Справа № 723/643/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2016 року Сторожинецький районний суд

Чернівецької області в складі:

головуючого судді Дячук О.О.

при секретарі Яворській М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сторожинець цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третіх осіб без самостійних вимог приватних нотаріусів Сирбу Людмили Борисівни, Коржан Віри Данилівни про визнання заповіту недійсним, визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3, третіх осіб без самостійних вимог приватних нотаріусів Сирбу Людмили Борисівни, Коржан Віри Данилівни про визнання заповіту недійсним, визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним. Позовні вимоги обгрунтовує слідуючими обставинами.

Підставами для звернення до суду з даним позовом є сумнів того, що підпис у заповіті від імені матері ОСОБА_6 належить їй. При житті мама не мала наміру заповідати частину будинковолодіння під АДРЕСА_1 тільки одній доньці ОСОБА_3 відповідачці по справі, тому, що їх є троє дітей. В цьому будинку ОСОБА_1 також має частку власності, постійно проживала з мамою. Будинок є постійним місцем проживання ОСОБА_1. За власні кошти і за узгодженням з мамою позивач організувала і оплатила будівництво колодязя; воріт та огорожі, заміни вікон у будинку на металопластикові та підведення газової мережі.

Документами, які засвідчують наявність спору є: заповіт від імені ОСОБА_6, і на підставі заповіту посвідченого приватним нотаріусом Сирбу Л.Б., після смерті спадкодавця видано свідоцтво про право власності на спадкове майно спадкоємцю ОСОБА_3 приватним нотаріусом Коржан В.Д..

Заповіт посвідчено 21.03.2008 року, а свідоцтво про право власності на спадкове майно видано відповідачці 29.11.2012 р.. За цим документом відповідачка має право на ? будинковолодіння під АДРЕСА_1.

Відсутність наміру передачі спадкового майна одній особі, тобто волевиявлення заповідача стверджується ними позивачами тим, що вчинений підпис у заповіті не належить заповідачці (спадкодавиці) ОСОБА_6. Тобто підпис у заповіті підроблений іншою особою. Цю обставину позивачі виявили нещодавно, у зв'язку зі справою у суді через свідоцтво про спадщину ОСОБА_3.

Позивачі стверджують, що мають вільні зразки підписів мами при її житті. Її підпис вчинений у паспорті громадянина України, у картонці Ф-1, яка міститься у картотеці міграційної служби. У заяві РАЦС на реєстрацію шлюбу, у заяві на оформлення пенсії, у відомостях на отримання пенсії, у заявах по земельних питаннях до міської ради та інших документах.

Позивачі стверджують, що в апеляційній скарзі від 19.08.2008 р. підпис від імені ОСОБА_6 взагалі мало має спільного з підписом у паспорті. Суттєво різняться підписи від імені ОСОБА_6 у довіреності на ОСОБА_7 посвідченої 12.11.2007 р., а також у позовній заяві від 06.06.2008 р. Суттєво різниться підпис у заяві ОСОБА_6 до Сторожинецької міської ради про зміну рішення міської ради та видачу державних актів на землю поданої у січні 2011 року.

Ці документи були підготовлені за короткий період часу до посвідчення заповіту, підпис якого ставиться під сумнів.

У серпні 2011 р. ще за чотири місяці до заяви до міської ради від імені ОСОБА_6 нотаріально посвідчувалася довіреність на ОСОБА_3, але від імені ОСОБА_6 підпис вчинила ОСОБА_8, оскільки ОСОБА_6 була хворою. У довіреності зазначено, що ОСОБА_6 не може прочитати довіреність і власноручно підписати її.

Аналіз зазначених документів і візуальне порівняння підписів ОСОБА_6 з підписом у заповіті та паспорті викликав у них сумнів, що підпис у заповіті вчинений їх мамою власноручно. Цей сумнів у них виник ще й тому, що у мами не було наміру передати усе її майно у спадщину по заповіту лише одній доньці. Позивачі були у добрих відносинах з мамою, доглядали останню.

Одержавши в кінці листопада 2014 року у нотаріальній конторі Коржан В.Д. копію заповіту позивачі візуально побачили, що цей підпис вчинений не мамою, а в порівнянні з іншими документами, де вчинений підпис від імені мами, вони виявили їх суттєві розбіжності.

Позивачі вважають, що строк позовної давності не витік, оскільки свідоцтво про право власності на спадкове майно за заповітом видано ОСОБА_3 29.11.2012 р. З початку 2014 року був поданий перший позов до Сторожинецького районного суду, була відкрита цивільна справа за якою проводилась судова експертиза. По справі була подана заява про залишення позову без розгляду. Через короткий період часу, усунувши перешкоди розгляду справи в суді, позивачами 15.12.2014року був поданий новий позов, були проведені процесуальні дії, призначена та проведена судова почеркознавча експертиза ідентифікації підпису у заповіті. За заявою позивачів 14.01.2016р. суд виніс ухвалу про задоволення зави про залишення позову без розгляду. В межах строку апеляційного оскарження ухвали та усунувши причини, які перешкоджали розгляду справи, вони знову подали позов до суду, тому вважають, що строк позовної давності ними не порушено.

На підставі наведеного позивачі просять суд винести рішення, яким визнати недійсним заповіт посвідчений приватним нотаріусом Сирбу Л.Б. 21.03.2008р. Визнати недійсним свідоцтво про право власності на спадкове майно за заповітом ОСОБА_6 видане приватним нотаріусом Коржан В.Д. 29.11.2012 р..

В судове засідання позивач ОСОБА_2 повторно не з'явився.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала повністю, посилаючись на викладені вище обставини, просить його задоволити.

Відповідач, її представник ОСОБА_9 позов не визнали, просили відмовити у його задоволенні, зазначили, що відповідач ОСОБА_3 здійснювала догляд за мамою, тому мама склала на неї заповіт, підпис у заповіті мами.

Приватний нотаріус Сторожинецького нотаріального округу Чернівецької області Коржан В.Д. у судове засідання не з'явилася, надала суду лист у якому просила справу розглянути у її відсутності.

Приватний нотаріус Сторожинецького нотаріального округу Чернівецької області Сирбу Л.Б. у судове засідання не з'явилася.

Судом встановлено, що 21 березня 2008р. ОСОБА_6 складено заповіт, який було посвідчено приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Сирбу Л.Б., у якому все майно, яке буде їй належати на день смерті заповіла ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла.

Після смерті ОСОБА_6 29.11.2012р. видано свідоцтво про право власності на спадкове майно спадкоємцю ОСОБА_3 приватним нотаріусом Коржан В.Д., згідно якого свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 5/6 від ? часток видано ОСОБА_3. Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 від ? часток ОСОБА_1 ще не видано.

Відповідно до висновку експертів №15551/15552/15-32 від 23.10.2015р. Київського Науково-дослідного інституту судових експертиз зроблено висновок, що підпис від імені ОСОБА_6 в графі «підпис ___» у заповіті від 21.03.2008 складеному від імені ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3, посвідченому Сирбу Л.Б., приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області та зареєстрованого у реєстрі за №1310 виконаний самою ОСОБА_6.

Відповідно до норм ЦК України заповіт є особистим розпорядженням і складається від імені однієї фізичної особи.

Стаття 1257 ЦК України передбачає вичерпний перелік підстав для визнання заповіту недійсним, в якій передбачено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Недійсність окремого розпорядження, що міститься у заповіті, не має наслідком недійсності іншої його частини.

Отже, заповіт, як односторонній правочин підпорядковується загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів. Недійсними є заповіти: 1) в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; 2) складені особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту); 3) складені з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником, відсутність у тексті заповіту дати, місця його складання тощо).

Відповідно до п.17 постанови пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року N 7 Про судову практику у справах про спадкування, право на пред'явлення позову про недійсність заповіту виникає лише після смерті заповідача. Заповіт, складений особою, яка не мала на це права, зокрема, недієздатною, малолітньою, неповнолітньою особою (крім осіб, які в установленому порядку набули повну цивільну дієздатність), особою з обмеженою цивільною дієздатністю, представником від імені заповідача, а також заповіт, складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, згідно із частиною першою статті 1257 ЦК є нікчемним, тому на підставі статті 215 ЦК визнання такого заповіту недійсним судом не вимагається.

Позивач, у відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, не надала жодних доказів, які б вказували на те, що оспорюваний заповіт є недійсним з підстав, визначених ст. 1257 ЦК України.

Статтею 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною першою статті 1223 Цивільного кодексу України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання недійсним заповіту складений ОСОБА_6 не підлягають задоволенню, оскільки, як вбачається із висновку експертів №15551/15552/15-32 від 23.10.2015р. Київського Науково-дослідного інституту судових експертизу заповіті від 21.03.2008 складеному від імені ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3, посвідченому Сирбу Л.Б., приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області та зареєстрованого у реєстрі за №1310 виконаний самою ОСОБА_6.

Посилання позивача на те, що підпис у заповіті зроблений не мамою ОСОБА_6, суд вважає, не доведеним. Інші підстави щодо визнання заповіту недійсним позивач не обгрунтував жодним належними і допустими доказами.

Суд приходить до висновку, що заповідач ОСОБА_6 на момент складання заповіту 21.03.2008р. мала необхідний обсяг цивільної дієздатності, її волевиявлення було вільним, відповідало її внутрішній волі та було спрямоване на настання наслідків, зазначених у заповіті на розпорядження належним їй майном на випадок смерті, а також заповіт не суперечить інтересам спадкодавця та моральним засадам суспільства.

Враховуючи те, що підстав для визнання недійсним оспорюваного заповіту ОСОБА_6 судом не встановлено, а тому позовні вимоги про визнання недійсним заповіту посвідченого 21.03.2008року приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Сирбу Л.Б., не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.207 ч. 1 п. 3 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Керуючись постановою пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 1216, 1223, 1257, 1268 ЦК України, ст.ст. 10, 57, 60, 207, 212, 215 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну вимогу ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третіх осіб без самостійних вимог приватних нотаріусів Сирбу Людмили Борисівни, Коржан Віри Данилівни про визнання заповіту недійсним, визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним - залишити без розгляду.

Відмовити у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третіх осіб без самостійних вимог приватних нотаріусів Сирбу Людмили Борисівни, Коржан Віри Данилівни про визнання заповіту недійсним, визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним - за безпідставністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Чернівецької області через Сторожинецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: