Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
судова палата з розгляду цивільних справ
Суддя 1-ї інстанції Дацюк О.І. Суддя доповідач Бондар М.С
Є.у.№336/8590/15
24 березня 2016 року Справа № 22ц/778/1058/16
У Х В А Л А

Іменем України

Коллегія судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючий - суддя: Бєлка В.Ю., судді: Онищенко Е.А., Бондар М.С.

секретар - Книш С.В.

при участі: прокурора - адвоката -

____________________________________________________________________________________________

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за

апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 24.12.2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення заробітної плати, -

в с т а н о в и л а

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі-Підприємство) про стягнення заробітної плати (який згодом уточнив), зазначаючи, що на підприємстві відповідача він працював на посаді начальника Запорізького загону воєнізованої охорони та на підставі наказу від 23.03.2000 року мав право на надбавку за високі досягнення у роботі у розмірі 20% посадового окладу. 18 липня 2000 року за погіршення показників праці йому зменшений розмір згаданої надбавки до 15%. За наказом від 27.12.2000 року був звільнений з роботи на умовах п.3 ст.40 КЗпП, а з 27.01.2001 року поновлений на роботі за рішенням суду від 18.07.2001 року. Після поновлення на роботі відповідач здійснив йому виплату заробітної плати, виходячи з 15% надбавки до посадового окладу. Тому прохав стягнути на його користь недоплати по заробітній платі з липня 2000 року по 18.07.2001 року у сумі 1790 грн. 49 коп.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 24.12.2015 року позов відхилено.

В апеляційній скарзі заявник покликав скасувати судове рішення і ухвалити нове рішення про задоволення заявлених вимог, посилаючись на його необґрунтованість та порушення судом норм процесуального права й матеріального права.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палаті з цивільних справ апеляційного суду дійшла до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК суд апеляційної інстанції відхиляє скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що позивач працював на посаді начальника Запорізького загону воєнізованої охорони на підприємстві відповідача.

Працівникам Підприємства, в тому числі і заявнику, встановлена надбавка за високі досягнення у роботі у розмірі 20% посадового окладу.

18 липня 2000 року, за погіршення показників праці позивачу за наказом № 211/Н від 18.07.2000року зменшений розмір згаданої надбавки до 15%. Про наявність зазначеного рішення працівник був повідомлений. Будь-яких правових заходів, які б ставили під сумнів зазначений наказ позивач не вживав (а.с.7,11).

27 січня 2000 року ОСОБА_1 був звільнений з роботи, а за рішенням суду від 18.07.2001 року поновлений на роботі на займаній посаді.

За останнім наказом Підприємства від 10.07.2002 року ОСОБА_1 був звільнений з роботи за систематичне невиконання без поважних причин трудових обов'язків на підставі п.3 ст.40 КЗпП (а.с.62,63).

Заявник обстоював свою позицію тим, що ухваленим рішенням про поновлення його на роботі, суд фактично скасував накладені на нього дисциплінарні стягнення, а отже у відповідача були відсутні умови для зниження надбавки до посадового окладу.

Стаття 97 ч.3 КзПП передбачає, що конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті, яка зокрема, передбачає, що умови запровадження та розміри надбавок встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно.

Окрім того, структура заробітної плати визначена у ст.2 Закону України "Про оплату праці".

Так, основна заробітна плата це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

До складових заробітної плати входять інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Доплати та надбавки - це самостійний елемент заробітної плати з погляду її структури. Водночас вони є складовою тарифної системи. Остання в класичному правовому розумінні є інструментом диференціації та регулювання рівня заробітної плати різних груп і категорій працівників залежно від кваліфікаційного рівня, складності виконуваних робіт, їх відповідальності, а також умов та інтенсивності праці, специфічних особливостей підприємства.

Отже, з огляду на функціональне призначення, доплати та надбавки є тим елементом тарифної системи, за допомогою якого компенсують суттєві відхилення від умов роботи, які визнаються нормальними й безпосередньо не враховуються в тарифних ставках і посадових окладах.

Закон України "Про підприємства в Україні" (ст.19) передбачає, що підприємство самостійно встановлює форми, системи й розміри оплати праці, а також інші види доходів працівників.

Із наказу Начальника Придніпровської залізниці убачається, що з метою стимулювання працівників підприємства за високі досягнення у праці встановлені надбавки до посадового окладу у розмір 20%. При цьому, Наказом обумовлено, що у разі погіршення показників роботи зазначена надбавка може бути зменшена чи скасована (а.с.10).

Отже, згаданим документом надбавки за високі досягнення у праці установлюється окремим працівникам за якість виконання посадових обов'язків.

Суд наголошує, що надбавки виконують стимулюючи (заохочувальні) функції продуктивності праці.

Надбавка за професійну майстерність установлюється на певний період, як правило, працівникам, які мають високі ділові якості, досягли найвищих показників продуктивності та якості праці, володіють передовими методами роботи, мають високий рівень професійної підготовки.

В такому разі, визначальним у отриманні надбавки є перш за все оцінка якості роботи працівника.

Оцінку якості роботи працівника для встановлення надбавки за високі досягнення у праці здійснюється підприємством на підставі обліку обсягу й складності виконуваних робіт (обов'язків), які визначено робочими інструкціями, нормами праці; строків та якості їх виконання, а також критеріїв, які характеризують кваліфікацію працівника, його компетентність, відповідальність, ініціативність у роботі.

Надбавка скасовується або зменшується в тому числі і, у разі несвоєчасного виконання завдань, погіршення якості роботи.

Скасування надбавок провадиться за наказом відповідного керівника з обов'язковим зазначенням конкретних обставин, які потягли скасування.

Водночас, суд наголошує, що зменшення надбавки не є дисциплінарним стягненням.

Наведене, судом першої інстанції враховане, а тому, підстав для скасування оскаржуваного рішення суду не має.

Керуючись ст.307,308,313,314,315,317 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 24.12.2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала судової колегії може бути оскаржена безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Судді: