УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Загороднюка В.І.

при секретарі Міневич Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2.

При цьому заявник посилається на те, що 09.01.2014 року Приморським районним судом м. Одеси було видано виконавчий лист по справі №2/1522/7941/11 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 трьох процентів річних від суми боргу, що виникла згідно договору позики, а саме 7985,13 грн. та 465,70 грн. судових витрат.

14.01.2014 року заявник подав до першого Приморського ВДВС Одеського МУЮ заяву про відкриття виконавчого провадження за вищезазначеним виконавчим листом №2/1522/7941/1, виданого 09.01.2014 року Приморським районним судом м. Одеси.

19.01.2014 року заявник подав до першого Приморського ВДВС Одеського МУЮ заяву про вчинення дій та надання інформації з питання відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа №2/1522/7941/1, виданого 09.01.2014 року Приморським районним судом м. Одеси.

09.07.2015 року заявник знову звернувся до першого Приморського ВДВС Одеського МУЮ з черговою заяво. Надати постанову про відкриття виконавчого провадження, на підставі його заяви від 14.01.2014 року за виконавчим листом №2/1522/7941/1, виданого 09.01.2014 року Приморським районним судом м. Одеси.

Лише 14.07.2015 року на особистому прийомі у головного державного виконавця першого Приморського ВДВС Одеського МУЮ ОСОБА_2 Ю,С. заявник отримав постанову про відкриття виконавчого провадження від 12.01.2015 року ВН №45570294, в якій зазначено, що заява на примусове виконання подана 12.01.2015 року. Однак заявник зазначає, що такої заяви 12.01.2015 року не подавав.

Крім того, при зверненні до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, заявник виявив ще одну постанову головного державного виконавця першого Приморського ВДВС Одеського МУЮ ОСОБА_2 ВН №45570294 від 12.01.2015 року, в якій зазначається, що заява про примусове виконання подана 21.11.2014 року. Однак заявник зазначає, що такої заяви від 21.11.2014 року він також не подавав.

Таким чином, з врахуванням вищевикладеного, заявник вважає, що протиправними дії державного виконавця першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2 та просить суд: визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2 від 12.01.2015 року про відкриття виконавчого провадження ВП №45570294, в якій вказується, що заява на примусове виконання подана 12.01.2015 року; визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2 від 12.01.2015 року про відкриття виконавчого провадження ВП №45570294, в якій вказується, що заява на примусове виконання подана 21.11.2014 року; зобовязати головного державного виконавця першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2 винести постанову про відкриття виконавчого провадження за заявою ОСОБА_1 про примусове виконання від 14.01.2014 року; зобовязати головного державного виконавця першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2 внести зміни до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, шляхом вилучення з реєстру двох постанов про відкриття виконавчого провадження, які винесені на підставі не існуючих заяв стягувача від 21.11.2014 рокуу та від 12.01.2015 року; визнати дії головного державного виконавця першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2 щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 12.01.2015 року ВП №45570294 на підставі не існуючих заяв стягувача від 21.11.2014 року та від 12.01.2015 року протиправними; визнати бездіяльність головного державного виконавця першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2 щодо не повідомлення заявника у встановлений Законом термін про винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 12.01.2015 року протиправною.

Заявник в судове засідання не зявився, його представником до суду подано заяву відповідно до якої представник просить розглядати скаргу у його відсутності та відсутності заявника, вимоги скарги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити.

Державний виконавець першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причин своєї неявки суду не повідомила. Згідно раніше поданих до суду письмових заперечень представник першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції зазначив, що державний виконавець першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції при відкритті виконавчого провадження ВП №41556053 здійснено в повному обсязі дії відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, а викладені в скарзі ОСОБА_1 обставини не відповідають дійсності.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.01.2014 року Приморським районним судом м. Одеси було видано виконавчий лист по справі №2/1522/7922/11 з примусового виконання рішення апеляційного суду Одеської області від 25.11.2013 року щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 три проценти річних за період з 15.09.2009 року по 25.11.2013 року у розмірі 7985,13 грн. та судові витрати у розмірі 465,70 грн.

17.01.2014 року ОСОБА_1 подав до першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції письмову заяву, вхідний №57/04-40/7, про відкриття виконавчого провадження по виконанню вищезазначеного виконавчого листа.

20.01.2014 року Постановою начальника відділу першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_4 було відкрито виконавче провадження №41556053 з виконання виконавчого листа №2/1522/7941/11, виданого 09.01.2014 року Приморським районним судом м. Одеси.

Крім того, 20.01.2014 року начальника відділу першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_4 по зазначеному ВП №41556053 було винесено Постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Згідно ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Доказів належного сповіщення стягувача ОСОБА_1 про відкриття 20.01.2014 року виконавчого провадження №41556053, першим Приморським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, суду надано не було.

При цьому суд вважає вимогу про визнання протиправною бездіяльність головного державного виконавця першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління ОСОБА_2 щодо неповідомлення ОСОБА_1 у встановлений законом термін про винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №45570294 від 12.01.2015 року на підставі заяві стягувача від 17.01.2014 року, безпідставною, оскільки зі змісту цієї постанови вбачається, що субєктом її прийняття є інший державний виконавець, а саме начальник відділу першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_4, питання про протиправність дій та бездіяльності якого заявник перед судом не ставить.

Також судом встановлено, що Постановою 04.09.2014 року старшим державним виконавцем першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_5 виконавче провадження №41556053 було закінчено, у звязку з направленням за належністю до другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції виконавчий лист №2/1522/7941/11, виданого 09.01.2014 року Приморським районним судом м. Одеси.

Постановою №В-11/711 від 24.09.2014 року головного державного виконавця другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_6, відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого документу та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/1522/7941/11, який видав Приморський районний суд м. Одеси 09.01.2014 року, на підставі п. 8 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою від 12.01.2015 року головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження №45570294, з примусового виконання виконавчого листа №2/1522/7941/11, виданого 09.01.2014 року Приморським районним судом м. Одеси. Згідно змісту зазначеної постанови, заява про примусове виконання була подана 12.01.2015 року.

При цьому, відповідно до Постанови від 12.01.2015 року головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження №45570294, що міститься в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень, заява про примусове виконання подана 21.11.2014 року.

Обґрунтовуючи вищезазначені дії державних виконавців, в поданих до суду письмових запереченнях представник першого Приморського відділу ДВС Одеського МУЮ зазначив, що з довідки Державної податкової служби України встановлено, що відкритих рахунків в банківських установах не має, але наявні джерела отримання доходів, а саме: Одеський національний університет імені ОСОБА_7 , адреса м. Одеса, вул. Дворянська, 2. Враховуючи встановлене та керуючись вимогами п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем і було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та спрямовано виконавчий документ до другого Приморського відділу ДВС Одеського МУЮ .

Погодитися з даним обґрунтуванням та діями державних виконавців першого Приморського відділу ДВС Одеського МУЮ суд не може, оскільки насамперед жодного доказу отримання від Державної податкової служби України інформації про наявність у боржника ОСОБА_8 джерела отримання доходів у Одеському національному університеті імені ОСОБА_7, першим Приморським відділом ДВС Одеського МУЮ суду надано не було.

Крім того, зі змісту постанови №В-11/711 від 24.09.2014 року головного державного виконавця другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_6 вбачається, що підставою її винесення є те, що з матеріалів які надійшли до другого Приморського ВДВС Одеського МУЮ вбачається, що державний виконавець не в повному обсязі перевірив майновий стан боржника за місцем його мешкання. Також в матеріалах, була відсутня постанова про стягнення з боржника виконавчого збору та постанова про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій.

Також, суд не погоджується з зазначенням головним державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2 в постанові про відкриття виконавчого провадження №45570294 від 12.01.2015 року, дату подачі заяви про примусове виконання таку як 12.01.2015 року, а в постанові, що міститься в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень - 21.11.2014 року. До даного висновку суд прийшов з тієї обставини, що ОСОБА_1, як стягувач, подав заяву до першого Приморського відділу ДВС Одеського МУЮ 17.01.2014 року, що в поданих до суду запереченнях представником першого Приморського відділу ДВС Одеського МУЮ не спростовується та навіть підтверджується доданими до заперечення матеріалами виконавчого провадження.

Пунктом 7.2. та 7.3. Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 20.05.2003 року №43/5 визначено, що посадові особи органу ДВС несуть відповідальність за повноту та вірогідність інформації, яка вноситься до Єдиного реєстру. Адміністратор не несе відповідальності за помилки

органу ДВС при внесенні інформації до Єдиного реєстру.

Згідно вимог Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначений виконавчим документом.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 вищенаведеного Закону, державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» визначено право сторін виконавчого провадження на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленого цим Законом.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» №6 від 07.02.2014 р. визначено, що при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12).

У п. 18 зазначеної Постанови Пленуму Верховного суду України №6 від 07.02.2014 р. зазначено, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статтей 210, 213, 387 ЦПК України.

Виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

На підставі вищевикладеного, суд вважає що скарга ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2, є частково обґрунтованою, у звязку з чим підлягає частково задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1, 6, 12, 31 Закону України «Про виконавче провадження», Положенням про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 20.05.2003 року №43/5, Постановою Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» №6 від 07.02.2014 р., ст.ст. 385-387 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії головного державного виконавця першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2 щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 12.01.2015 року ВП №45570294 на підставі не існуючих заяв ОСОБА_1 від 21.11.2014 року та від 12.01.2015 року.

Визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2 від 12.01.2015 року про відкриття виконавчого провадження ВП №45570294, в якій вказується, що заява на примусове виконання подана 12.01.2015 року.

Визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2 від 12.01.2015 року про відкриття виконавчого провадження ВП №45570294, в якій вказується, що заява на примусове виконання подана 21.11.2014 року.

Зобовязати головного державного виконавця першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2 винести постанову про відкриття виконавчого провадження за заявою ОСОБА_1 від 14.01.2014 року про примусове виконання виконавчого листа №2/1522/7941/1, виданого 09.01.2014 року Приморським районним судом м. Одеси.

Зобовязати головного державного виконавця першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2 внести зміни до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, шляхом вилучення з реєстру 2-х постанов про відкриття виконавчого провадження ВП №45570294 від 12.01.2015 року, які винесені на підставі не існуючих заяв ОСОБА_1 від 21.11.2014 року та від 12.01.2015 року.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено, про що протягом пяти днів з дня проголошення подається апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя

21.03.2016