Справа № 383/1054/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2016 року суддя Бобринецького районного суду Кіровоградської області Адаменко І.М. в приміщенні Бобринецького районного суду Кіровоградської області, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Бобринецької міської ради Кіровоградської області, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_2, про визнання протиправними дій суб»єкта владних повноважень та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами до Бобринецької міської ради Кіровоградської області про визнання протиправними дій суб»єкта владних повноважень та скасування рішення.

Відповідно п. 1) ч.2 ст. 122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Зі змісту позовної заяви встановлено, що у спірних правовідносинах відповідач, орган місцевого самоврядування, реалізує владні управлінські функції відносно позивача.

Згідно зі статтями 1, 3, 15 ЦПК України завданням цивільного судочинства є захист порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають, зокрема, з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Стаття 2 КАС України, вказує, що завданням адміністративного судочинства визначає захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб»єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій.

З огляду на положення статтей 3, 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб»єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цього суб»єкта, відповідно прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.

Таким чином, до адміністративної відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один із його учасників суб»єкт владних повноважень, здійснює владні управлінські функції, в цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

Натомість визначальні ознаки приватноправових відносин юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб»єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права (як правило майнового) певного суб»єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватно правових відносин, навіть і в тому випадку, якщо для порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб»єкта владних повноважень.

Відповідно до ч.1, ч.4 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Згідно з пунктом 10 частини другої статті 16 ЦК України цивільні права та інтереси суд може захистити в спосіб визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України в пункті 4 мотивувальної частини Рішення від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого субєкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання.

Згідно правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 16 грудня 2015 року по справі № 6-2510цс15 за таких обставин рішення субєкта владних повноважень у сфері земельних відносин, яке має ознаки ненормативного акта та вичерпує свою дію після його реалізації, може оспорюватися з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких грунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку вимога про визнання рішення незаконним може розглядатися як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 ЦК України та предявлятися до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підгрунтям і метою предявлення позовної вимоги про визнання рішення незаконним є оспорювання цивільного речового права особи (зокрема й права власності на землю), що виникло в результаті та після реалізації рішення субєкта владних повноважень.

Таким чином, у громадянина виникає право на земельну ділянку на підставі рішення відповідного органу державної влади або місцевого самоврядування про надання її у власність, а не на підставі рішення про розроблення документації щодо земельної ділянки. Отримання дозволу на розроблення документації не означає обовязкове позитивне вирішення питання про надання земельної ділянки у власність. Внаслідок прийняття такого рішення у особи не виникає право цивільне.

Оскільки позивачем подано позовну заяву до Відділу Держгеокадастру у Бобринецькому районі Кіровоградської області, який є органом владних повноважень, а спір стосується його дій та рішень, саме як суб»єкта владних повноважень, тому вважаю, що вказану справу не підлягає розглядати в порядку цивільного судочинства, розгляд цього спору віднесено до компетенції адміністративного суду в порядку адміністративного судочинства, тому враховуючи вищевикладені обставини вважаю за можливе відмовити у відкритті провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись п. 1) ч. 2 ст. 122, ст..ст. 209, 210 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити позивачу ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі № 383/1054/16-ц за позовною заявою ОСОБА_1 до Бобринецької міської ради Кіровоградської області, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_2, про визнання протиправними дій суб»єкта владних повноважень та скасування рішення.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Кіровоградської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.М. Адаменко