Справа № 346/5792/16-ц
Провадження № 2/346/2062/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2016 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі : головуючого судді П'ятковського В.І.

секретаря Іванишин Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломиї справу за позовом ОСОБА_1 до Ліснохлібичинської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка, звернувшись до суду з даним позовом, посилається на те, що 10 червня 1993 року помер її батько - ОСОБА_2»юк ОСОБА_3, який був власником будинковолодіння № 8 по вул. Українська, в с. Скопівка, Коломийського району, Івано-Франківської області.

Станом на 01 липня 1990 року у вказаному будинковолодінні крім ОСОБА_2»юка ОСОБА_3 проживала також її мати ОСОБА_2»юк ОСОБА_4, яка вступила в управління спадковим майном після смерті чоловіка.

04 квітня 2013 року померла і мати, яка після своєї смерті залишила заповіт, яким все своє майно заповіла їй - ОСОБА_1. Даний заповіт не змінювався та не скасовувався.

Для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2»юк ОСОБА_4, вона звернулася із заявою до державного нотаріуса Другої Коломийської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_5Ф, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй було відмовлено по причині відсутності у спадкодавиці правовстановлюючих документів на спадкове майно та рекомендовано звернутись із позовною заявою до суду.

Просить суд, в звязку із виниклими обставинами, визнати за нею, право власності на вищевказаний житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: вул. Українська, 8, с. Скопівка, Коломийського району, Івано-Франківської області.

У судове засідання сторони не з»явилися, натомість подали до суду заяви згідно яких позовні вимоги просять задоволити, а розгляд справи проводити без їх участі.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими, а тому підлягаючими задоволенню виходячи із наступного.

Судом встановлено, що 10 червня 1993 року помер батько позивачки - ОСОБА_2»юк ОСОБА_3, про що 11 червня 1993 року складено відповідний актовий запис за № 22, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії ІІ - ЕГ № 277456 від 11 червня 1993 року.

Померлому належав житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами № 8 по вул. Українська, в с. Скопівка, Коломийського району, Івано-Франківської області, що підтверджується довідкою Ліснохлібичинської сільської ради № 707 від 29 серпня 2013 року, проте згідно виписки з інвентаризаційних матеріалів наданих ОКП «Коломийське МБТІ» № 55242 від 16 лютого 2016 року станом на 31 грудня 2012 року в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації, належно зареєстрованим не був.

Станом на 01 липня 1990 року у вказаному будинковолодінні крім ОСОБА_2»юка ОСОБА_3 проживала також мати позивачки ОСОБА_2»юк ОСОБА_4, яка вступила в управління спадковим майном після смерті ОСОБА_2»юка ОСОБА_3.

04 квітня 2013 року померла і вона залишивши після своєї смерті заповіт посвідчений секретарем Ліснохлібичинської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області за № 3, яким все своє майно заповіла позивачці. Даний заповіт не змінювався та не скасовувався, що підтверджується довідкою Ліснохлібичинської сільської ради № 707 від 29 серпня 2013 року.

Згідно даних технічного паспорта від 03 березня 2016 року загальна площа зазначеного будинку складає 52,6 кв.м., житлова 23,7 кв.м., а його інвентаризаційна вартість становить 68913 грн.

Із листа-відмови державного нотаріуса Другої Коломийської районної державної нотаріальної контори № 192/02-14 від 15 квітня 2016 року вбачається, що по причині відсутності правовстановлюючого документа - свідоцтва про право власності на спадкове майно, не може бути видано свідоцтво про право на спадщину.

У силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Пункт 1 ч.2 ст. 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом, а ст. 234 ЦК України визначає, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю, яка здійснює це право особисто.

Своє право з цих підстав спадкодавиця реалізувала.

Ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Виходячи з того, що позивачка являється спадкоємцем першої черги після смерті матері і відповідач не заперечує проти визнання права власності на спадкове майно за нею, то суд вважає за можливе заявлені вимоги задоволитии.

На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 328, 392, 1217, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 197, 213, 215, 223, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на житловий будинок та господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: с. Скопівка, вул. Українська 8, Коломийського району, Івано-Франківської області.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії.

Суддя П'ятковський В. І.