№2/760/1170/16
У Х В А Л А

21 жовтня 2016 року Солом'янський районний суд м.Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

при секретарі Семененко А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за:

- первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення коштів;

- зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_1 про витребування майна та про скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про державну реєстрацію прав власності на об'єкти нерухомого майна, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_5, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Куликовська Тетяна Вікторівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Белугіна Венера Леонідівна, Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві, Головне управління Держгеокадастру у м. Києві;

- самостійними вимогами третьої особи ОСОБА_4 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання дійсним договору та визнання недійсним договору,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 з вимогами про визнання попереднього договору дійсним, визнання права власності на об'єкти нерухомого майна.

В подальшому Позивач неодноразово змінював предмет та підстави заявлених вимог, і в останній редакції позову від 03.02.2105р. просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь суму в загальному розмірі 3600000 гривень за невиконання умов попереднього договору.

13 травня 2015 року у справу вступила третя особа ОСОБА_4, яка заявила вимоги до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вимоги про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 31.12.2014 та визнання недійсними договорів купівлі- продажу житлового будинку від 16.05.2012р. та земельної ділянки від 289.06.2012р.

18 лютого 2016 року ОСОБА_3 заявив зустрічний позов до ОСОБА_4 та ОСОБА_1 про витребування від ОСОБА_4 житлового будинку та земельної ділянки, а також про скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про державну реєстрацію прав власності на об'єкти нерухомого майна.

Справа неодноразово призначалась до розгляду у 2016 році: на 24.02.2016р., 28.04.2016р., 18.07.2016р. та 21.10.2016р.

У жодне із зазначених засідань третя особа ОСОБА_4 чи її представник не з'явились, до початку судових засідань, призначених на 18.07.2016р. та на 21.10.2016р. від них надійшли клопотання про відкладення розгляду справи з посиланням на поважні причини.

Крім того, в останні три судових засідання до суду не з'явився Позивач та його представник, які про розгляд справи повідомлялись шляхом направлення судових повісток на адресу представника, вказаною ним у позові.

Відповідно до положень ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Згідно з відмітками листоноші адресату ОСОБА_9 неодноразово були залишені повідомлення про наявність поштової кореспонденції, проте представник Позивач так і не з'явився за судовою повісткою у відділення зв'язку, з чого суд робить висновок про те, що у зазначений період часу представник за вказаною ним у позові адресою не знаходився (не проживав), а тому він вважається повідомленим про розгляд справи.

Згідно з ч.2 ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Справа перебуває в провадженні суду протягом кількох років, і у зв'язку зі зловживанням сторонами своїми процесуальними правами суд неодноразово вимушений відкладати її розгляд.

Відповідно п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, зокрема, у разі повторної неявки позивача, належним чином повідомленого, якщо від нього не надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність. Таким чином, поважність причин повторної неявки Позивача у судове засідання не є предметом дослідження судом, оскільки сам факт неявки є достатньою підставою для настання наслідків, передбачених п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України.

З огляду на викладені обставини, враховуючи повторну неявку Позивача (представника) а також Третьої особи (представника) в судові засідання, які про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, а розгляд справи у їх відсутність є неможливим, суд приходить до висновку про залишення первісної позовної заяви, а також заяви третьої особи з самостійними вимогами без розгляду.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення коштів залишити без розгляду.

Позовну заяву третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_4 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання дійсним договору та визнання недійсним договору залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: