справа № 521/7583/16-ц
провадження № 2/521/3503/16
Рішення

ІмЕНЕм УкрАїни

08 грудня 2016 року

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

Головуючого судді Михайлюка О.А.,

при секретарі Стариш О.І.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на приватизацію земельної ділянки без погодження меж із суміжним землекористувачем, треті особи Одеська міська рада, Управління Держгеокадастру у місті Одесі Одеської області, -

Встановив:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права на приватизацію земельної ділянки без погодження меж із суміжним землекористувачем, посилаючись на те, що на підставі рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 03.04.2014 року позивач є власником 29/100 частин житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Степана Разіна, 39.

Оскільки відповідач, який є суміжним землекористувачем, відмовляється погоджувати межі відводу земельної ділянки, на якій розташоване належне позивачу домоволодіння, він позбавлений можливості оформити право власності на земельну ділянку, у звязку з чим вимушена звернутись з позовом до суду.

Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги просить суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість.

Представник третьої особи Одеської міської ради в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи Управління Держгеокадастру у місті Одесі Одеської області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду пояснення на позов, в яких заперечує проти його задоволення.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 на підставі рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 03.04.2014 року є власником 29/100 частин житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Степана Разіна, 39. Відповідно до вказаного рішення суду, ОСОБА_1 виділена в користування земельна ділянка площею 199,1 кв.м.

Рішенням Одеської міської ради від 25.02.2015 року № 6293-6 позивачу надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у м. Одесі, за адресою: вул. вул. Степана Разіна, 39.

Невідємною частиною розробки проекту землеустрою є письмові погодження меж земельної ділянки суміжними землевласниками та/або землекористувачами, який відповідачем не підписаний.

Відповідно ст. 91 Земельного кодексу України власники земельних ділянок зобовязані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, а також дотримуватися правил добросусідства.

Статтею 106 Земельного кодексу України встановлено, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними.

Відповідно до статті 152 Земельного Кодексу, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З викладеного, суд вважає можливим визнати за ОСОБА_1 право на приватизацію земельної ділянки, площею 199,1 кв.м., розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Степана Разіна, 39 без погодження меж із суміжним землекористувачем ОСОБА_2.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що неправомірність дій відповідача щодо відмови у підписанні акту погодження меж земельної ділянкиЮ не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні, що є підставою для відмови в задоволенні цієї частини позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 91, 106, 152 ЗК України, ст. ст. 10, 58, 60, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право на приватизацію земельної ділянки, площею 199,1 кв.м., розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Степана Разіна, 39 без погодження меж із суміжним землекористувачем ОСОБА_2.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.Михайлюк