Справа №601/1023/15-ц
Провадження № 2/601/91/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2016 року Кременецький районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Білосевич Г.С.,

при секретарі Васільєвій О.М.

за участю представника позивача відповідача ОСОБА_1

представника відповідача позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кременець цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання недійсним договору поруки,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд із позовом про стягнення з відповідача суми заборгованості за договором кредиту та судових витрат по справі.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та пояснив, що 23 січня 2008 року між ВАТ Універсал Банк, правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № ВL 1672. Згідно даного договору ОСОБА_4 отримала в банку кредит в сумі 150 000 доларів США, який зобовязалася погасити і сплатити за його користування проценти в розмірі 11,5% річних. Відповідно до п. 1.2.2 Кредитного договору позичальник зобовязався погашати заборгованість по кредиту згідно графіка платежів (Додаток № 1 до Кредитного договору) в останній робочий день, що передує 01 числу кожного календарного місяця строку кредитування, але в будь-якому випадку не пізніше 01.01.2033 року. 25 березня 2010 року була укладена Додаткова угода № 1 згідно якої сторони дійшли згоди та встановили нову процентну ставку за користування кредитними коштами , а саме: з 25.03.2010 року встановлена процентна ставка на рівні 3,33% річних, а у разі виникнення у позичальника прострочення по сплаті заборгованості по кредиту в період з 01.04.2010 року по 01.03.2012 року - п. 1.3.2.1 цієї Додаткової угоди № 1 втрачає чинність, а позичальник зобовязується сплачувати банку відсотки за користування кредитом в розмірі 13,5% річних, при цьому п.2.1 Додаткової угоди № 1 сторони підтвердили правомірність нарахування позивачем процентів в період з 26.08.2008 року по 24.03.2010 року за відсотковою ставкою 13.5% річних. 03 жовтня 2011 року укладена Додаткова угода № 3 до Кредитного договору, п. 1.3.2. якої за користування кредитом в межах встановленого строку кредитування встановлюються наступні процентні ставки: з 03.10.2011 року в розмірі 6,5% річних, з 01.04.2012 року на рівні 10% річних. 24 травня 2012 року згідно умов Додаткової угоди № 5 до Кредитного договору, сторони договору домовились про наступні розміри та періоди застосування процентних ставок, а саме: з 24.05.2012 року в розмірі 8% річних, а починаючи з 01.11.2012 року на рівні 11% річних. 27 листопада 2013 року Додатковою угодою № 6 до Кредитного договору, сторони договору внесли зміни та встановили за користування кредитними коштами у межах строку кредитування нові розміри відсоткових ставок, а саме: з 27.11.2013 року в розмірі 9,5% річних, разом з тим сторони домовились, у разі виникнення прострочення термінів сплати процентів в період з 01.01.2013 року по 31.10.2014 року, за користування кредитними коштами встановлюється процентна ставка на рівні 19 % річних. Згідно Додаткової угоди № 8 до Кредитного договору від 23 квітня 2014 року сторони договору змінили та встановили нові розміри процентних ставок за користування кредитним коштами, а саме: з 23.04.2014 року в розмірі 6% річних, з 01.07.2014 року на рівні 9,5% річних, починаючи з 01.10.2014 року встановлена процентна ставка в розмірі 14,5% річних, а за користування кредитним коштами понад строк, та/або прострочення термінів сплати процентів встановлюється підвищена процентна ставка на рівні 29% річних. У порушення умов Кредитного договору, ОСОБА_4 не виконала належним чином умови даного договору, внаслідок чого утворилась кредитна заборгованість. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_3 укладено договір поруки від 27.11.2013 року. Згідно умов даного договору відповідач зобовязався перед позивачем відповідати за невиконання зобовязання ОСОБА_4, що виникли за кредитним договором № ВL 1672 від 23 січня 2008 року в повному обсязі. Відповідальність боржника та поручителя є солідарною. Крім того, п.2.1 Договору поруки передбачено, що у випадку невиконання Боржником зобовязань за кредитним договором позивач має право предявити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які є обовязковим до виконання. 12 жовтня 2014 року відповідачу направлена письмова вимога про сплату простроченої заборгованості за кредитним договором від 03.10.2014 року, однак відповідач не відреагував на звернення. Станом на 24.03.2015 року прострочена заборгованість по кредитному договору становила 25 939,15 доларів США, з яких: 1 532,41 доларів США сума простроченої заборгованості по сумі кредиту; 24 406,74 доларів США сума простроченої заборгованості по відсоткам. Оскільки відбулося прострочення повернення чергової частини позики, позивач вимагає сплати частини кредиту, яка стягується достроково в сумі 146 612,02 доларів США. Тому сума кредитної заборгованості позичальника становить 172 594, 12 доларів США, в тому числі: заборгованість по сумі кредиту 148 144,43 долари США в т.ч. 1 532,41 доларів США; сума простроченої заборгованості по відсотках - 24 406,74 доларів США та підвищені відсотки 42,95 доларів США. Представник позивача просить суд стягнути з відповідача 172 594, 12 доларів США кредитної заборгованості та судові витрати по справі на користь ПАТ Універсал Банк. Проти зустрічного позову заперечив повністю, оскільки розміри відсоткових ставок за користування кредитними коштами змінювались неодноразово на підставі додаткових угод. Сторони підтвердили, що порукою забезпечуються також розміри зобовязань, які можуть бути змінені відповідно до умов основного договору, на що поручитель ОСОБА_3 підписанням спірного договору поруки, надав свою безумовну та безвідкличну згоду, розуміючи, що внаслідок змін умов основного договору може збільшитись обсяг його відповідальності. Окрім того, 21 жовтня 2015 року заочним рішенням Кременецького районного суду задоволені в повному обсязі позовні вимоги ПАТ «Універсал Банк» та стягнуто солідарно суму заборгованості за кредитним договором № ВL1672 від 23.01.2008 року в розмірі 172 594,12 доларів США з позичальника ОСОБА_4 та другого поручителя за тим самим кредитним договором ОСОБА_5.

ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою про визнання недійсним договору поруки від 27.11.2013 року.

В судовому засіданні представник ОСОБА_6 подану заяву підтримав та пояснив, що оскільки порука є похідною від основного зобовязання, то умови основного зобовязання, які описані у договорі поруки, не можуть відрізнятися від зобовязань, що викладенні в основному договорі. Однак розміри процентних ставок відрізняються, так у кредитному договорі зазначено розмір процентної ставки - 11,5% річних, а в договорі поруки 14,5% річних, що суперечить ст. 553 ЦК України. Так укладення спірного договору поруки відбулося без додержання вимог, встановлених ст. 203 ЦК України. Також, у кредитному договорі, що укладений між ОСОБА_4 та банком не встановлено строку кредитування і позивачем не представлено доказів (первинні бухгалтерські документи), які підтверджують заборгованість по кредитному договору станом на день виконання розрахунку. Тому представник ОСОБА_3 просить визнати недійсним договір поруки від 27.11.2013 року, який укладений між сторонами. Окрім того, представник ОСОБА_3 вважає, що позовна заява, що подана банком не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України ( не зазначено засобів звязку відповідача та не вказано дати подання позову), а тому не підлягає розгляду судом.

ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, хоча про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Причини її неявки суду невідомі.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно кредитного договору № ВL1672 від 23.01.2008 року, укладеного між ВАТ Універсал Банк та ОСОБА_4, остання отримала в банку кредит в сумі 150 000 доларів США, який зобовязалася повернути у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту і сплатити за його користування проценти в розмірі 11,5% річних.

Рішенням Кременецького районного суду від 21 жовтня 2015 року, що залишено без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 01 березня 2016 року, стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАУ «Універсал Банк» суму заборгованості за кредитним договором № ВL1672 від 23.01.2008 року в розмірі 172 594,12 доларів США.

Згідно розрахунку заборгованості, виданої ПАТ Універсал Банк станом на 24.03.2015 року сума кредитної заборгованості ОСОБА_4 складає 172 594, 12 доларів США, а саме: заборгованість по сумі кредиту 148 144,43 долари США, в тому числі прострочена заборгованість по сумі кредиту 1 532,41 долари США; сума простроченої заборгованості по відсотках - 24 406,74 доларів США та підвищені відсотки 42,95 доларів США.

Згідно договору поруки від 27 листопада 2013 року та додаткової угоди від 23 квітня 2014 року, що укладені між ПАТ «Універсал Банк», який є правонаступником ВАТ «ОСОБА_7 банк» та ОСОБА_3, поручитель ОСОБА_3, зобовязуються перед Кредитором відповідати за виконання ОСОБА_4 всіх її зобовязань за кредитним договором від 23.01.2008 року за № ВL1672, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

Пунктом 1.3. даного договору поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за усіма зобовязаннями останнього за Основним договором, включаючи повернення основної суми боргу ( в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісії, винагороди/плати, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами Основного договору. Поручитель та кредитор ознайомлені та погоджуються з умовами Основного договору стосовно:

- розміру зобовязань, що забезпечуються порукою відповідно до цього Договору, розуміючи при цьому можливість зміни розміру зобовязань у випадках, передбачених умовами Основного договору,

- факту, що порукою за цим Договором забезпечуються також і розміри зобовязань, які можуть бути змінені відповідно до умов Основного договору.

Кожна сторінка вищезазначеного договору поруки та додаткової угоди до даного договору підписана поручителем ОСОБА_3, що є належним доказом його згоди із умовами даних договорів.

03.10.2014 року відповідачу направлено письмову вимогу банку про сплату заборгованості, що утворилась у звязку із невиконанням позичальником зобовязань за кредитним договором № BL1672 від 23.01.2008 року, що стверджується вимогою.

ПАТ Універсал Банк є правонаступником усіх прав та обовязків ВАТ ОСОБА_7.

Так, свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи, виданим ПАТ Універсал Банк 08.07.2009 року, передбачено підставу його заміни внаслідок зміни найменування юридичної особи. Витягом із статуту ПАТ Універсал Банк підтверджується факт правонаступництва ПАТ Універсал Банк всіх прав та обовязків ВАТ Універсал Банк.

Відповідно до ч.3 ст. 60 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Кременецького районного суду від 21 жовтня 2015 року, що набрало законної сили, встановлено, що ОСОБА_4 не виконала умови договору та допустила заборгованість по кредитному договору № BL1672 від 23.01.2008 року, який забезпечений порукою.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням ), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч.1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 не виконала умови договору та допустила заборгованість по кредитному договору № BL1672 від 23.01.2008 року, який забезпечений порукою, за якою ОСОБА_3 поручився перед кредитором за виконання ОСОБА_4 усіх її зобовязань перед кредитором, що виникли за даним договором, тому суд вважає, що заборгованість по даному кредитному договору підлягає стягненню із відповідача ОСОБА_3

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін на інших осіб, що беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставин, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано ст. 10 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст.122 ЦПК України, суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відкриваючи провадження по даній справі суддею не встановлено підстав для залишення даного позову без руху.

Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст. 203 ЦК України.

ОСОБА_3 та його представником не представлено доказів, а судом не встановлено фактів недійсності правочину: договору поруки від 27.11.2013 року, а тому суд приходить до висновку, що предявлений ОСОБА_3 зустрічний позов задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 122, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК ст.ст. 215, 526, 543, 554, 1049, 1050 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства «ОСОБА_7 банк» ( 04114 м. Київ вул. Автозаводська, 54/19, ) 172 594 ( сто сімдесят дві тисячі пятсот девяносто чотири) долари США 12 (дванадцять) центів заборгованості за кредитним договором № ВL1672 від 23.01.2008 року.

Стягнути із ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства «ОСОБА_7 банк» ( 04114 м. Київ вул. Автозаводська, 54/19, ) судовий збір в сумі 3 775 ( три тисячі сімсот сімдесят пять ) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Відмовити в задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання недійсним договору поруки.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Кременецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: