У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Закропивного О.В., Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5, на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 24 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» (далі - ПАТ «ВТБ Банк») звернулося до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 12 березня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «ВТБ Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ВТБ Банк») та ОСОБА_4 укладено кредитний договір на суму 500 тис. доларів США зі сплатою 12,5 % річних та терміном повернення кредиту до 12 березня 2028 року.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 12 березня 2008 року між банком та відповідачем укладено договір іпотеки нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1, що належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 12 березня 2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Затварницькою І.П. за реєстровим № 916.

Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, а відповідач належним чином не виконував зобов'язання за кредитним договором.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 1 березня 2012 року стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованість за договором кредиту від 12 березня 2008 року в сумі 6 058 397 грн 36 коп.

Виконавчим листом від 28 листопада 2014 року № 2-115/2011 відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором у сумі 6 058 397 грн 36 коп.

Оскільки судове рішення не виконано, заборгованість не погашена, тому банк просив задовольнити позов.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року позовну заяву залишено без розгляду.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 24 лютого 2016 року ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та постановити нову ухвалу, якою залишити позов без розгляду.

Відповідно до п. 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 квітня 2016 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5

Відповідно до положень Глави 2 Розділу V ЦПК України Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ є судом касаційної інстанції, до якого можуть бути оскаржені рішення суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, рішення і ухвали апеляційного суду, ухвалені за результатами апеляційного розгляду, а також ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 1, 3, 4, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 20, 24, 25, 26, 27, 28, 29 частини першої статті 293 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку і ухвали апеляційного суду, якщо вони перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Отже, у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали апеляційного суду, якщо вони перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 11 травня 2016 року у справі № 6-116 цс 16, яка згідно із ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

З матеріалів касаційної скарги та справи убачається, що представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5, оскаржила у касаційному порядку ухвалу апеляційного суду про направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, яка не перешкоджає подальшому провадженню у справі, а тому не може бути предметом касаційного перегляду.

За таких обставин, касаційне провадження слід закрити, касаційну скаргу - повернути заявникові, а справу - повернути до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 324, 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5, на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 24 лютого 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, закрити.

Касаційну скаргу повернути заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Закропивний

С.Ф.Хопта

С.П. Штелик