АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/3813/16-ц Головуючий в суді першої
Провадження № 22-ц/774/2124/К/16 інстанції ОСОБА_1
Категорія 25 (I) Доповідач Митрофанова Л.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2016 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Митрофанової Л.В.,

суддів Барильської А.П., Бондар Я.М.,

із секретарем Чубіною А.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 19 вересня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕСТ» про стягнення невиплаченої частини страхового відшкодування та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 19 вересня 2016 року ОСОБА_2 повернуто її позовну заяву до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕСТ» (далі ПрАТ «Страхова компанія «ЮНІВЕСТ») про стягнення невиплаченої частини страхового відшкодування та моральної шкоди на підставі п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2ставить питання про скасування ухвали суду та направлення справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. На її думку, суд, повертаючи позовну заяву, не звернув уваги на те, що підставою для звернення до суду стало невиконання відповідачем свого обовязку щодо виплати страхового відшкодування, що порушує її права як споживача послуг. Вважає, що судом не враховано положення ч. 5 ст. 110 ЦПК України, згідно з якими позови про захист прав споживачів можуть предявлятися також за зареєстрованим місцем проживання позивача.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції керувався п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України та виходив з того, що справа не підсудна Довгинцівському районому суду м. Кривого Рогу, оскільки в позовній заяві місцем знаходження відповідача зазначено адресу: 03680, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 72, 3 підїзд, 6 поверх, а також з того, що на спірні правовідносини не розповсюджується Закон України «Про захист прав споживачів», тому відповідно до ст. 109 ЦПК України підстави для розгляду справи Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу відсутні.

Колегія суддів погоджується із даними висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 109 ЦПК України позови до юридичних осіб предявляються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Судом встановлено, що юридична адреса відповідача: 03680, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 72, 3 підїзд, 6 поверх.

Позивач при зверненні до суду із позовом, а також в апеляційній скарзі зазначає, що на спірні правовідносини розповсюджуються положення Закону України «Про захист прав споживачів», тому справа підсудна Довгинцівському суду м.Кривого Рогу за місцем проживання позивача.

Доводи апеляційної скарги про те, що на правовідносини сторін, які виникли із договору страхування, поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів», а тому відповідно до п. 5 ст. 110 ЦПК України позивач вправі пред`явити позов за місцем свого проживання не можуть бути прийняті до уваги з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи між позивачем та відповідачем укладено договір добровільного страхування наземного транспорту. Спір виник з приводу не виконання відповідачем, на думку позивача, умов договору страхування, тобто правовідносини між сторонами виникли на підставі цього договору, а не з приводу порушеного права споживача.

На підставі ст. 16 Закону України «Про страхування», ст. 979 ЦК України договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, відповідно до якої страховик бере на себе зобовязання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до пункту 22 статті 1 цього ж Закону споживач фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не повязаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обовязків найманого працівника.

Аналіз зазначених вище правових норм з урахуванням розяснень п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 року № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» дає можливість зробити висновок, що до відносин, які регулюються нормами Закону України «Про захист прав споживачів», належать відносини, які виникають при укладенні договору страхування.

Правовідносини сторін у справі є договірними, вони випливають із договору страхування наземного транспорту, регулюються Законом України «Про страхування», ЦК України, які є спеціальними нормами права.

Висновок суду першої інстанції узгоджується з правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-126ц14, що є обовязковою для всіх судів України.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про повернення позовної заяви ОСОБА_2 на підставі п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, розяснивши позивачу право на звернення із позовною заявою до відповідного суду за зареєстрованому у встановленому законом порядку місцем знаходження відповідача, оскільки зазначена в позовній заяві юридична адреса відповідача, а саме: 03680, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 72, 3 підїзд, 6 поверх, не відноситься до територіальної підсудності Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу.

Ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для її скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню, а ухвала суду залишенню без змін.

Керуючись ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 19 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: