УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 30 листопада 2016 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: Ситнік О.М., Маляренка А.В., Ступак О.В., розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_4, зацікавлена особа - Державна акціонерна компанія «Укрресурси», про встановлення факту, що має юридичне значення, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 28 квітня 2016 року, в с т а н о в и л а: У березні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаною вище заявою, в якій, з урахуванням уточнених вимог, просив встановити факт, що має юридичне значення, в тому числі, для усунення перешкод у виконанні рішення Європейського суду з прав людини від 17 липня 2014 року, ухваленого у справі «Яворовенко проти України», а саме: суму повного розрахунку з ОСОБА_4 при його звільненні з Державної акціонерної компанії «Укрресурси» (далі - ДАК «Укрресурси») у розмірі 3 520 231 грн, згідно з рядом судових рішень, які набрали законної сили, але на даний час не виконані. Вимоги мотивував тим, що ДАК «Укрресурси», звільнивши його з посади і видавши йому трудову книжку, не встановила суму повного розрахунку, а міри, вжиті державною виконавчою службою, не дають результату, боржник не має коштів, його активи арештовані. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 11 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 28 квітня 2016 року, у задоволенні заяви ОСОБА_4 відмовлено. У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції. Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом. У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року. Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права. Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_4, з висновком якого погодився апеляційний суд, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням конкретних обставин справи з дотриманням норм процесуального права. Зокрема, суд на підставі доказів, наданих сторонами, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_4, оскільки визначення конкретної суми повного розрахунку згідно рішень місцевих судів м. Вінниці, що набрали законної сили, не може бути предметом судового розгляду в порядку окремого провадження, так як не є фактом, що має юридичне значення, який може бути встановлений судом, передбачений розділом IV ЦПК України. Також судом правильно зазначено, що відсутність загальної суми повного розрахунку з ОСОБА_4 при його звільненні з ДАК «Укрресурси», яку він просив встановити у розмірі 3 520 231 грн, не впливає на реалізацію ним своїх прав та інтересів щодо виконання судових рішень, оскільки суми, що підлягають стягненню на його користь, визначені конкретними судовими рішеннями та не потребують додаткового підтвердження, а є обов'язковими до виконання. Не зазначення в рішенні суду про зобов'язання ДАК «Укрресурси» провести з ОСОБА_4 повного розрахунку не є підставою для встановлення факту, а для вимог про стягнення конкретного розміру заборгованості. Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338−341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень, та зводяться до переоцінки доказів і не згоди заявника з висновком суду по їх оцінці. Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити. Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у х в а л и л а: Касаційну ОСОБА_4 відхилити. Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 28 квітня 2016 року залишити без змін. Ухвала оскарженню не підлягає. Колегія суддів:
й
СитнікО.М. Маляренко А.В. СтупакО.В.