Справа № 603/722/16-ц
Провадження № 2/603/331/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" грудня 2016 р. м.Монастириська

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Галіяна І. М.

ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Доброводівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Монастириського районного суду Тернопільської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Доброводівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно.

Відповідно до автоматизованого розподілу зазначена справа передана на розгляд судді Галіяну І.М. (справа №603/722/16-ц, провадження №2/603/331/2016).

12.12.2016 року через канцелярію суду від позивача надійшла заява ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Галіяна І.М. у звязку з тим, що її дочка ОСОБА_2 працює в Монастириському районному суді Тернопільської області на посаді керівника апарату суду, що може викликати сумнів в обєктивності та неупередженості при вирішенні вказаної справи.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 20 ЦПК України суддя не може брати участі у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у обєктивності та неупередженості судді.

Ознайомившись з матеріалами цивільної справи, суд вважає, що заявлений відвід слід задовольнити з наступних підстав.

В силу змісту ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

17.07.1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обовязковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод».

Щодо безсторонності суду при розгляді справ, Європейський суд з прав людини висуває дві вимоги: по-перше, бути субєктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути обєктивно безстороннім тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності. Щоб задовольнити ці вимоги, суд повинен відповідати субєктивному і обєктивному тесту: безсторонність для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися субєктивним тестом, тобто на підставі особистого переконання окремого судді в даній справі, і за обєктивним тестом, тобто зясування, чи має суддя гарантії, достатні для виключення будь-якого законного сумніву стосовно його безсторонності.

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 року в справі Білуха проти України, наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності.

Окрім цього, як зазначив Європейський суд, професійні або персональні звязки між суддею і стороною у справі, або адвокатом сторони у справі також може спричинити сумніви у безсторонності (Pescador Valero v. Spain (ОСОБА_3 проти Іспанії), §27; Tocono and Profesorii Prometeisti v.Moldova (Токоно і Професорії Прометеїшті проти Молдови), §31; Micallef v.Malta (Мікалефф проти Мальти) (ВП), §102). Навіть непрямі фактори можуть бути взяті до уваги (Petur Thor Sigurdn v.Iceland (ОСОБА_4 Сігурдссон проти Ісландії), §45).

Беручи до уваги ст. 61 Рекомендації CM/Rec (2010) 12 Комітету ОСОБА_5 Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов'язки, яку схвалено Комітетом ОСОБА_5 Європи 17.11.2010 року на 1098 засіданні заступників міністрів, а також враховуючи вищенаведене, суд вважає, що заяву про відвід головуючому судді слід задовольнити з метою виключення підстав та мотивів сторін у справі для сумніву в безсторонності, уникнення в подальшому при розгляді справи сумнівів у обєктивності, а також упередження скарг, образ та відводів в адресу судді.

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 116 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів) неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи. У випадках, встановлених пунктами 3 і 4 частини першої цієї статті, справа передається до суду, найбільш територіально наближеного до цього суду.

Оскільки після задоволення відводу судді від участі в розгляді цивільної справи в Монастириському районному суді Тернопільської області неможливо утворити новий склад суду для її розгляду (суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Гудкова Ю.Г. задовольнила заяву позивача про відвід головуючого судді, суддя Іванчук В.М. згідно наказу №38-В від 31.10.2016 року перебуває у щорічній відпустці з 14 листопада 2016 року по 13 грудня 2016 року), цивільну справу в порядку визначення її підсудності належить передати до одного із найбільш територіально наближених до нього суду, яким є Бучацький районний суд Тернопільської області.

Керуючись ст.ст.20, 23, 24, 25, 116, 208-210 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Монастириського районного суду Тернопільської області Галіяна Ігоря Михайловича у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Доброводівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Доброводівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку визначення її підсудності у звязку з неможливістю утворити новий склад суду в Монастириському районному суді Тернопільської області передати на розгляд до Бучацького районного суду Тернопільської області, як одного з найбільш територіально наближених суду.

Копії цієї ухвали суду невідкладно надіслати сторонам у справі для відома.

Ухвала може бути оскаржена в частині передачі справи на розгляд іншого суду, у встановлений законом строк у порядку, передбаченому ст. ст. 293, 294 ЦПК України, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_6