США заборгованість за відсотками; 77,10 доларів США пеня; 51,36 долар США - комісія.

Станом на 12.12.2009 року 7615,42 доларів США за курсом НБУ 7,70 було еквівалентно 58638,73 гривень.

Також судом встановлено, що в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №CVСWAU00040685 від 08.06.2007 року між ОСОБА_2 та ЗАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» укладено договір особистого страхування №CVСWLK00040685 від 08.06.2007 року, що підтверджується його копією.

18.05.2010 року страхове відшкодування у сумі 45370,00 грн. згідно договору особистого страхування №CVСWLK00040685 від 08.06.2009 року надійшло вигодонабувачу ПАТ КБ «ПриватБанк» для погашення кредитної заборгованості ОСОБА_2 по кредитному договору №CVСWAU00040685 від 08.06.2007 року.

Станом на 18.05.2010 року 45370,00 грн. за курсом НБУ 7,93 було еквівалентно 5721,31 долар США.

Таким чином після надходження страхового відшкодування розмір заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором №CVСWAU00040685 від 08.06.2007 року становив 1894,11 долари США, що за курсом 7,93 станом на 18.05.2010 року становило 15020,29 грн.

Станом на 15.06.2016 року 1894,11 долари США за курсом НБУ 24,91 було еквівалентно 47182,28 грн.

Порядок прийняття спадщини, яка відкрилася після 01.01.2004 року, визначений Главою 87 ЦК України.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У статті 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця і таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов'язанням.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Частиною 1 ст.1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У даній справі підлягають застосуванню норми ст.ст.1281, 1282 ЦК України щодо строків предявлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора.

Так відповідно до вимог ст.1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Згідно ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Пунктом 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року розяснено, що з урахуванням положення ст.1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Таким чином, спадкоємці боржника при умові прийняття спадщини є боржниками перед кредитором в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Недотримання кредитором передбачених ст.1281 ЦК України строків предявлення вимог, (які є присічними, преклюзивними) позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Вказана правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду України від 08.04.2015 року по справі №6-33 цс15 і відповідно до положень ч.1 ст.360-7 ЦПК України враховується судом при застосуванні таких норм права.

Виходячи з наведеного, при вирішенні спору про стягнення з спадкоємців коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов'язані із з'ясуванням вартості отриманого останніми майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред'явлення вимоги до спадкоємців боржника.

На запит суду з Вижницької державної нотаріальної контори Чернівецької області 26.07.2016 року надійшли копії матеріалів спадкової справи №46/2010, заведеної 01.03.2010 року до майна померлої 12.12.2009 року ОСОБА_2, з яких судом встановлено, що:

вказану спадкову справу заведено на підставі претензії ВАТ КБ «Надра» від 04.02.2010 року про стягнення заборгованості по кредиту з спадкоємців померлої 12.12.2009 року ОСОБА_2;

21.12.2011 року до Вижницької державної нотаріальної контори Чернівецької області надійшла претензія кредитора ПАТ КБ «ПриватБанк» від 12.12.2011 року, у якій вони просили включити кредиторські вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» в спадкову масу, про що зробити запис в книзі обліку спадкових справ. Повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком у розмірі 4066,04 доларів США станом на 12.12.2011 року. Направити на їх адресу відомості про осіб, які подали заяву про прийняття спадщини, а також які вже прийняли спадщину. Зазначено, що про смерть ОСОБА_2 їм стало відомо на той час, тобто станом на 12.12.2011 року;

листом Вижницької державної нотаріальної контори №805/02-14 від 26.12.2011 року ПАТ КБ «ПриватБанк» повідомлено, що їх претензію від 12.12.2011 року отримано та зареєстровано 21.12.2011 року за №1637/02-14, спадкова справа після смерті ОСОБА_2, яка померла 12.12.2009 року заведена 01.03.2010 року за №46/2010 за претензією іншого банку, спадкоємці ОСОБА_2 на той час до нотаріальної контори про оформлення спадщини не зверталися;

26.02.2016 року до Вижницької державної нотаріальної контори Чернівецької області надійшла претензія кредитора ПАТ КБ «ПриватБанк» від 08.02.2016 року, у якій вони просили: Повідомити, чи заводилася спадкова справа після смерті ОСОБА_2; Включити кредиторські вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» в спадкову масу, про що зробити запис в книзі обліку спадкових справ. Повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком у розмірі 2009,33 доларів США. Направити на їх адресу інформацію стосовно: звернення з заявою про прийняття або відмову від прийняття спадщини, видачу свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям ОСОБА_2; відомості про осіб, які подали заяву про прийняття спадщини, а також які вже прийняли спадщину. Зазначено, що про смерть ОСОБА_2 їм стало відомо на той час, тобто станом на 08.02.2016 року;

листом Вижницької державної нотаріальної контори №218/02-14 від 27.02.2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» повідомлено, що їх претензію від 08.02.2016 року отримано та зареєстровано 26.02.2016 року за №90/02-14, спадкова справа після смерті ОСОБА_2, яка померла 12.12.2009 року, заведена 01.03.2010 року за №46/2010, роз'яснено ст.ст.1218, 1282, ст.8 ЗУ «Про нотаріат» та Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом МЮ України від 22.02.2012 року №296/5, зареєстрованого в МЮ України 22.02.2012 року за №282/20595 у зв'язку з чим надати інформацію про спадкоємців, які подали заяву про прийняття спадщини чи прийняли спадщину, неможливо;

27.02.2016 року за вих. №219/02-14 державним нотаріусом Вижницької державної нотаріальної контори на адресу Мигівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області направлено запит про надання інформації про коло спадкоємців після смерті ОСОБА_2 та їх адреси.

Жодної відповіді Мигівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області матеріали спадкової справи не містять.

31.05.2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» на ім'я ОСОБА_1 надіслав лист-претензію з вимогою сплатити заборгованість ОСОБА_2 у сумі 2009,33 доларів США де також зазначено, що він є спадкоємцем після смерті ОСОБА_2

Однак з наданої відповідачем копії свідоцтва про народження серія ІІІ-МИ №276285 від 18.05.1991 року, виданого виконавчим комітетом Мигівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області судом встановлено, що батьками ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Згідно довідки виконавчого комітету Мигівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області №4481 від 08.12.2016 року до складу сімї ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 входять: батько ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3; мати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4; сестра ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 та інший родич ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Згідно довідки виконавчого комітету Мигівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області №4480 від 08.12.2016 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_7 Б, Вижницького району Чернівецької області.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обов'язок доказування у спірній категорії справ покладається на позивача.

Дослідженими судом доказами спростовуються твердження ПАТ КБ «ПриватБанк» про те, що ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті ОСОБА_2, і що він постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

З наданих позивачем доказів судом не встановлено відомостей про коло спадкоємців за законом чи за заповітом після смерті ОСОБА_2, а також відомостей про склад та вартість спадкового майна. Не містять зазначених відомостей і матеріали витребуваної судом спадкової справи.

Клопотань про витребування таких відомостей від позивача до суду не надходило, а суд позбавлений можливості збирати докази за власною ініціативою.

У п.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» розяснено, що у разі предявлення позову до неналежного відповідача суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов предявлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (ст.33 ЦПК).

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову.

Жодних клопотань про заміну неналежного відповідача протягом розгляду справи від позивача до суду не надходило.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця за кредитним договором №CVCWAU00040685 від 08.06.2007 року у сумі 2009,33 доларів США необхідно відмовити, як до неналежного відповідача.

Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами, доказів протилежного представником позивача суду не представлено.

На підставі ст.ст.526, 530, 536, 610, 1050, 1054, 1216-1218, 1220, 1261, 1268-1270, 1273, 1281, 1282 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212-215, 218, 306-7 ЦПК України, Суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця за кредитним договором №CVCWAU00040685 від 08.06.2007 року у сумі 2009,33 доларів США, що за курсом НБУ станом на 15.06.2016 року еквівалентно 50062,35 грн. - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Чернівецької області через Вижницький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І. В. Пилип'юк