Провадження № 22ц/790/7266/15 Головуючий 1-ї інстанції Бобкова Т.В.
Справа № 645/2362/16-ц Доповідач Бровченко І.О.
Категорія стягнення аліментів
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2016 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого Бровченко І.О.,

суддів Швецової Л.А., Бурлака І.В.,

при секретарі Афоніні К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернулася до суду із вищезазначеним позовом про стягнення аліментів.

В обгрунтування позовних вимог зазначила, що вона є непрацездатним пенсіонером, має ряд захворювань, лікування яких потребує матеріальних витрат, її пенсії не вистачає на харчування, предмети побутової необхідності, одяг, оплату комунальних послуг. Позивачка має працездатного повнолітнього сина - відповідача ОСОБА_2, який ніякої матеріальної допомоги їй не надає, хоча має реальну можливість для цього. З врахуванням наведеного, посилаючись на положення ст.202, 204, 205 СК України, позивачка в уточненому позові просила суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на її утримання у розмірі 5000 грн. щомісячно.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2016року у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відповідач має постійну роботу та стабільний дохід, у звязку з чим підстав для не стягнення аліментів не в частці від його заробітку суд не вбачає. Крім того, відповідач має аліментні зобовязання перед батьком та дітьми.

Разом з тим, судова колегія не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є повнолітнім працездатним сином позивачки.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є пенсіонеркою за віком, що підтверджується копією пенсійного посвідчення та за станом здоровя потребує сторонній постійний догляд.

З довідки Харківського національного медичного університету № 7 від 11 січня 2016 року вбачається, що заробіток ОСОБА_2 за період з липня 2015 року по грудень 2015 року становить 76781 грн. 09 коп.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що має постійну роботу - професор, доктор наук Харківського національного медичного університету, та отримує стабільний дохід у вигляді заробітної плати у розмірі 12000 грн. Факт визнання позову у суді першої інстанції не заперечував. Зазначив, що аліментні зобовязання перед іншими особами не має, в шлюбі не перебуває. Можливість наданні фінансової дороги матері не заперечував.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 172 СК України, повнолітні дочка, син зобов'язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов'язаних із наданням такого піклування.

Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов'язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає.

Відповідно до ст. 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Відповідно до вимог п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв'язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред'явлено позов про стягнення аліментів, зобов'язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов'язків щодо них (ст.204 СК).

Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов'язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу.

Проте в порушення ст. ст. 60, 212, 213 ЦПК України суд першої інстанції належним чином доводів позивачки з урахуванням указаних доказів не перевірив та вимог ч. 1 ст. 202 СК України не врахував.

Ураховуючи те, що відповідач суді першої інстанції позов визнав та фактично не заперечував проти стягнення аліментів, з урахуванням його матеріального та сімейного стану, офіційного працевлаштування та наявність стабільного доходу, судова колегія вважає необхідним визначити розмір аліментів на утримання матері в розмірі 1/4частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судом ухвалено рішення про відмову в задоволенні позову через неправильне застосування норм матеріального і процесуального права, неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, що відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення й ухвалення нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 313, 316, 317, 319-324, 327 ЦПК України,

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2016 року скасувати, ухвалити нове.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі ? частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 16 травня 2016 року.

В іншій частині у задоволені позовних вимог відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді