АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________
Провадження:№ 22ц/790/7154/16 Головуючий 1 інст. - Панас Н.Л.
Справа № 635/5655/16-ц Доповідач - Карімова Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Карімової Л.В.,

суддів колегії: Бурлака І.В.,

Яцини В.Б.,

за участю секретаря Баранкової В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу судді Харківського районного суду Харківської області від 28 липня 2016 року про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розподіл майна подружжя,

ВСТАНОВИЛА :

У липні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до Харківського районного суду з указаним позовом, в якому з урахуванням уточнень просив визнати його особистою приватною власністю 50% земельної ділянки площею 0,15 га, що надана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; 50% земельної ділянки площею 0,0957га, що надана для ведення особистого селянського господарства, 50% житлового будинку літ. А-2 житловою площею 202,40 кв.м. з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3.

З решти вказаних земельних ділянок та житлового будинку з надвірними будівлями виділити йому по 40% в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя;

В порядку поділу спільного майна подружжя просив виділити йому 2/3 частини земельної ділянки площею 0,0207 га, наданої для обслуговування нежитлової будівлі, 2/3 частини земельної ділянки, площею 0,0736 га, наданої для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та 2/3 частини нежитлової будівлі літ. Г-1, загальною площею 85,0 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та 2/3 частини нежитлових приміщень 1-го поверху № 1-1 в літ. Д-1 загальною площею 17,3 кв.м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2;

Також просив стягнути на його користь з ОСОБА_3 грошову компенсацію вартості 2/3 частин автомобіля Toyota RAV-4 реєстраційний № НОМЕР_1, грошову суму розмірі 6 116 652,00 грн. та судові витрати.

Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 28 липня 2016 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом ОСОБА_4

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати цю ухвалу в частині відкриття провадження у справі про визнання права власності на земельні ділянки, нежитлову будівлю, що знаходяться в АДРЕСА_1 та нежилі приміщення в АДРЕСА_2, що належать їй, ОСОБА_5

При цьому посилається на те, що висновок суду про підсудність справи Харківському районному суду не відповідає вимогам ч.1 ст.114 ЦПК України

Зазначає, що спірні об»єкти нерухомості розташовані на території Основ»янського району міста Харкова (колишній Червонозаводський), тому справа щодо вказаного нерухомого майна повинна розглядатися в цьому районі за місцем знаходження майна.

Вислухавши пояснення учасників процесу, що зявилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши відповідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана ухвала судді про відкриття провадження у справі - скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 122 ЦПК України суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом.

Постановляючи ухвалу від 28 липня 2016 року про відкриття провадження у справі за вищевказаним позовом ОСОБА_4, суддя виходив з того, що позов поданий з додержанням вимог статей 119-120 ЦПК України, підсудний Харківському районному суду Харківської області, підстав для його повернення та відмови у відкритті провадження у справі не встановлено.

Між тим з такими висновками судді погодитись неможна, оскільки вони не відповідають вимогам цивільного процесуального закону.

Згідно ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна пред'являються за місцем знаходження майна або основної її частини.

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_4 вона містить різні по змісту позовні вимоги, у тому числі й вимоги про визнання права власності на нерухоме майно - нежитлову будівлю літ «Г-1» та дві земельні ділянки, що розташовані по АДРЕСА_1 житловий будинок літ. «А-2» з надвірними будівлями та дві земельні ділянки, що розташовані в по АДРЕСА_3, Харківського району Харківської області, нежитлову будівлю літ. «Д-1» по АДРЕСА_2.

Виконуючи вимоги ухвали судді Харківського районного суду Харківської області від 21 липня 2016 року про залишення позовної заяви ОСОБА_4 без руху, останнім надано до суду копії звітів по оцінці нерухомого майна.

Відкриваючи провадження у справі, суддя врахував зазначені звіти, надані позивачем.

Представлені ОСОБА_6 до судуапеляційної інстанції звіти про оцінку майна свідчать про те, що спірне майно є більшої вартості, ніж зазначене майно у позовній заяві та доданих до неї звітів про його оцінку.

Отже, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі суддя не врахував, що нерухоме майно - нежитлова будівля літ «Г-1» та дві земельні ділянки, що розташовані по АДРЕСА_1 мають також значну вартість, що підтверджується наданими відповідачем звітами, яка перевищує ті, що знаходяться в інших районах, і що може вплинути на питання щодо визначення підсудності справи.

При вирішенні зазначеного питання суддею, також повинні бути враховані і об'єм позовних вимог стосовно оспорюваного майна та його вартості.

Згідно пункту 27 Постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», пунктів 41 - 43 Постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» та пунку 2 Постанови Пленуму ВССУ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» позови щодо нерухомого майна пред'являються відповідно до частини першої статті 114 ЦПК за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (стаття 114 ЦПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Якщо пред'явлено позов про право власності на кілька об'єктів нерухомості у різних місцевостях, тобто вимоги, для кожної з яких частиною першою статті 114 ЦПК встановлено виключну підсудність, то позов пред'являється за місцезнаходженням основної частини нерухомого майна, яка за своєю вартістю перевищує ті, що знаходяться в інших районах чи місцевостях.

Недотримання правил підсудності тягне за собою повернення заяви позивачеві, про що постановляється ухвала. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до належного суду (пункт 4 частини третьої, частина п'ята статті 121 ЦПК).

Відповідно до статті 115 ЦПК, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала.

Однак вищезазначених вимог процесуального закону суддя не врахував та передчасно відкрив провадження у справі по спору щодо нерухомого майна, значна частина якого має місце розташування, яке не відноситься до юрисдикції Харківського районного суду Харківської області.

За таких обставин ухвала судді першої інстанції про відкриття провадження у справі від 28.07.2016 року підлягає скасуванню відповідно до п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Згідно положення ч. 7 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини п'ятої статті 151 цього Кодексу, повернення позовної заяви, відмови у відкритті провадження у справі. Отже скасування заходів забезпечення позову вирішуються судом першої інстанції під час вирішення питання щодо повернення позову, відмови у відкритті провадження у справі або неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини п'ятої статті 151 цього Кодексу.

У звязку з чим посилання представника апелянта в частині скасування ухвал про забезпечення позову від 02.08.2016 року та 19.08.2016 року під час вирішення питання апеляційним судом щодо відповідності вимогам закону ували про відкриття провадження у справі в частині недотримання правил підсудності, не можуть бути розглянуті.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.4 ч. 2 ст. 307, п.3 ч.1 ст. 312, ст.ст. 313-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Ухвалу судді Харківського районного суду Харківської області від 28 липня 2016 року скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий:

Судді: