Провадження № 2/520/5072/16
Рішення

іменем України

05 грудня 2016 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого-судді Прохорова П.А.

при секретарі Цвігун А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення сплаченого страхового відшкодування

встановив:

Позивач звернувся до суду з наведеним позовом до відповідача, у якому вказуючи на вину відповідача у вчиненні ДТП, в наслідок якого автомобілю ЗАЗ д.н.з. НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_2, було завдано шкоди на суму 8882,78 грн., та на відсутність у відповідача на час зазначеної дорожньо-транспортної пригоди обов'язкового полісі цивільної відповідальності перед третіми особами, в наслідок чого зазначені збитки ОСОБА_2 було відшкодовано позивачем на підставі Закону, та з такого просив суд стягнути з відповідача зазначену суму коштів у регресному порядку, та додатково компенсацію збитків в розмірі 820,00 грн., що випливають з отриманих позивачем послуг аварійного комісара щодо визначення розміру шкоди, спричиненої автомобілю ЗАЗ.

В судове засідання учасники справи не з'явились, про час та місце її розгляду повідомлені належним чином.

Представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав.

Відповідач звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, повідомив суд про визнання позовних вимог.

Виходячи з наведених обставин суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін, та зазначає про наступне.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у випадку, коли відповідач визнає заявлені до нього вимоги, суд, за наявності на таке правових підстав, ухвалює рішення про задоволення таких вимог.

При цьому відповідно до системного аналізу положень ст.ст. 10, 11, 27, 57-60 ЦПК України, сторони при вирішенні спору зобов'язані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підстави їх вимог. Саме визнання позову не є виключною підставою для ухвалення рішення про задоволення позову

Так, з матеріалів справи вбачається, що 02.09.2014 року по вул. Ак. Вільямса, 55 в м. Одесі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів, - автомобіля марки Мітсубісі д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля марки ЗАЗ д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_2.

Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль потерпілої особи, ЗАЗ д.н.з. НОМЕР_1, отримав механічні пошкодження, що підтверджується розширеною довідкою ДАІ, звітом про оцінку пошкодженого автомобіля №349/14 від 06.10.2014 року.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 11.12.2014 року про притягнення до адміністративної відповідальності відповідача за ст. 124КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 було закрито у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, тобто з нереабілітуючих підстав, що у поєднанні з визнанням відповідачем позову дає змогу дійти обґрунтованого висновку про вину вказаної особи у вчиненні зазначеного ДТП та збитках, завданих в наслідок такої події.

У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями фізичної особи майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою.

За наданими до суду відомостями цивільно-правова відповідальність відповідача перед третіми особами, в супереч вимогам Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на момент вчинення дорожньо-транспортної не була застрахована, та тому потерпіла особа звернулася до Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) з повідомлення про настання дорожньо-транспортної пригоди та заявою про виплату страхового відшкодування.

На підставі звіту № 349/14 про оцінку транспортного засобу ЗАЗ д.н.з. НОМЕР_1, позивачем був складений наказ № 2392 від 12.05.2015 року про виплату страхового відшкодування потерпілій особі.

Відповідно до норм ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 8882,78 грн., що підтверджено платіжним дорученням № 2392 від 1305.2015 року.

Також вбачається, що позивачем були понесені витрати за послуги аварійного комісара з метою визначення матеріального збитку завданого пошкодженому транспортному засобу марки ЗАЗ д.н.3. НОМЕР_1 в розмірі 820,00 грн.

Відповідно до ст. 1191 ЦК України та пункту 38.2.1 ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Так як цивільно-правова відповідність відповідача не була застрахована на момент дорожньо-транспортної пригоди, то Моторне (транспортне) страхове бюро України набуло право вимоги до відповідача після виплати страхового відшкодування.

З такого, зважаючи на те, що наведені вище фактичні обставини справи підтверджені долученими до матеріалів справи документами, а також приймаючи до уваги факт визнання відповідачем позову, суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, у випадку задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню компенсація судових витрат у розмірі 1378,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 88, 174, 208, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 3, 16, 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позовну заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення сплаченого страхового відшкодування, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (Адреса: 02000, м. Київ, Русанівський бульвар, 8, , р/р 871 в Укрексімбанку м. Києва, МФО 322313) компенсацію понесених збитків в розмірі - 9702,78 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (Адреса: 02000, м. Київ, Русанівський бульвар, 8, , р/р 871 в Укрексімбанку м. Києва, МФО 322313) компенсацію сплаченого судового збору в загальному розмірі 1378,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя П. А. Прохоров