У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоДемяносова М.В.,
суддів: Іваненко Ю.Г., Ситнік О.М.,
Маляренка А.В., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК-ЛТД» до ОСОБА_6 про визнання договору оренди землі поновленим та зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЛТД» на рішення Володарського районного суду Київської області від 27 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 06 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК ЛТД» (далі - ТОВ «ФК ЛТД») звернулося до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 07 серпня 2009 року між ОСОБА_6, як орендодавцем, та ТОВ «ФК ЛТД», як орендарем, було укладено типовий договір оренди землі. 15 листопада 2012 року між сторонами було укладено договір про внесення змін та доповнень до договору оренди земельної ділянки. Рішенням Володарського районного суду Київської області від 08 червня 2015 року вказаний договір про внесення змін та доповнень до договору оренди землі визнано недійсним, про що у державному реєстрі вчинено запис від 28 грудня 2012 року. Позивач вказував, що в період з 26 жовтня 2009 року по 26 жовтня 2014 року він користувався спірною земельною ділянкою відповідно до укладеного договору та ним було виконано всі обов'язки за договором і лише після ухваленого судового рішення йому стало відомо про обов'язок укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди.

09 червня 2015 року ТОВ «ФК ЛТД» направило цінний лист на адресу відповідача з повідомленням про поновлення договору оренди землі разом з примірниками додаткової угоди про поновлення договору оренди, яким просили ОСОБА_6 підписати та надіслати на протязі 3-х робочих днів з моменту отримання даного листа, на поштову адресу товариства всі три примірники додаткової угоди про поновлення договору оренди для проведення державної реєстрації, а після проведення державної реєстрації, ТОВ «ФК ЛТД» зобов'язалося один примірник додаткової угоди про поновлення договору оренди передати відповідачу. 26 червня 2015 року до позивача від ОСОБА_6 надійшла відповідь, у якій останній вимагав припинити дії ТОВ «ФК ЛТД» щодо користування належною йому земельною ділянкою, що позивач трактує як відмову в укладенні додаткової угоди про поновлення договору, зазначаючи, що таким чином відповідач умисно зволікав в період з 26 листопада 2014 року по 06 липня 2015 року з укладенням додаткової угоди про поновлення договору оренди, а з 26 червня 2015 року відмовився від її укладення.

Враховуючи наведене, позивач просив суд визнати типовий договір оренди земельних ділянок загальною площею 2,862 га (2,565 га і 0,297 га) від 07 серпня 2009 року, укладений між ТОВ «ФК ЛТД» та ОСОБА_6, поновленим на той самий строк на тих самих умовах, які були передбачені договором та зобов'язати відповідача вчинити дії щодо укладення з ТОВ «ФК ЛТД» додаткової угоди про поновлення договору оренди земельних ділянок загальною площею 2,862 га (2,565 га та 0,297 га) від 07 серпня 2009 року.

Рішенням Володарського районного суду Київської області від 27 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 06 жовтня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ «ФК ЛТД», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_7 від 23 листопада 2015 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано цивільну справу.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 червня 2016 року справу призначено до судового розгляду.

Розпорядженням керівника апарату Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 вересня 2016 року № 232/0/32-16 призначено повторний автоматичний розподіл справ у зв'язку з відставкою судді ОСОБА_7., у результаті чого 10 жовтня 2016 року зазначену справу передано судді-доповідачу Ситнік О.М.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши доводи касаційної скарги, вважає, що касаційна скарга має бути задоволена частково.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За вимогами ст. ст. 213, 214, 316 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Вказані вимоги судами не дотримано.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, керувався тим, що відповідач належним чином, у місячний строк, з моменту набрання рішення суду від 08 червня 2015 року законної сили, повідомив позивача про свої заперечення щодо поновлення договору оренди, тому позивач безпідставно посилається на ст. 33 Закону України «Про оренду землі», як на підставу задоволення своїх позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 є власником земельних ділянок загальною площею 2,862 га (2,565 га та 0,297 га), які розташовані на території Тарганської сільської ради Володарського району Київської області.

07 серпня 2009 року між ОСОБА_6 та ТОВ «ФК ЛТД» було укладено типовий договір оренди землі строком на 5 років з моменту підписання та його державної реєстрації, яка відбулася 26 жовтня 2009 року.

05 листопада 2012 року між сторонами укладено договір про внесення змін та доповнень до договору оренди землі від 07 серпня 2009 року, відповідно до якого, зокрема, було погоджено встановити строк дії договору оренди землі на 15 років.

Рішенням Володарського районного суду Київської області від 08 червня 2015 року, яке набрало законної сили 19 червня 2015 року, вказаний договір про внесення змін та доповнень до договору оренди землі визнано недійсним.

09 червня 2015 року ТОВ «ФК ЛТД» направило на адресу відповідача цінний лист з повідомленням про поновлення договору оренди землі разом з примірниками додаткової угоди про поновлення договору оренди, яким просили ОСОБА_6 підписати та надіслати на протязі 3-х робочих днів з моменту отримання даного листа, на поштову адресу товариства всі три примірники додаткової угоди про поновлення договору оренди для проведення державної реєстрації, а після проведення державної реєстрації, ТОВ «ФК ЛТД» зобов'язалися один примірник додаткової угоди про поновлення договору оренди передати відповідачу.

26 червня 2015 року до позивача від ОСОБА_6 надійшла відповідь, датована 19 червня 2015 року, в якій останній заперечував проти поновлення договору оренди землі з ТОВ «ФК ЛТД».

Згідно із п. 8 типового договору оренди земельної ділянки від 07 серпня 2009 року для того, щоб поновити строк дії договору орендар зобов'язаний надіслати письмове повідомлення про такий намір за 90 днів до закінчення строку дії договору.

Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду України від 23 березня 2016 року у справі № 6-146цс16, частинами першою-п'ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у встановлений цим договором строк, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Таким чином, відповідно до положень статті 33 Закону України «Про оренду землі» реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Отже, для застосування частини першої статті 33 цього Закону та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди землі необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив про наявність заперечень щодо поновлення договору та своє рішення.

З рішення Володарського районного суду Київської області від 08 червня 2015 року вбачається, що 19 травня 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ТОВ «ФК ЛТД» про визнання недійсними доповнень до договору оренди землі від 07 серпня 2009 року, а заяву про свою незгоду про продовження користування його земельною ділянкою ТОВ «ФК ЛТД» направлено ним 26 червня 2015 року, тобто після визнання судом недійсним договору про внесення змін до договору оренди.

Зазначені обставини судами у даній справі не перевірені. Однак має значення в контексті ст. 33 Закону України «Про оренди землі», оскільки орендар мав зареєструвати договір про доповнення до договору оренди, тому його дії в контексті вимог цієї статті Закону мають розглядатися з урахуванням наслідків розгляду справи за позовом ОСОБА_6, тобто після того, як стало відомо про закінчення строку дії договору і відсутність узгодженого доповнення до договору оренди. При цьому орендодавець знав про відсутність доповнень і мав діяти відповідно до ст. 33 Закону України «Про оренди землі» з урахуванням строку закінчення договору оренди землі − 07 серпня 2014 року.

Всі ці обставини судами попередніх інстанцій не перевірені та у повному обсязі не з'ясовані, що призвело до передчасно висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, тому судові рішення мають бути скасовані з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК-ЛТД» задовольнити частково.

Рішення Володарського районного суду Київської області від 27 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 06 жовтня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.В. Дем'яносов
Судді: Ю.Г. Іваненко
А.В. Маляренко
О.М. Ситнік
О.В. Ступак