У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Мазур Л.М., Попович О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Національний депозитарій України», треті особи: Первинна профспілкова організація Всеукраїнської професійної спілки «Захист справедливості» публічного акціонерного товариства «Національний депозитарій України», Первинна організація Всеукраїнської професійної спілки «Захист справедливості» працівників публічного акціонерного товариства «Національний депозитарій України», Первинна профспілкова організація «Справедливий захист працівників НДУ», про стягнення сум, невиплачених премій та винагород, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Національний депозитарій України» на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 29 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 07 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року позивач звернулася до суду з даним позовом, зазначивши в його обгрунтування, що на підставі наказу № 13-к від 01 вересня 1999 року вона прийнята на посаду головного бухгалтера публічного акціонерного товариства «Національний депозитарій України» (далі - ПАТ «Національний депозитарій України»). З 02 червня 2014 року по 24 квітня 2015 року працювала на посаді директора з економіки.

Відповідно до Положення про оплату праці працівників ВАТ «Національний депозитарій України», затвердженого рішенням правління від 25 травня 2007 року № 2/12, нарахування премій працівникам здійснюється за результатами роботи в межах коштів, передбачених на преміювання у кошторисі та економії коштів на оплату праці на підставі наказів голови правління.

18 липня 2014 року нею та іншими працівниками ПАТ «Національний депозитарій України» створено дві профспілкові організації - первинна профспілкова організація Всеукраїнської професійної організації «Захист справедливості» працівників ПАТ «Національний депозитарій України» та первинна профспілкова організація Всеукраїнської професійної спілки «Захист справедливості», керівником яких вона була обрана.

Наказом № 131-к від 08 грудня 2014 року її притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 22 травня 2015 року, яке набрало законної сили, вказаний наказ визнано незаконним.

Наказом № 50-К від 24 квітня 2015 року її звільнено з роботи за п. 1 ст. 40 КЗпП України.

При проведенні розрахунку їй не було виплачено премії, а тому просила суд визнати неправомірними дії ПАТ «Національний депозитарій України» щодо позбавлення її премій за період з 01 липня 2014 року до 24 квітня 2015 року, стягнути з відповідача за вказаний період щомісячні премії в розмірі: за липень 2014 року - 13 500 гривень, серпень 2014 року - 13 500 гривень, вересень 2014 року - 2 454 гривні, жовтень 2014 року - 9 978 гривень, листопад 2014 року - 10 125 гривень, грудень 2014 року - 11 152 гривні, січень 2015 року - 6 750 гривень, лютий 2015 року - 8 775 гривень, березень 2015 року - 8 357 гривень, квітень 2015 року - 9 000 гривень, а також стягнути з відповідача на свою користь 67 500 гривень премії за ІІІ квартал 2014 року та 67 500 гривень премії за 2014 рік, а всього 228 591 гривню.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 29 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 07 липня 2016 року, позов задоволено частково.

Ухвалено стягнути з ПАТ «Національний депозитарій України» на користь ОСОБА_4 93 591 грн.

В решті позову відмовлено.

Вирішено питання про стягнення судового збору.

У касаційній скарзі ПАТ «Національний депозитарій України» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов'язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів (ст.10 КЗпП України). Положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємства, установи, організації незалежно від того, чи є вони членами професійної спілки, і є обов'язковими як для власника або уповноваженого ним органу, так і для працівників підприємства, установи, організації (ст. 9 Закону України «Про колективні договори», ст. 18 КЗпП України).

Згідно з Положенням про оплату праці працівників ВАТ «Національний депозитарій України (далі - Положення) нарахування премій працівникам здійснюється за результатами роботи в межах коштів, передбачених на преміювання у кошторисі та економії коштів на оплату праці на підставі наказів Голови правління.

Відповідно до п. п. 3.1, 3.2 Положення про оплату праці працівників ВАТ «Національний депозитарій України», затвердженого рішенням Правління № 2/12 від 25 травня 2007 року, працівникам НДУ виплачуються премії відповідно до їх особистого вкладу в загальні результати роботи в межах коштів, передбачених на преміювання в кошторисі та економії коштів на оплату праці.

Нарахування премій здійснюється за успішне виконання поточних завдань, виконання особливо важливих завдань, виконання державних програм, підсумками роботи за відповідний період, ініціативу в вирішенні статутних завдань НДУ, впровадження нових технологій.

Згідно п.3.3 Положення нарахування премії за підсумками роботи за відповідний місяць здійснюється пропорційно фактично відпрацьованому часу.

За відсутності в Положенні про оплату праці та Колективному договорі умов, за яких позивач могла бути позбавлена щомісячної премії, відсутності дисциплінарних стягнень, які за законом давали відповідачеві право на позбавлення її заохочення, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, дійшов обгрунтованого висновку про стягнення з відповідача щомісячних премій у розмірі, який відповідає фактично відпрацьованому позивачем та оплаченому часу у липні 2014 року - квітні 2015 року, за виключенням виплаченої премії у грудні 2014 року.

Разом з тим, встановивши, що відповідно до п.3.4 Положення не передбачено обов'язку адміністрації виплачувати квартальні та річні премії працівникам, суди дійшли обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача премії за ІІІ квартал 2014 року, а також премії за 2014 рік.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено порушення норм процесуального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Національний депозитарій України» відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 29 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 07 липня 2016 року залишити без змін

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Завгородня Л.М. Мазур О.В. Попович