Справа № 523/5067/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" лютого 2016 р.

Суворовський районний суд міста ОСОБА_1,в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.,

при секретарі - Шевчук М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одесі, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовними вимогами до Пасажирського АТП «ОСОБА_5В.В.», ОСОБА_4, ОСОБА_3, Пасажирського АТП ТОВ «ВІРАЖ». Під час розгляду справи за заявою представника ОСОБА_2 предявлені позовні вимоги доПасажирського АТП «ОСОБА_5В.В.», ОСОБА_4, Пасажирського АТП ТОВ «ВІРАЖ» були залишені без розгляду. В залишених на розгляді позовних вимогах до ОСОБА_3 позивач зазначила, що 25.12.2014р. навул. Миколаївська дорога в м. Одеса з вини водія ОСОБА_4, який керував транспортним засобом марки БАЗ А079.14, р/н НОМЕР_1 відбулася дорожньо-транспортна пригода внаслідок якої було пошкоджено належний їй на праві власності автомобіль марки Мерседес Спрінтер 311, р/н НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_6 Вартість матеріальної шкоди завданої належному їй автомобілю склала 56846,83 грн. на підставі висновку, за який нею було сплачено 800,00 грн. Позивач зазначає, що ОСОБА_4 керував транспортним засобом без страхового полісу та реєстраційного свідоцтва на транспортний засіб, тобто керував без достатньої правової підстави. При таких обставинах, на думку позивача, транспортний засіб марки БАЗ А079.14, р/н НОМЕР_1, який був переданий ОСОБА_4 без належного юридичного оформлення, не виходив із володіння його власника, яким є ОСОБА_3 Посилаючись на зазначені обставини позивач просить стягнути з власника джерела підвищеної небезпеки завдану матеріальну шкоду в розмірі 57646,83грн.Зазначаючи те, що пошкодження належного позивачу транспортного засобу призвело до сильних переживань, та прикладання зусиль для його відновлення, а знаходження в автомобілі під час ДТП її чоловіка, - ОСОБА_6, який отримав тілесні ушкодження,а стан його здоровя на даний час погіршився, позивач вважає, що їй було завдано моральну шкоду, розмір якої вона оцінює в 40 000,00 грн. Дані обставини стали підставою для звернення до суду.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні предявлені позовні вимоги підтримав, просить задовольнити.

ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_7 предявлені позовні вимоги не визнали в повному обсязі та зазначили, що належний ОСОБА_3 автобус марки БАЗ А079.14, р/н НОМЕР_1 у грудні 2014р. був переданий на ремонт до станцій технічного обслуговування з метою подальшого перевезення пасажирів по маршрутам у м. Одесі. Всі питання щодо передачі транспортного засобу до ремонту та наступної його експлуатації вирішував її чоловік, - ОСОБА_8 за довіреністю. Позивач зазначає, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу постійно знаходилось в автобусі. ОСОБА_4 самовільно взяв автобус і під час його керування скоїв ДТП. В звязку з чим, на думку відповідача, саме він і повинен відповідати перед позивачем за завдану шкоду. Посилаючись на зазначені обставини просять відмовити в задоволені позовних вимог.

Залучений до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог, з ініціативи суду,ОСОБА_4 у судове засідання не зявився без поважних на те причин. Згідно поштового повідомлення ОСОБА_4 за місцем своєї останній реєстрації: Львівська область, Стрийський район, с. Угерсько, б.10/1 непроживає. В звязку з чим, згідно ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається, що судовий виклик вручений належним чином.

Суд, заслухавши представників сторін, допитавши свідка, вивчивши матеріали цивільної справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 25.12.2014р. о 17.00 годині ОСОБА_9 керуючи транспортним засобом марки БАЗ А079.14, р/н НОМЕР_1, рухаючись по вулиці Миколаївська дорога в м. Одесі не дотримався безпечної дистанції внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки Мерседес Спрінтер, р/н НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_6, після чого автомобіль марки Мерседес Спрінтер, р/н ВН1022ЕРздійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_3.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 12.02.2015р. (справа №520/920/15-п), яка набуло законної сили, було вставлено, що 27.01.2015р. о 17.00г. дійсно відбулося дорожньо-транспортна пригода на вул. Миколаївська дорога, в м. Одесі, яка була вчинена з вини ОСОБА_4 Дані обставини мають преюдиційне значення для розгляду даної справи (ч.4 ст.61 ЦПК України).

Причиною дорожньо-транспортної пригоди стало порушення п.13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001р. з боку водія автомобіля НОМЕР_4 ОСОБА_9

Крім того, на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №555421 від 25.12.2014р. інспектором ДПС було складено постанову ПС1 №617026 від 25.12.2014р. якою ОСОБА_4 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП. Підставою притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності стала відсутність у ОСОБА_4 під час керування автобусом та скоєння ДТП свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та полюсу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відсутність вказаних вище документів під час керування автобусом підтвердив сам ОСОБА_4 у своїх поясненнях зазначених в протоколі АП1 №555421 від 25.12.2014р.

Під час скоєння ДТП транспортні засоби марки БАЗ А079.14, р/н НОМЕР_1 та Мерседес Спрінтер, р/н ВН 1022ЕР не мали полюсів обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Розмір матеріальної шкоди завданої транспортному засобу марки Мерседес Спрінтер, р/н НОМЕР_2 складає 56846,83 грн. та підтверджується висновком № 181-03-15 від 20.02.2015р. За проведене дослідження позивачем було сплачено 800,00 грн. Загальна сума завданої матеріальної шкоди складає 57 646,83 грн.

Правовідношення, які виникли між сторонами по справі регулюються главою 82 ЦК України «Відшкодування шкоди», зокрема ст. ст.1666, 1167, 1187, 1188 ЦК України.

Так, згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.Відповідно до пункту 1 ч.1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.Тобто, за загальним правилом шкода завдана майну фізичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала.

При цьому, слід зазначити, що особа повинна нести відповідальність за завдання шкоди, якщо вона на законній підставі використовує такий транспортний засіб, а саме під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).

Встановлені судом обставини, та представлені сторонами докази вказують на те, що дії ОСОБА_4 при завдані шкоди транспортному засобу належного на праві власності ОСОБА_2 є неправомірними, між ними та завданою шкодою є безпосередній причинний звязок. Відтак, завдану ОСОБА_2 шкоду повинен відшкодувати саме ОСОБА_4 Проте, позовні вимоги предявлені до ОСОБА_4 ухвалою суду були залишені без розгляду за заявою представника позивача незважаючи на розяснення суду про наслідки такого клопотання. Суд, в свою чергу, виходячи зі змісту ст.33 ЦПК України, без відповідного клопотання позивача позбавлений права на залучення до участі у справі в якості співвідповідача іншої особи, або проводити заміну первісного відповідача на належного. Суд в даному випадку, з власної ініціативи, вирішив питання про залучення ОСОБА_4 до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог (ст. 35 ЦПК України).

Разом з тим, суд вважає, що у виниклих правовідносинах часткову відповідальність за завдану шкоду повинна також нести ОСОБА_3 з наступних підстав.

Як було розяснено у Постанові Пленуму ВССУ №4 від 01.03.2013р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, не відповідає за шкоду, завдану цим джерелом, якщо доведе, що воно вибуло з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб (наприклад, у разі незаконного заволодіння транспортним засобом), внаслідок непереборної сили (наприклад, у разі стихійного лиха), а не з його вини.

Особи, які вчинили ці протиправні дії (неправомірно заволоділи транспортним засобом, механізмом або іншим об'єктом), відшкодовують шкоду на загальних підставах цивільно-правової відповідальності особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки. Коли цьому сприяла недбалість її власника або володільця (не була забезпечена належна охорона тощо), відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, може бути покладено на особу, яка неправомірно заволоділа цим джерелом, і на його власника або володільця у частці відповідно до ступеня вини кожного з них, з урахуванням обставин, що мають істотне значення (частина четверта статті 1187 ЦК).

Так, ОСОБА_3, яка за її згодою була допитана у судовому засіданні в якості свідка, показала, що автобус марки БАЗ А079.14, р/н НОМЕР_1 вона передала на станцію технічного обслуговування. Разом з тим, будь-яких належних доказів (договір підряду, оренди, зберігання тощо), які б підтверджували передачу автобуса на ремонт чи відповідальне зберігання до інших осіб ОСОБА_3 суду не представила. Суд вважає, що залишаючи належний їй на праві власності транспортний засіб, який в свою чергу є джерелом підвищеної небезпеки, без належної охорони, ОСОБА_3 допустила недбалість, що фактично сприяло заволодінню автобусом ОСОБА_4, який в наступному допустив зіткнення, а як наслідок завдання шкоди позивачеві. Оцінюючі недбалі дії власника автобуса ОСОБА_3,які сприяли наступним неправомірним діям ОСОБА_4, які призвели до завдання шкоди, суд вважає, що з урахуванням ступеня вини слід визначити частку відповідальності кожного з них, яку встановити у відсотковому відношенні, як 30 на 70 відсотків. Отже, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 слід стягнути завдану внаслідок ДТП матеріальну шкоду в розмірі 17294,04 грн. (57646,83грн. х 30% / 100%).

Всі інші заперечення відповідача та її представника суд відхиляє, як такі, що не ґрунтуються на вимогах закону.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичної особі неправомірними, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Виходячи з моральних страждань перенесених ОСОБА_2, які виразилися в порушені звичайного устрою її життя, прикладення додаткових зусиль відносно відновлення транспортного засобу належного їй на праві власності, враховуючи принцип виваженості, розумності та справедливості, суд вважає можливим частково задовольнити вимоги стягнувши з ОСОБА_3 на її користь 1000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди. Інші обґрунтування моральної шкоди, які заявляла ОСОБА_2 не заслуговують на увагу оскількина думку позивача були завдані її чоловікові, який в свою чергу не звертався до суду з відповідними вимогами.

Згідно ст. 88 ЦПК України, суд пропорційно задоволеним позовним вимогам стягує з відповідача судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 182,90грн.

Керуючись ст.ст. 10,11,57,63,64,66,88,209,212-215,218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальну шкоду в розмірі 17 303,05 гривень, моральну шкоду в розмірі 1000,00 гривень, судові витрати в розмірі 183,03 гривень.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом под ачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення суду.

Суддя