Провадження № 2/756/4289/16
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 грудня 2016 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Камбулова Д.Г.
при секретарі - Ковган О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - служба у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, служба у справах дітей Гусятинської районної державної адміністрації Тернопільської області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та участі у її вихованні,
В грудні 2015 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2, треті особи: Орган опіки та піклування Оболонської районної в м. Києві державно адміністрації та Орган опіки та піклування Гусятинської районної в Тернопільській області державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні. Просив визначити дні для побачень з ним доньки ОСОБА_3, місце та час їх спілкування, а також визначити час відвідування малолітньою ОСОБА_3 місця його проживання у АДРЕСА_1
Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що від шлюбу з відповідачем має доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. 15.05.2012 року шлюб між ним та відповідачем розірвано. Донька проживає з матір'ю. Зазначив, що з жовтня 2012 року відповідач чинить йому перешкоди у спілкуванні з донькою, які відповідач чинить шляхом переховування дитини та небажання відповідача домовлятись з позивачем про його побачення з донькою.
В ході судового розгляду позивач подав заяву, в якій просив визначити йому один день на місяць, встановивши відповідне число місяця від одного до двадцяти восьми, для спілкування ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 з позивачем у радіусі п'ятисот метрів від будинку АДРЕСА_2 у вільний від занять у школі час тривалістю три години, визначити один день на рік, встановивши відповідне число від одного до двадцяти восьми та порядковий номер місяця року від одного до дванадцяти, для відвідування ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, місця проживання позивача, та просив суд для визначення дат, відповідно до його позовних вимог скористатись генераторами чисел з числа програм, доступних для скачування в AppStore та PlayMarket, чи з будь-якого іншого джерела, для зручної для суду операційної системи, задавши програмі відповідні параметри у поля для генерації: для визначення числа місяця - числовий проміжок від 1 до 28, для визначення місяця - числовий проміжок від 1 до 12.
В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності.
За наявності заяви позивача про розгляд справи за його відсутності, суд вважає за можливе, проводити судовий розгляд за його відсутності.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та вказував на те, що позивач знає місце проживання своєї доньки, відповідач не чинить жодних перешкод у спілкуванні з нею, а навпаки, самостійно усунувся від такого спілкування. Зазначив, що позивач не належним чином виконує свій батьківський обов'язок по утримання його малолітньої дитини та має значну заборгованість по сплаті аліментів. Крім цього вказував, що позивач зловживає алкогольними напоями, веде асоціальний спосіб життя та не цікавиться своєю дитиною.
Представник третьої особи - служби у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 заперечували, надали суду Висновок № 104-2105 від 28.03.2016р., згідно з яким Орган опіки та піклування не може рекомендувати визначення днів та годин для спілкування ОСОБА_1 з малолітньою донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Третя особа Орган опіки та піклування Гусятинської РДА в Тернопільській області свого представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, на адресу суду надіслала заяву про розгляд справи за відсутності їх представника. Проти задоволення позовних вимог не заперечувала.
Вислухавши пояснення представника відповідача, пояснення представника служби у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Як убачається із матеріалів справи, від зареєстрованого 28.03.2009 року шлюбу між позивачем та відповідачем, у них ІНФОРМАЦІЯ_2 року народилася донька ОСОБА_3.
15.05.2012 року зареєстрований шлюб було розірвано.
Після розірвання шлюбу дитина сторін постійно проживає з матір'ю - відповідачем ОСОБА_2, що не заперечувалося сторонами.
З позовної заяви убачається, що позивач знає адресу фактичного проживання відповідача та дитини і зустрічався з донькою кілька разів за місцем її фактично проживання.
Відповідно до ч. 1 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод.
Зі змісту вищенаведеної статті вбачається право того із батьків, хто проживає окремо, у випадку відсутності згоди іншого з батьків, який проживає разом із дитиною в добровільному порядку визначити участь у вихованні дитини, після ухилення від виконання рішення органу опіки та піклування про спілкування з дитиною та участі у її вихованні, звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.
Позивач стверджує, що відповідач чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною.
З висновку щодо участі ОСОБА_1 у вихованні малолітньої доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 від 28.03.2016 року убачається, що Оболонська районна в м. Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, не може рекомендувати визначення днів та годин для спілкування позивача зі своєю малолітньою донькою, ОСОБА_3 у зв'язку із тим, що позивач, будучи належним чином повідомлений про час та місце засідання комісії, жодного разу не з'явився та не надав документів, визначених Постановою КМ України від 24.09.2008 року №866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаних із захистом прав дитини».
Із вищенаведеного висновку убачається, що позивач просив щоб спілкування з дитиною відбувалося за місцем його проживання, у місті Староконстянтинові Хмельницької області, а відповідач наполягала, щоб спілкування відбувалося лише у м. Києві та вказувала, що на даний час участі у вихованні дитини батько не приймає.
Відповідно до ч. ч. 1-3 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справи, виникає спір.
Зі змісту позовних вимог убачається, що позивач не може самостійно визначити дні та години, коли він бажав би зустрічатись з донькою.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно із ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беру участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Позивачем не надано доказів того, що протягом 2012-2016р.р. він вчиняв спроби організувати спілкування та зустрічі з донькою, а відповідач чинила йому перешкоди.
Під час судового розгляду, не знайшло підтвердження твердження позивача про те, що відповідач переховує від позивача спільну дитину, тому суд таких обставин до уваги не бере.
Відповідач з донькою тривалий час проживає у квартирі АДРЕСА_3 і даний факт не заперечується сторонами.
На підставі Повідомлення вихователь ДНЗ № 8/3 СБУ від 05.07.2016р року судом встановлено, що донька сторін відвідувала ДЗ «Квітка Оболоні» СБУ з 2012 року по 2015 рік. Батько жодного разу дитячий садок не відвідував. Не цікавився виховним та навчальним процесом своєї доньки.
За час відвідування дитиною садка не приводив та не забирав її із закладу.
Позивачем не надано суду доказів чинення йому відповідачем перешкод в участі його як батька у виховному та навчальному процесі доньки в ДНЗ.
На підставі Інформаційної довідки за результатами роботи з психологом ОСОБА_3 № 25-10-151 від 24.03.2016р. встановлено, що у відносинах дівчинки і батька має місце невротична тривожність. Батько повністю ігнорував дитину, не приймав ніякої участі у її вихованні. Дитина вважає, що батько зрадив її інтереси, мотивує це недостатньою увагою особисто до неї, а також до насущних потреб сім'ї.
З огляду на вказаний письмовий доказ суд приходить до висновку, що в дитини ОСОБА_3 мають місце негативні спогади про батька та невротична тривожність дитини з приводу відносин з батьком.
Разом з тим, психологом не встановлено в дитини прийняття та відкритість до батька, а також бажання спілкуватись з ним.
В зв'язку з тим, що позивач не надав ні суду, ні Органу опіки та піклування документального підтвердження своїх позитивних соціальних характеристик та здатності і наявності навичок позитивно взаємодіяти з донькою та належно забезпечувати інтереси дитини, суд позбавлений можливості зробити висновок щодо відповідності спілкування доньки сторін з позивачем її інтересам та потребам повноцінного психологічного розвитку.
Згідно із ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.
Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції ООН про права дитини Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання та здоровий розвиток дитини.
Частиною 3 ст. 9 Конвенції ООН про права дитини Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства» контакт з дитиною - це реалізація матір'ю, батьком, іншими членами сім'ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.
У відповідності до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватись з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.
Відповідно до ч. 3 ст. 157 СК України той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 159 СК України під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.
Дослідивши фотокартки, надані представником відповідача, суд приходить до висновку про неналежний моральний облік позивача, який може нашкодити належному психологічному та моральному розвиткові дитини.
Суд не бере до уваги Акт обстеження житлово-побутових умов від 01 листопада 2015 року, оскільки даний Акт є недопустимим доказом, так як складений неналежним державним органом та не відповідає встановленій формі.
Відповідно до п. п. 72, 74 «Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини» затвердженого Постановою КМ України № 866 від 24.09.2008р., у випадку якщо, той з батьків, який проживає окремо від дитини, бажає щоб зустрічі з дитиною проходили й за місцем його проживання повинен надати акт обстеження умов проживання в його помешканні. З метою отримання Акт обстеження умов проживання батько звертається до служби у справах дітей за місцем свого проживання для здійснення обстеження його житлово-побутових умов та складення акту обстеження умов проживання, за формою визначеною цим Положенням. Зазначений акт передається заявником до служби у справах дітей за місцем проживання дитини, працівник якої проводить з ним бесіду.
З принципу 6 Декларації прав дитини слідує, що дитина для повного й гармонічного розвитку її особистості потребує любові й розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости в турботі й під відповідальністю своїх батьків і у всякому разі в атмосфері любові й моральної й матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлученою зі своєю матір'ю. На суспільстві й на органах публічної влади повинен лежати обов'язок здійснювати особливу турботу про дітей, які не мають родини, і про дітей, що не мають достатніх коштів до існування.
За таких обставин, враховуючи викладене вище та наявні в матеріалах справи докази на підтвердження позиції позивача та відповідача, зважаючи на недоведеність обставин, на які посилається позивач, суд приходить до висновку про безпідставність заявлених позовних вимог.
Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 141, 153, 157, 159 СК України, Конвенцією ООН про права дитини, Законом України «Про охорону дитинства», ст. ст. 10, 57-61, 88, 208 - 209, 212-215 ЦПК України, суд -
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - служба у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, служба у справах дітей Гусятинської районної державної адміністрації Тернопільської області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та участі у її вихованні - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д.Г.Камбулов