Справа №718/2275/16-ц
Провадження №2/718/951/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2016 року Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючого судді Мізюка В.М., секретаря Безушко М.Д. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань Чернівецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Кіцманської райдержадміністрації про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон малолітньої (неповнолітньої) дитини без згоди батька

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон малолітньої (неповнолітньої) дитини без згоди батька, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 2005 року по 2014 рік, від якого у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3. Рішенням Кіцманського районного суду від 29 жовтня 2014 року шлюб між ними розірвано.

Вказує на те, що після розірвання шлюбу дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні та вихованні, а відповідач фізичним, духовним та моральним розвитком сина не займається. Посилається на те, що вона виявила бажання тимчасово виїхати за кордон для відпочинку та оздоровлення дитини, а саме у Литву, Польщу, Німеччину, Італійської Республіки, однак ОСОБА_2 безпідставно чинить перешкоди у здійсненні заходів, спрямованих на покращення здоров'я дитини, її фізичний та духовний розвиток, зокрема відмовляється надати дозвіл на виїзд малолітнього ОСОБА_3 за кордон.

Зазначає, що виїзд дитини сприятиме розширенню світогляду та добре позначиться на інтелектуальному та гармонійному розвитку, як особистості, а позиція відповідача порушує ці права дитини, а тому просила позов задовольнити.

Позивач підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити, що вбачається із поданої нею письмової заяви.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно.

Представник Служба у справах дітей не заперечувала, щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1, надавши до суду відповідну письмову заяву.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо, відповідно до положень Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Дослідивши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2, являються батьками малолітнього ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1.

Відповідно до рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 29 жовтня 2014 року №718/2397/14-ц, шлюб між сторонами по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, розірвано.

На даний час, позивачка має намір з метою оздоровлення та відпочинку поїхати з сином на період з 12 грудня 2016 року по 30 червня 2017 року в Литву, Польщу, Німеччину, Італійську Республіку. Однак отримати дозвіл відповідача на такий виїзд дитини за межі України не має можливості, оскільки останній безпідставно відмовляється його надати.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Європейської Конвенції "Про права дитини" від 20.11.1989 року, ратифікованої 27.02.1991року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Конституцією України від 28 червня 1996 року, а саме ст.33, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України. Законодавством України встановлені вимоги щодо документального оформлення виїзду дитини за кордон.

Статтею 313 ЦК України передбачено право на свободу пересування, проте дана стаття містить обмеження - фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

У частині 1 пункту 22 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженого Постановою КМУ від 27 січня 1995 р. N 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», встановлено, що виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків не перебуває у пункті пропуску через державний кордон.

Згідно ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994, оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ №231 від 31 березня 1995 року (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.

Пунктом 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України № 724 від 25 серпня 2010 року «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» передбачено, що виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків можливий за рішенням суду про надання дозволу на виїзд з України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Частиною 2 ст.155 СК України встановлено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відсутність згоди відповідача для отримання згоди порушує право дитини на можливість вільного розвитку, відпочинку та оздоровлення.

Крім цього, відповідно до п.8 ст.7 Сімейного кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків, або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Таким чином, оскільки законним шляхом отримати дозвіл батька на виїзд дитини за кордон не можливо, а дитина потребує оздоровлення, при цьому права та інтереси відповідача, як батька, не порушуються, суд вважає, що позивачу слід надати дозвіл на виїзд дитини за кордон без згоди батька.

На підставі викладеного та керуючись ст.33 Конституції України; ст.313 ЦК України, ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України»; п.3 Правил перетинання державного кордону громадянами України, що затверджені Постановою КМУ від 27.01.95 за № 57; ст.ст. 7, 155 СК України; ст.ст.10, 11, 74, 169, 197, 209, 212, 214-215, 218, ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Кіцманської райдержадміністрації про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон малолітньої (неповнолітньої) дитини без згоди батька - задовольнити.

Надати ОСОБА_1, 1983 року народження тимчасовий дозвіл на виїзд малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за кордон без дозволу (згоди) батька дитини ОСОБА_2, на період з 12 грудня 2016 року по 30 червня 2017 року до Литви, Польщі, Німеччини, Італійської Республіки.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.М. Мізюк