АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Котули Л.Г., Слюсар Т.А.

при секретарі Крічфалуши С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 - представника ОСОБА_5 на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 04 червня 2015 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада» до ОСОБА_6, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Рада» (далі - ТОВ «Рада») звернулось до суду з указаним позовом, в якому просило стягнути солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_5 на свою користь заборгованість за надані житлово-комунальні послуги, а саме: основний борг в розмірі 1 097 грн. 43 коп., інфляційні втрати - 113 грн. 58 коп. та 3 % річних - 10 грн. 47 коп. На обґрунтування позовних вимог посилалось на те, що відповідачі є співвласниками квартири АДРЕСА_1, а ТОВ «Рада» є житлово-експлуатаційною організацією, яка надає житлово-комунальні послуги мешканцям вказаного будинку, проте відповідачі, отримуючи житлово-комунальні послуги, не сплачують позивачу їх вартості, у зв'язку із чим з листопада 2014 року по січень 2015 року утворилась заборгованість, яку позивач просив стягнути з останніх.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 04 червня 2015 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_5 на користь ТОВ «Рада» заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 1 221 грн. 49 коп., з яких: 1 097 грн. 43 коп. - сума основного боргу, 113 грн. 58 коп. - інфляційна складова, 10 грн. 47 коп. - 3 % річних. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 17 грудня 2015 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - представника ОСОБА_5 задоволено частково, заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 04 червня 2015 року в частині визначення суми заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг змінено. Зменшено розмір заборгованості з 1 221 грн. 49 коп., з яких: 1 097 грн. 43 коп. - сума основного боргу, 113 грн. 58 коп. - інфляційна складова та 10 грн. 47 коп. - 3% річних, до 1 195 грн. 70 коп., з яких 1 097 грн. 43 коп. - сума основного боргу, 89 грн. 98 коп. - інфляційна складова та 8 грн. 29 коп. - 3 % річних. В іншій частині рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 липня 2016 року рішення Апеляційного суду м. Києва від 17 грудня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

При новому розгляді справи колегією суддів досліджується подана апеляційна скарга ОСОБА_4 - представника ОСОБА_5 на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 04 червня 2015 року.

В апеляційній скарзі представник відповідача порушує питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ «Рада», мотивуючи тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції не враховано, що позивач ТОВ «Рада» послуги з утримання будинку та прибудинкової території в будинку АДРЕСА_1 з 01 листопада 2014 року не надає. Відповідачем 31 жовтня 2014 року укладено з ОССБ «13-й квартал» договір відносин власника житлового приміщення та управителя. З 01 листопада 2014 року управління будинком здійснюється ОССБ «13-й квартал».

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_7, ОСОБА_4 підтримала доводи апеляційної скарги. Представник позивача Довгаль С.М. - заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що відповідачі своєчасно та в повному обсязі не сплачують вартість наданих послуг, внаслідок чого виникла заборгованість за житлово-комунальні послуги, яка станом на 01 лютого 2015 року становить 1 097 грн. 43 коп., у зв'язку із чим дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з них заборгованості за вказаний період з урахуванням інфляційних втрат та 3 % річних, а всього - 1 221 грн. 49 коп.

Згідно зі ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Колегія суддів вважає, що зазначеним вимогам рішення суду апеляційної інстанції не відповідає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що у 2001 році між ТОВ «Рада» та ОСОБА_6, ОСОБА_5, які є співвласниками квартири АДРЕСА_1 було укладено договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, відповідно до умов якого позивач надає комунальні послуги та послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території, а відповідачі своєчасно оплачують надані послуги за встановленим тарифом у строки та на умовах, які передбачені договором (а.с. 36-38 том 1).

Згідно з п. п. 5.11, 5.12 договору він укладається на три роки з моменту його підписання та вважається продовженим на наступний термін, якщо жодна із сторін в письмовій формі не заявить про його перегляд за один місяць до закінчення його строку (а. с. 6-8 том 1).

Так, за змістом статей 322, 360 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом; співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20, ст. 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Управитель зобов'язаний забезпечувати експлуатацію будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд та об'єктів благоустрою, розташованих на прибудинкових територіях, згідно з умовами укладених договорів, стандартами, нормативами, нормами і правилами; вимагати своєчасної і в повному обсязі оплати наданих житлово-комунальних послуг від споживачів.

Звертаючись до суду за захистом порушеного права позивач ТОВ «Рада» просило стягнути на його користь із відповідачів заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за період з листопада 2014 року по січень 2015 року.

Із наданих сторонами письмових доказів вбачається наступне.

З відповіді заступника директора департаменту житлово-комунальної інфраструктури Київської міської державної адміністрації від 10 лютого 2015 року вбачається, що балансоутримувача вказаного житлового будинку визначають співвласники вказаного будинку (а. с. 48 том 1).

За змістом частин 4, 5 ст. 11 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якщо у новозбудованому будинку власники квартир, приміщень протягом двох місяців після підписання акта державної приймальної комісії не створюють об'єднання і не приймають на баланс основні фонди, сільська, селищна, міська рада може своїм рішенням призначити балансоутримувача, який здійснює свої повноваження по забезпеченню управління будинком до прийняття будинку на баланс об'єднанням. Витрати на здійснення цих функцій управління розподіляються між власниками пропорційно площі приміщень, що перебувають у їх власності.

Після прийняття вказаного будинку в експлуатацію ОСББ в ньому протягом двох місяців не було створене, а Київська міська рада своїм рішенням балансоутримувача не призначала.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання наказу Господарського суду м. Києва від 20 грудня 2006 року № 3-370 вказаний житловий будинок згідно з актом приймання-передачі від 27 вересня 2014 року прийнято на баланс ОСББ «13-й квартал» (а. с. 48 том 1).

Згідно з протоколом № 2/2014 загальних зборів об'єднання співвласників ОСББ «13-й квартал» від 16 жовтня 2014 року було ухвалено, що всі договори, угоди, договірні зобов'язання власників квартир у будинку АДРЕСА_1 втратили чинність і кожен власник розриває договірні відносини з ТОВ «Рада»; прийнято будинок АДРЕСА_1 на баланс ОСББ «13-й квартал» та визначено ОСББ балансоутримувачем і управителем будинку АДРЕСА_1; уповноважено правління ОСББ укласти договори з ПАТ «Київенерго» та ВАТ АК «Київводоканал» до 01 листопада 2014 року, про що повідомити ТОВ «Рада» (а. с. 44-46 том 1).

З 01.11.2014 ОСББ «13-ий квартал» розпочало укладати договори із виробниками та виконавцями житлово-комунальних послуг, а саме: з ПП «ЕТІС» на замовлення послуг з експлуатації та технічного обслуговування існуючих внутрішньо будинкових мереж електропостачання та освітлювальної і вимикаючої арматури згідно вимог ПУЕ, ПКЕЕ, ППБ в межах місць загального користування, мереж гарячого водопостачання, мереж холодного водопостачання тощо; з ТОВ «Селтік» про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів; з ОСОБА_9 про надання послуг з прибирання місць загального користування будинків та прибудинкової території; з ПАТ «Київенерго» на постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції та гарячого водопостачання, для забезпечення потреб електроустановок; з ПАТ «ОТІС» щодо надання послуг з технічного обслуговування ліфтів; з ТОВ «»Екопоінт-Київ» про надання послуг з вивезення побутових відходів (49-52 том 1).

Листом від 03 листопада 2014 року № 59-00/7 ОСББ «13-й квартал» повідомило ТОВ «Рада», що на підставі рішення загальних зборів ОСББ «13-й квартал» від 16 жовтня 2014 року ОСББ з 01 листопада 2014 року є балансоутримувачем та управителем житлового будинку АДРЕСА_1. Зазначене рішення загальних зборів засвідчує про відмову співвласників будинку від послуг ТОВ «Рада» з утримання будинку та прибудинкової території (а. с. 47).

31 жовтня 2014 року між ОСББ «13-й квартал» та ОСОБА_5 було укладено договір відносин власника житлового приміщення та управителя, відповідно до умов якого управитель за дорученням власника приміщення забезпечує власними силами та/або шляхом залучення на конкурсних засадах фізичних та/або юридичних осіб, зокрема, надання/сприяння в наданні житлово-комунальних послуг належної якості за обґрунтованими силами, а власник зобов'язується оплачувати вказані витрати в розмірах, зазначених в додатку до цього договору, що є його невід'ємною частиною (а. с. 113-115 том 1).

Таким чином, із досліджених доказів вбачається, щоОСББ «13-й квартал» на законних підставах з вересня 2014 року прийняло на баланс будинок АДРЕСА_1 та уклало договори щодо надання житлово-комунальних послуг з власниками квартир цього будинку, зокрема і з ОСОБА_5, і з 01 листопада 2014 року він отримував такі послуги вже від ОСББ «13-й квартал», у зв'язку із чим суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення позову ТОВ «Рада» про стягнення боргу з відповідачів за період з листопада 2014 року по січень 2015 року.

За таких обставин ухвалене судом першої інстанції рішення не може вважатися законним і обґрунтованим, у зв'язку із чим відповідно до ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Відповідно до положень статті 88 ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - представника ОСОБА_5 - задовольнити.

Заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 04 червня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада» до ОСОБА_6, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги відмовити.

Рішення може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий:

Судді: