Справа № 473/3275/16-ц
РІШЕННЯ

іменем України

"12" грудня 2016 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Старжинської О.Є., при секретарі судового засідання Ніколаєнко Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виконання умов договору позики

ВСТАНОВИВ:

17.11.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про виконання умов договору позики укладеного 16.04.2014 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що згідно вказаного договору позики укладеного в простій письмовій формі та розписки, яка надана на виконання вказаного договору, він передав відповідачу ОСОБА_2 18975 гривень (еквівалент 1650 доларів США), які відповідач зобовязувався повернути не пізніше 01.10.2014 року, сплатити проценти за час користування позикою 1% річних та у разі невиконання або неналежного виконання зобовязання сплатити неустойку у розмірі 1% від суми заборгованості за кожен день прострочки.

Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від належного виконання умов договору позики в повному обсязі не повернувши кошти в строк виконання зобовязання до 01.10.2014 року, позивач просив позов задовольнити, стягнути суму позики 22015 грн. (еквівалент 850 доларів США), проценти за користування коштами в сумі 501,99 грн., пеню 152082,97 грн., а всього 174599,96 грн.

В судовому засіданні представник позивача та позивач підтримали позовні вимоги, просять також всі понесені судові витрати стягнути з відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав частково, вказавши, що договір позики та розписка підписані ним без попереднього вивчення їх змісту, фактично у позивача він брав насінна соняшнику та кукурудзи і розрахувався з ним передавши зерно ячменю, просить застосувати строк позовної давності до пені.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 16.04.2014 року було укладено договір позики в простій письмовій формі, згідно якого позивач ОСОБА_1 передав відповідачу ОСОБА_2 18975 гривень (еквівалент 1650 доларів США), які він зобовязувалася повернути не пізніше 01.10.2014 року, сплатити проценти за час користування позикою 1% річних та у разі невиконання або неналежного виконання зобовязання сплатити неустойку у розмірі 1% від суми заборгованості за кожен день прострочки.

На виконання умов вказаного договору сторонами було оформлено розписку про отримання грошових коштів.

На підтвердження укладення цього договору та його умов наданий оригінал письмового договору та розписка, які посвідчують наявність зобов'язання позичальника повернути грошову суму - 18975 гривень (еквівалент 1650 доларів США), а знаходження розписки у позикодавця свідчить згідно ст. 545 ЦК України про невиконання зобовязання боржником у повному обсязі.

У відповідності зі ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк, що встановлений договором, а згідно вимог статті 533 ЦК України, якщо у зобовязані визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу.

Відповідно до статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного Банку України. У разі відсутності іншої домовленості проценти виплачуються щомісячно до дня повернення позики.

Із наданого позивачем розрахунку розміру процентів, слідує, що їх розмір за період з 16.04.2014 року по 27.10.2016 року складає 501,99 грн., а сума боргу 850 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу Національного Банку України на день складання розрахунку (18.10.2016 року) складає 22015 грн. (850*25,9).

Згідно зі статтею 258 ч.2 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідач в судовому засіданні заявив про застосування позовної давності стосовно стягнення пені і його клопотання підлягає задоволенню, відповідно пеня стягується за період з 27.10.2015 року по 27.10.2016 року щодо суми 19805 грн. і становить 72486,3 грн. (19805*1%*366).

Згідно зі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Судові витрати складаються з витрат на оплату судового збору в сумі 950 грн. пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 заборгованість в сумі 22015 грн., відсотки за користування грошовими коштами 501,99 грн., пеню в сумі 72486,3 грн., судові витрати в сумі 950 грн., а всього 95953,29грн. (девяносто пять тисяч девятсот пятдесят три гривні двадцять девять коп.).

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з часу проголошення рішення суду.

Суддя: О.Є.Старжинська