Справа № 132/301/16-ц Провадження № 22-ц/772/885/2016Головуючий в суді першої інстанції Аліменко Ю. О.
Категорія 5Доповідач Вавшко В. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючогоВавшка В.С.,
суддів:Колоса С.С., Стеблюк Л.П.,
при секретаріМаркевич Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Приватного підприємства (далі-ПП) «Альтона» та Публічного акціонерного товариства (далі-ПАТ) «МЕГАБАНК» на ухвалу Калинівського районного суду Вінницької області від 01 лютого 2016 року про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, Вінницької філії Державного підприємства «СЕТАМ» про визнання торгів недійсними,

у с т а н о в и л а :

Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 01 лютого 2016 року заяву ОСОБА_6 про забезпечення позову задоволено.

Вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області видавати будь-який документ за результатами торгів лоту № 119812, а саме: - нежитлові будівлі за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 955,4 кв. м., - нежитлові будівлі, за адресою АДРЕСА_2, загальною площею 1755,5 кв.м.; виробничі будівлі за адресою АДРЕСА_3, загальною площею 1502,0 кв. м, в тому числі протокол про придбання майна на аукціоні.

У апеляційній скарзі ПАТ «МЕГАБАНК» просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви ОСОБА_6 відмовити, а також стягнути з нього судовий збір у розмірі 1378 грн., посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

У апеляційній скарзі ПП «Альтона» просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви ОСОБА_6 відмовити, а також стягнути з нього судовий збір у розмірі 1378 грн., посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали у межах заявлених вимог та доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають до задоволення.

Задовольняючи заяву ОСОБА_6 про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що 01.02.2016 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовною заявою до відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у вінницькій області, Вінницької філії Державного підприємства «СЕТАМ» про визнання торгів недійсними, а невжиття заходів по забезпеченню позову в подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення. 28.01.2016 року майно ОСОБА_6 реалізовувалось на аукціоні з порушенням норм законодавства, вартість майна складає близько 4 000 000, 00 грн.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком та вважає, що судом першої не правильно застосовані норми матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.2 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Як роз'яснив пункт 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», за змістом ч. 1 ст. 151 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

Згідно ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

В пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Колегією суддів встановлено, що 05.06.2013 року відділом примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Вінницькій області видано виконавчий лист № 2-19/10, виданий 09.06.2010 року Калиновським районним судом Вінницької області про солідарне стягнення з ТОВ Виробничої фірми Дом та ОСОБА_6 на користь ПАТ «Мегабанк» заборгованість за кредитним договором № 11г/2007 від 20.09.2007 року у сумі 7 597 991,09 грн. В рахунок погашення вказаної заборгованості звернуто стягнення на предмет застави - нежитлові будівлі, які належать ОСОБА_6 на праві власності, а саме: нежитлові та виробничі будівлі, які розташовані за адресою АДРЕСА_3, АДРЕСА_1, АДРЕСА_2(а.с. 46-49).

Встановлено, що 28.01.2016 року ПП «Альтона» прийняло участь у електронних торгах з реалізації арештованого майна, а саме: нежитлові будівлі за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 955,4 кв. м., - нежитлові будівлі, за адресою АДРЕСА_2, загальною площею 1755,5 кв.м.; виробничі будівлі за адресою АДРЕСА_3, загальною площею 1502,0 кв. м, реєстраційний номер лота 119812 (а.с. 53-54).

З протоколу № 142474 проведення електронних торгів вбачається, що ПП «Альтона» було здійснено перерахування необхідних сум, а саме: гарантійний внесок 191900,00 грн. для участі у торгах, 26 866,00 грн. додаткової винагороди організатору торгів; 4 156 554, 00 грн. на рахунок продавця Головного управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 53).

Відповідно до Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів (у подальшому - Порядок), затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 16.04.2014 за № 656/5 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 квітня 2014 р. за № 427/25204, визначено механізм проведення електронних торгів, тобто електронні торги - це прилюдні торги, що здійснюються в електронній формі через інформаційну систему, що забезпечує здійснення в електронній формі процесів проведення електронних торгів з реалізації арештованого державними виконавцями майна.

Після закінчення електронних торгів на Веб-сайті відображаються відомості про завершення електронних торгів. Система автоматично формує та розміщує на Веб-сайті протокол електронних торгів по лоту у день проведення таких електронних торгів або не пізніше наступного робочого дня. Протокол електронних торгів підписується Організатором та не пізніше наступного робочого дня направляється до органу державної виконавчої служби.

Після повного розрахунку переможця за придбане майно на підставі протоколу про проведення електронних торгів та копій документів, що підтверджують розрахунок за придбане майно, державний виконавець протягом п'яти робочих днів складає акт про проведені електронні торги або акт про реалізацію предмета іпотеки і затверджує його у начальника відділу, якому він безпосередньо підпорядкований.

Затверджений акт державний виконавець надсилає переможцеві електронних торгів не пізніше наступного робочого дня з дня його затвердження.

Копія акта надсилається стягувачу, боржнику та Організатору.

Акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством.

У випадку придбання нерухомого майна документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, є свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, яке видається нотаріусом на підставі акта про проведені електронні торги.

Крім того, ст.47 Закону України «Про іпотеку» визначено, що акт про реалізацію предмета іпотеки підписується державним виконавцем, затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, скріплюється печаткою цього органу та не пізніше наступного дня надсилається до організатора прилюдних торгів, яка проводила прилюдні торги.

Державний виконавець не може відмовити у видачі акта про реалізацію предмета іпотеки, якщо така реалізація здійснювалася відповідно до вимог цього Закону. У разі відмови видати акт про реалізацію предмета іпотеки державний виконавець повинен протягом п'яти робочих днів з дня закінчення строку, встановленого частиною другою цієї статті, повідомити про це організатора прилюдних торгів, іпотекодержателя, іпотекодавця та покупця. Повідомлення, що містить підстави для відмови у видачі акта про реалізацію предмета іпотеки, підписується державним виконавцем і начальником відповідного органу державної виконавчої служби та скріплюється печаткою цього органу. Відмова державного виконавця видати акт про реалізацію предмета іпотеки може бути оскаржена відповідно до законодавства.

На підставі акта про реалізацію предмета іпотеки нотаріус видає покупцеві свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів.

Таким чином Тимчасовим Порядком визначено, що прилюдні торги є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає учасник, від якого на момент завершення електронних торгів надійшла найвища цінова пропозиція, та передбачені певні правила проведення цих торгів, а саме: по-перше, правила, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (розділ 3); по-друге, правила, які регулюють сам порядок проведення торгів (розділ 5) і, по-третє, ті правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розділ 7).

Отже, виходячи з аналізу правової природи реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення електроннихприлюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак є правочином.

Такий висновок узгоджується й з нормами ст. ст. 650, 655 та ч. 4 ст. 656 ЦК України, які відносять до договорів купівлі-продажу процедуру прилюдних торгів, результатом яких є видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акта державного виконавця про проведені торги (розділ 7 Тимчасового Порядку, Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та Законами України "Про нотаріат" і "Про іпотеку").

Отже, ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені ч.ч. 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу).

Разом із тим слід зазначити, що оскільки виходячи зі змісту ч.1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами електроннихторгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання електроннихторгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим Порядком.

Таким чином, колегія суддів вважає, що саме акт про проведені електронні торги є тим документом, який підтверджує факт укладання договору купівлі-продажу спірного майна та надає боржнику можливість ставити перед судом питання про визнання такого договору недійсним.

Однак, оскаржуваною ухвалою суд фактично заборонив державному виконавцю здійснити кінцеве оформлення договору купівлі-продажу (складання акту про проведені електронні торги та видачу його учасникам торгів), тобто створив ситуацію, за якої договір не може вважатися укладеним, що унеможливлює вирішення судом позову про визнання такого договору недійсним, а також порушує права стягувача та набувача арештованого майна, передбачені ст.ст.3, 11, 627, 638, 650 ЦК України.

За таких обставин колегія суддів погоджується з доводами апеляційних скарг ПАТ «МЕГАБАНК» та ПП«Альтана» про те, що обраний судом спосіб забезпечення позову не відповідає вимогам ч.1 ст.152 ЦПК України, оскільки станом на 28.01.2016 року на момент проведення електронних торгів виконавче провадження зупинено не було, а також було відсутнє будь-яке судове рішення щодо зупинення реалізації арештованого майна.

За наведених вище підстав, колегія суддів вважає, що судом не дотримано вимог закону при постановленні ухвали суду, зокрема судом порушені норми матеріального і процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, а тому відповідно до п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України оскаржувана ухвала підлягає скасуванню та постановленню нової ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги Приватного підприємства «Альтона» та Публічного акціонерного товариства «МЕГАБАНК» задовольнити частково.

Ухвалу Калинівського районного суду Вінницької області від 01 лютого 2016 року скасувати та ухвалити нову ухвалу.

У задоволенні заяви ОСОБА_6 про забезпечення позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ПАТ «МЕГАБАНК» 1378 грн. сплаченого судового збору за подачу апеляційної скарги.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ПП «Альтана» 1378 грн. сплаченого судового збору за подачу апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя: (підпис)

Судді: (підписи)

З оригіналом вірно :