Справа №2-н-1757/11 29.03.2016 29.03.2016 29.03.2016
Провадження №22-ц/784/735/16
Суддя по інстанції - Павлова Ж.П.
Доповідач апеляційного суду - Шолох З.Л.
Ухвала

Іменем України

29 березня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Шолох З.Л.,

суддів - Довжук Т.С., Коломієць В.В.,

із секретарем судового засідання - Богуславській О.М.,

за участю:

- представника заявника - Підприємства - ОСОБА_3,

- заявника ОСОБА_4 та його представника - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_4

на судовий наказ, виданий Заводським районним судом м. Миколаєва 20 липня 2011 року, за заявою обласного комунального підприємства» «Миколаївоблтеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 заборгованості за надані комунальні послуги з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних,

в с т а н о в и л а :

20 липня 2011 року суддею Заводського районного суду м. Миколаєва, в порядку передбаченому розділом ІІ ЦПК України, видано судовий наказ про стягнення на користь обласного комунального підприємства» «Миколаївоблтеплоенерго» (далі - Підприємство) з ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 солідарно 4 815,91 грн. заборгованості за надані комунальні послуги, 645,91 грн. індексації суми боргу, 193,19 грн. три проценти річних, по 7,50 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи з кожного, а також по 6,37 грн. з кожного судового збору на користь держави.

Не погоджуючись із судовим наказом, ОСОБА_4 подав заяву про його скасування, посилаючись на наявність спору про право та відсутність договірних відносин з ним.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 9 лютого 2016 року заява ОСОБА_4 про скасування судового наказу залишена без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на незаконність судового наказу, просив його скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши наведені в скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК України, в редакції чинній на час видачі судового наказу, судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних, нарахованих на суму заборгованості.

Судовий наказ видається у разі безспірності вимог (п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України).

Як вбачається із матеріалів справи, 20 липня 2011 року суддею Заводського районного суду м. Миколаєва видано судовий наказ про стягнення на користь Підприємства з ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 солідарно 4 815,91 грн. заборгованості за надані комунальні послуги з теплопостачання у квартиру АДРЕСА_1 за період з 1 серпня 2008 року по 1 травня 2011 року, 645,91 грн. індексації суми боргу, 193,19 грн. три проценти річних, а також судові витрати.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_4 заперечує наявність цивільно-правових відносин між ним та Підприємством, як боржником та кредитором, вказуючи, що за вказаною адресою фактично не проживає з 1987 року і не являється її власником (співвласником). Як наслідок заперечує наявність нарахованої заборгованості.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 з 5 червня 1980 року по 26 серпня 2015 року був зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1. Однак матеріали справи не містять доказів щодо укладення між ним та Підприємством договору про надання послуг з теплопостачання, а також і щодо форми власності цієї квартири (приватна, державна, комунальна), що впливає на спосіб стягнення заборгованості за спожиті послуги та коло осіб, які мають нести цивільно-правову відповідальність.

Скориставшись своїм правом на оскарження наказу, ОСОБА_4, як до заяви про його скасування, так і до апеляційної скарги долучив копії Актів на підтвердження його не проживання в квартирі. Проте, надати оцінку їм можливо лише під час здійснення змагального процесу у сукупності з іншими доказами в порядку позовного провадження.

Отже, усе вищезазначене дає підстави вважати, що вимоги заявника до ОСОБА_4 не є безспірними.

Відповідно до ст. 309 -1 ЦПК України судовий наказ підлягає скасуванню в апеляційному порядку, якщо апеляційний суд встановить відсутність між стягувачем та боржником спірних правовідносин, на основі яких була заявлена вимога, передбачена ч. 1 ст. 96 цього Кодексу.

За таких обставин, у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 307 ЦПК України, оскаржуваний судовий наказ підлягає скасуванню відносно боржника ОСОБА_4

Керуючись статтями 303, 307, 309-1, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Скасувати судовий наказ № 2-н -1757/2011, виданий 20 липня 2011 року Заводським районним судом м. Миколаєва про стягнення на користь обласного комунального підприємства» «Миколаївоблтеплоенерго» солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 заборгованості за надані комунальні послуги, суми індексації, трьох процентів річних та судових витрат в частині їх стягнення з боржника ОСОБА_4.

В іншій частині судовий наказ залишити без змін.

Роз'яснити, що заявлені стягувачем вимоги до ОСОБА_4 можуть бути розглянуті в позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: