печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2016 року Печерський районний суд м. Києва

у складі:

головуючого судді - Писанця В.А.

при секретарі - Ясеновенко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Голосіївського районного суду м. Києва, Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на посаді та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2016 року позивач звернулась до суду із вказаним позовом до відповідачів, в якому з урахуванням уточнень просила поновити її на посаді помічника судді Голосіївського районного суду м. Києва з 30.08.2016 та стягнути на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 25441,52 грн.

В обґрунтування позову зазначила, що з грудня 2001 року вона працювала в Голосіївському районному суді м. Києва на різних посадах, які відносились до категорії публічної служби, тобто була державним службовцем. У зв'язку із набранням чинності 01.05.2016 Закону України «Про державну службу» та зміною структури апарату Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 письмово повідомили про зміну істотних умов праці, а саме про те, що остання втрачає статус державного службовця на підставі ч. 3 ст. 3 та ч. 1 ст. 92 Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу». 22.08.2016 позивач подала заяву про звільнення з 30.08.2016 із займаної посади помічника судді на підставі п. 6 ч. 1 ст. 83 Закону України «Про державну службу» та п. 6 ст. 36 КЗпП України, у зв'язку з відмовою від продовження роботи у зв'язку із зміною істотних умов праці. Наказом керівника апарату суду від 23.08.2016 № 52-ос ОСОБА_1 було звільнено із займаної посади 30.08.2016 на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України та п. 6 ч. 1 ст. 83 Закону України «Про державну службу». 29.08.2016 позивач подала керівнику апарату суду заяву про відкликання заяви про звільнення від 22.08.2016, разом з тим керівник апарату суду таку її заяву до уваги не взяв та 30.08.2016 відбулось фактичне звільнення, розрахунок та повернення трудової книжки. ОСОБА_1 вважає оскаржуваний наказ про її звільнення незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки відкликавши 29.08.2016 свою заяву про звільнення від 22.08.2016 вона фактично погодилась на продовження роботи на нових умовах, а 60 денний строк встановлений ч. 5 ст. 43 Закону України «Про державну службу» на той момент ще не сплинув.

В судовому засіданні позивач свій позов підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення вимог позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні.

Суд, вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, оголосивши та дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивач з 21.01.2016 перебувала на посаді помічника судді Голосіївського районного суду м. Києва.

У зв'язку із набранням чинності 01.05.2016 Закону України «Про державну службу», внесенням змін до штатного розпису Голосіївського районного суду м. Києва, затвердженням штатного розпису Голосіївського районного суду м. Києва, зміною структури апарату Голосіївського районного суду м. Києва, керуючись ст. 152 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», керівником апарату Голосіївського районного суду м. Києва 30.06.2016 було видано наказ № 34 про зміну істотних умов праці працівників апарату суду, відповідно до п. 2 якого у разі незгоди працівників на продовження роботи у зв'язку із змінами істотних умов праці у термін не пізніш як 60 календарних днів з дня ознайомлення з повідомленням про зміну істотних умов праці одержати від зазначених працівників заяву про звільнення на підставі п. 6 ч. 1 ст. 83 Закону України «Про державну службу» та ч. 6 ст. 36 КЗпП України або заяву про переведення на іншу запропоновану посаду в Голосіївському районному суді м. Києва за наявності вакантних робочих місць.

Як зазначає позивач та не заперечується стороною відповідача, відповідно до вказаного наказу її було письмово повідомлено про зміну істотних умов праці, а саме про те, що посада, яку вона обіймала, надавала їй статус державного службовця відповідно до Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу», який втратив чинність, а тому вона втрачає статус державного службовця на підставі ч. 3 ст. 3 та ч. 1 ст. 92 Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу».

22.08.2016 позивач звернулась до керівника апарату Голосіївського районного суду м. Києва із заявою про звільнення з 30.08.2016 із займаної посади на підставі п. 6 ч. 1 ст. 83 Закону України «Про державну службу» та п. 6 ст. 36 КЗпП України, у зв'язку з відмовою від продовження роботи у зв'язку із зміною істотних умов праці.

Наказом керівника апарату суду від 23.08.2016 № 52-ос ОСОБА_1 було звільнено із займаної посади 30.08.2016 на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України та п. 6 ч. 1 ст. 83 Закону України «Про державну службу».

29.08.2016 позивач подала керівнику апарату суду заяву про відкликання заяви про звільнення від 22.08.2016.

За змістом ст. 32 КЗпП України у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу.

За приписами ч. 4 ст. 43 Закону України «Про державну службу» про зміну істотних умов служби керівник державної служби письмово повідомляє державного службовця не пізніш як за 60 календарних днів до зміни істотних умов державної служби, крім випадків підвищення заробітної плати. У разі незгоди державного службовця на продовження проходження державної служби у зв'язку із зміною істотних умов державної служби він подає керівнику державної служби заяву про звільнення на підставі пункту 6 частини першої статті 83 цього Закону або заяву про переведення на іншу запропоновану йому посаду не пізніш як за 60 календарних днів з дня ознайомлення з повідомленням про зміну істотних умов державної служби.

Згідно з роз'ясненнями викладеними в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» працівник, який попередив власника або уповноважений ним орган про розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, вправі до закінчення строку попередження відкликати свою заяву і звільнення в цьому випадку не проводиться, якщо на його місце не запрошена особа в порядку переведення з іншого підприємства, установи, організації.

Враховуючи те, що позивач відкликала свою заяву про звільнення до останнього робочого дня та в межах встановленого законом двох місячного строку, то суд приходить до висновку про те, що її було незаконно звільнено, а тому наказ керівника апарату Голосіївського районного суду м. Києва №52-ОС від 23.08.2016 року в частині звільнення помічника судді Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 із займаної посади 30.08.2016 року підлягає скасуванню із поновленням останньої на роботі.

Відповідно до положень ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Згідно довідки ТУ ДСА в м. Києві про доходи від 30.08.2016 № 691 заробітна плата позивача за останні два місяці роботи складає 16087,87 грн., а відтак з урахуванням кількості робочих днів за вказаний період, її середньоденний заробіток складає 374,14 грн.

Кількість днів вимушеного прогулу позивача становить 68 діб, а тому помноживши вказану кількість днів на її середньоденний заробіток в розмірі 374,14 грн., то середній заробіток за час вимушеного прогулу становить 25441,52 грн.

Отже, суд враховуючи вищевикладене прийшов до висновку про задоволення вимог позову.

За правилами п. 4 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді помічника судді Голосіївського районного суду м. Києва.

На підставі ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88, 169, 209, 212-215, 367 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Голосіївського районного суду м. Києва, Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на посаді та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати наказ керівника апарату Голосіївського районного суду м. Києва №52-ОС від 23.08.2016 року в частині звільнення помічника судді Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 із займаної посади 30.08.2016 року, у зв'язку з відмовою від продовження державної служби внаслідок зміни її істотних умов (п.6 ст. 36 КЗпП України).

Поновити на посаді помічника судді Голосіївського районного суду м. Києва - ОСОБА_1 з 30 серпня 2016 року для можливості продовження роботи на нових умовах праці.

Стягнути з Голосіївського районного суду м. Києва на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, що становить 25 441 (двадцять п'ять тисяч чотириста сорок одну) грн. 52 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді помічника судді Голосіївського районного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається Апеляційному суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя В.А. Писанець