Справа № 720/1991/16-ц
Провадження:2/720/992/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2016 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі головуючого судді Вівчар Г.А.,

за участю: секретаря судового засідання Єфтемій О.М.,

сторін по справі: позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новоселиця справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,

- про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі на утримання малолітньої дитини, суд,

встановив:

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання доньки, посилаючись на те, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі та від спільного шлюбу має доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні.

З грудня 2015 року вони не проживають разом як подружжя, з цього ж часу відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання доньки, не цікавиться та не приймає особистої участі у її вихованні, не піклується про стан здоровя, фізичний та духовний розвиток дитини. Добровільно кошти не надає на утримання доньки, що й стало підставою звернення до суду позивачки з даним позовом.

Позивачка вважає, що обовязком відповідача відповідно до ст. 180 СК України є приймати участь в матеріальному утримані доньки, тому вона просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісяця до її повноліття, оскільки на даний час як відомо позивачці відповідач офіційно не працює, однак має дорогий автомобіль, працює по найму та має мінливий і не регулярний дохід, що не дає можливість визначити розмір частки від його заробітку, а тому просить суд стягнути з нього аліменти на утримання доньки в розмірі 1500 гривень щомісяця до повноліття.

В судовому засіданні позивачка підтримали позов в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали частково. Відповідач додатково суду пояснив, що він визнає свій обовязок сплачувати аліменти на утримання доньки, але на даний час офіційно не працює, постійного прибутку не має, а також він проживає разом з батьками, погоджується на сплату аліментів на утримання доньки в розмірі 500 гривень щомісяця.

Суд оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач по справі є батьком малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Дитина знаходиться на утриманні позивачки, що підтверджується довідкою № 1184 від 03 листопада 2016 року виданою Маршинецькою сільською радою Новоселицького району Чернівецької області.

З довідки №791 Строїнецької сільської ради Новоселицького району вбачається, що ОСОБА_2 проживає на території села без реєстрації, з довідки Новоселицького районного центру зайнятості №1024 вбачається, що на обліку не перебував та перебуває, як безробітний.

Дитина на диспансерному обліку в лікарні не перебуває.

Відповідач як батько зобовязаний приймати участь в утриманні своєї неповнолітньої доньки на рівні із матірю.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Статтею 184 СК України встановлено, що якщо платник аліментів має не регулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, або у твердій грошовій сумі. Положення ст.181 СК України відповідають вимогам, передбаченим статтями 183, 184 цього Кодексу. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у п. 17 встановлено, що за відсутності згаданої домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

При визначенні розміру аліментів суд у відповідності до вимог ст. 182 СК України враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Заявляючи вимогу про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі позивачка зазначила, що відповідач зобовязаний на рівні із нею матеріально забезпечувати дитину, однак не надала суду належних та допустимих доказів того, що відповідач має мінливий дохід або частину доходу отримує в натурі або дохід який неможливо визначити.

Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Суд враховуючи, що позивачка не надала суду належні та допустимі докази про заробіток відповідача, а тому пояснення позивачки в частині доходів відповідача не приймає до уваги.

Суд визначаючи розмір аліментів які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, виходить з існуючого на день розгляду справи мінімального розміру прожитковому мінімуму для дітей відповідного віку з врахуванням принципу справедливості і обовязку обох батьків приймати участь в утриманні дитини і суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 765 гривень на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 до її повноліття.

Суд, визначаючи час з якого слід присудити аліменти на дитину, приймає до уваги, що позовна заява подана до суду 10 листопада 2016 року, а відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів, суд допускає до негайного виконання в межах місячного платежу.

Суд вважає, що відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп., підлягають стягненню з відповідача.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 10,59,60,61,84,85,88,208-218, ЦПК України,ст.ст. 84,180, 181, 182, 183, 184,191 СК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути аліменти з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 на утримання ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 765 грн. (сімсот шістдесять пять грн.) на дитину на місяць починаючи з 10.11.2016 року до повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошевій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнути судовий збір з ОСОБА_2 в сумі 551 грн. 20 коп. на рахунок Новоселицького районного суду: (/Код ЄДРПОУ суду 02885669, УДК у Новоселицькому районі, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 23246028, Банк отримувача ГУДКУ у Чернівецької області, Код Банку отримувача (МФО) 8561135, №доходного рахунку щодо сплати судового збору 0157, код класифікації доходів бюджету 22030001/.)

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через місцевий Новоселицкий районний суд в 10-денний строк з дня проголошення.

Суддя: Вівчар Г.А.