19 грудня 2016 року м.Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Рабош А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгороді, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог виконавчий комітет Ужгородської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-
ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайнного суду з позовною заявою до відповідача до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог виконавчого комітету Ужгородської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.
Позовні вимоги мотивують тим, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок, що знаходиться за адресою м.Ужгород, вул.Галана, 29, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 23.01.1991 року. Разом з тим, на час подання позовної заяви, згідно даних будинкової книги та довідки КП «ЖРЕР №5» №723 від 08.09.2016 року за вказаною адресою залишився зареєстрований, але не проживає відповідач син позивача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 Відповідач фактично не проживає за даною адресою з 1998 року, оскільки одружився та разом з дружиною переїхав у ініше місце проживання. Факт його не проживання за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, також підтверджується актом КП «ЖРЕР №5» про фактичне місце проживання від 08.09.2016 року. У звязку з відсутністю даних про фактичне місце проживання відповідача, позивач змушений звернутись з даним позовом до суду. Реєстрація відповідача в будинку, що на праві власності належить позивачу, суттєво порушує права останнього, як власника у здійсненні прав щодо володіння, користування та розпорядження своїм майном, тобто обмежує його реалізувати свої права власника в повному обсязі, зокрема він не може оформити субсидію.
За таких обставин, позивач просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням у будинку, що знаходиться за адресою м.Ужгород, вул.Галана, 29.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Представник позивача адвокат ОСОБА_3 надав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення справи до суду не надходило.
Представник третьої особи без самостійних вимог - виконавчого комітету Ужгородської міської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення справи до суду не надходило.
На підставі наведеного суд керуючись ч. 1 ст. 224 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Стаття 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, від 31.01.1991 року, посвідченого державним нотаріусом Першої ужгородської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №3-399, встановлено, що ОСОБА_1 є власником будинку №29 по вул.Галана в м.Ужгороді Закарпатської області в цілому.
Згідно записів будинкової книги та довідки №723 від 08.09.16 року виданої КП «ЖРЕР №5» у будинку, що знаходиться за адресою м.Ужгород, вул.Галана, 29, на даний час, окрім власника, зареєстрований його син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (відповідач по справі) та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Факт не проживання відповідача ОСОБА_2 в будинку №29 по вул.Галана в м. Ужгороді підтверджується актом КП «ЖРЕР №5» про фактичне проживання особи (для комунальних послуг та субсидії) від 08.09.2016 року, згідно якого ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 не проживає в будинку з 1998 року з травня місяця.
Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а стаття 321 ЦК України визначає, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до абзацу 10 ч.1 ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Згідно зі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням..
Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Згідно зі ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобовязані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Відповідно до ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і при домової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку.
До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу (дружина, діти, батьки власника, інші особи, якщо вони постійно проживають з власником і ведуть з ним спільне господарство).
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Таким чином, рішення суду по справі про задоволення позову після набуття ним законної сили є підставою для скасування реєстрації відповідача за вищевказаною адресою.
Разом з тим, реєстрація місця проживання відповідача створює для позивача перешкоди у вільному користуванні майном, оскільки позивач вимушений нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг, що нараховуються у відповідності до затверджених норм на кількість зареєстрованих у житловому приміщенні осіб. Реєстрація ОСОБА_2 створює позивачу перешкоди в отриманні житлових соціальних пільг, оскільки в їх розрахунку визначається сукупний дохід та кількість всіх зареєстрованих осіб за вказаною адресою.
Як вбачається із позовної заяви та матеріалів справи, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований в житловому будинку за адресою м.Ужгород, вул.Галана, 29, але не проживає в ньому з травня 1998 року, тобто понад один рік.
Таким чином, враховуючи, що суду не надано відомостей, які б спростовували твердження позивача, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають до задоволення.
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 16, 29, 316, 317, 319, 391 ЦК України, ст. 3, 6, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. ст. 4, 5, 14, 60, 81, 88, 208, 209, 212-215, 224-226, 232, 233, 294 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог виконавчого комітету Ужгородської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, втратившим право на користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком №29 по вулиці Галана в місті Ужгороді, Закарпатської області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів після проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_5