Номер провадження: 22-ц/785/7235/16
Головуючий у першій інстанції Курочка В. М.
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Гірняк Л.А.,Заїкіна А.П.

з участю секретаря - Гарбуз В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Кредитінвест» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 діючого в інтересах ОСОБА_2 на заочне рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 серпня 2016 року, -

встановила:

У жовтні 2012 року КС «Кредитінвест» звернулась до суду з позовом про стягнення боргу за кредитним договором і з врахуванням уточнень в обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що 28 травня 2012 року між КС «Кредитінвест» та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір кредиту № ,за умовами якого ОСОБА_2 отримала кредит в сумі 486 000 грн.,що еквівалентно було 60000 доларів США, зі сплатою 30 % річних за користування грошовими коштами,строком повернення до 28.11.2012 р.

Своїх зобов'язань відповідачка не виконала, внаслідок чого станом на 24.03.2016 р. виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 4 156 933 грн. 92 коп. .

Позивач остаточно просив суд стягнути на користь СК «Кредитінвест» з ОСОБА_2 заборгованість за договором кредиту у розмірі 4 156 933 грн. 92 коп. та судові витрати.

Заочним рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 серпня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь кредитної спілки „Кредитінвест" заборгованість за кредитним договором № від 28 травня 2012 року станом на 24.03.2016 р. у розмірі 4 076 014 грн. 92 коп. (чотири мільйони сімдесят шість тисяч чотирнадцять грн. 92 коп.), з яких: тіло кредиту 1 618 380 грн.; заборгованість за відсотками за користування кредитом 1 568 808 грн. 69 коп.; штраф на підставі п. 9.2. кредитного договору за прострочення строку виконання зобов'язання - 637 437 грн. 74 коп.; пеня за прострочення строку виконання зобов'язання - 251 388 грн. 49 коп.

В решті позову відмовлено та вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 діючий в інтересах ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволені позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_3 діючого в інтересах ОСОБА_2 підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції виходив з того, що КС «Кредитінвест» набула право вимоги заборгованості за договором кредиту, оскільки відповідач свої зобов'язання по погашенню кредиту не виконувала належним чином.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 28 травня 2012 року між КС «Кредитінвест» та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір кредиту № ,за умовами якого ОСОБА_2 отримала кредит в сумі 486 000 грн.,що в еквіваленті складає 60000 доларів США по курсу купівлі долару США за гривню, встановленому АКБ «Південний» на день укладення договору (1долар =8.10 грн.), зі сплатою 30 % річних за користування грошовими коштами, строком повернення до 28.11.2012 р. , відповідно до графіка, який є додатком № 1 до договору (т. 1, а.с. 4-9).

Відповідно до п.3.2.2.1 договору кредиту ,ОСОБА_2 зобов'язалася погашати кредит та сплачувати відсотки в порядку визначеному розділом 4 договору кредиту та додатком № 1 ,а також штраф та пеню у випадках передбачених законодавством України.

Право дострокової вимоги КС «Кредитінвест» погасити заборгованість за договором кредиту , сторони передбачили в п. 4.6 договору кредиту.

Пунктом 9.2. кредитного договору сторони встановили, що за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань з погашення кредиту та відсотків за ним, встановлених цим договором, позичальник сплачує штраф у розмірі 20 (двадцять) відсотків від суми простроченого зобов'язання, а також пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення виконання такого зобов'язання, враховуючи день платежу.

Пунктом 9.3. кредитного договору сторони встановили, що у разі порушення Позичальником зобов'язань, встановлених підпунктом 7 п. 3.2.2. цього договору він сплачує кредитодавцю штраф у розмірі 5% від суми кредиту.(том 1, а.с. 6).

Відповідно до п.10.6 договору кредиту сторони передбачили порядок нарахування заборгованості в національній валюті України за формулою,яка містить складові з врахуванням курсу долара США.

Позивач свої зобов'язання виконав належним чином, про що сторони не заперечують.

Відповідач ОСОБА_2 свої зобов'язання по погашенню кредиту не виконала належним чином , внаслідок чого станом на 24.03.2016 р. утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 4 076 014 грн. 92 коп., з яких: тіло кредиту 1 618 380 грн.; заборгованість за відсотками за користування кредитом 1 568 808 грн. 69 коп.; штраф на підставі п. 9.2. кредитного договору за прострочення строку виконання зобов'язання - 637 437 грн. 74 коп.; пеня за прострочення строку виконання зобов'язання - 251 388 грн. 49 коп., що підтверджено розрахунком заборгованості, який узгоджується з умовами договору кредиту (том 2, а.с. 119-124).

Відповідачем ОСОБА_2 ,всупереч до вимог ст. 60 ЦПК України не надані, а матеріали справи не містять докази у спростування розрахунку заборгованості за договором кредиту.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції вірно посилався на положення ст.ст. 526,611, 1054 ЦК України.

24.10.2012 року КС «Кредитінвест», відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України та п. 4.6 договору кредиту скористався своїм правом дострокової вимоги погашення заборгованості за договором кредиту та направив на ім'я ОСОБА_2 досудову вимогу .

В цій частині ОСОБА_2 доводів апеляційної скарги не заявлено.

Проте, відповідач заборгованість за договором кредиту не погасила.

Суд першої інстанції повно встановив фактичні обставини справи на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів, вірно застосував норми матеріального права до спірних правовідносин та з урахуванням зібраних доказів дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції того, що розрахунок заборгованості не відповідає умовам договору кредиту та сума заборгованості за договором кредиту не відповідає дійсності,оскільки відповідачем було отримано кредит у розмірі 486000 грн. не заслуговують на увагу , з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті ,сума ,що підлягає сплаті у гривнях ,визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу ,якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу,інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту,вимог розумності та справедливості.

Сторони при укладенні договору кредиту визначили кредит у національній валюті України, проте з врахуванням грошового еквіваленту до долара США на час отримання кредиту та здійснення платежів.

Порядок нарахування заборгованості ,сторони визначили в п.10.6 договору кредиту ,який розраховується за формулою .

Відповідач неодноразово зверталася до суду з позовами про визнання недійсним договору кредиту № від 28 травня 2012 року та п.10.6 зазначеного договору ,що підтверджується рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 14.08.2014 року ,залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 19.11.2014 р., рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 02.04.2015 року ,залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 16.06.2015 року.

Матеріали справи не містять докази визнання недійсним п.10.6 договору кредиту.

При отриманні кредиту, відповідач була обізнана з умовами кредиту, погодилася на отримання кредиту за умовами визначеними в договорі кредиту.

Розрахунок заборгованості узгоджується з умовами договору кредиту .

За таких підстав, відповідно до п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України, апеляційна скарга представника ОСОБА_3 діючого в інтересах ОСОБА_2 підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 діючого в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.А. Калараш

Л.А.Гірняк

А.П.Заїкін