Справа № 428/3170/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2016 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Бароніна Д.Б.,

за участю секретаря Бондаренко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Стахановського міського управління юстиції Луганської області, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника звернувся до Сєвєродонецького міського суду із скаргою на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Стахановського міського управління юстиції Луганської області (далі ВДВС Стахановського МУЮ Луганської області), в якій просив скасувати розрахунок заборгованості боржника по аліментам ОСОБА_1 в сумі 8273 грн. 72 коп., що був складений 16.03.2009 року старшим державним виконавцем ВДВС Стахановського МУЮ Луганської області.

В обґрунтування скарги заявник вказав, що

В судове засідання ОСОБА_1 або його представник не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи представник ОСОБА_1 був повідомлений належним чином. В скарзі представник скаржника просив розглядати скаргу без його участі та без участі самого скаржника.

В судове засідання державний виконавець ВДВС Стахановського МУЮ Луганської області не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд скарги без його участі.

У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Згідно із копією постанови старшого державного виконавця ВДВС Стахановського МУЮ Луганської області від 02.09.2008 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1565 від 22.09.1999 року закінчено. В мотивувальній частині постанови вказано про направлення виконавчого листа для виконання за місцем мешкання боржника у Дарницькому районі м. Києва, заборгованість станом на 01.09.2008 року складає 480 грн. 27 коп.

Згідно із копією постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 9921824, винесеної 10.11.2008 року головним державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві, було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-1565, виданого 24.09.1999 року Стахановським міським судом Луганської області, про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки Анастасії, ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до копії листа від 16.03.2009 року № 1389 ВДВС Стахановського МУЮ Луганської області, начальником вказаного органу ДВС було запропоновано заборгованість по аліментним платежам з ОСОБА_1 станом на 01.09.2008 року вважати існуючою у розмірі 8273 грн. 72 коп.

Листом начальника ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві від 24.03.2014 року № 18074 представнику ОСОБА_1 було повідомлено, що сума заборгованості по аліментним платежам за період з 01.09.2005 року по 31.08.2008 року у розмірі 8273 грн. 72 коп. була нарахована старшим державним виконавцем ВДВС Стахановського МУЮ Луганської області згідно листа № 1389 від 16.03.2009 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (тут і далі за текстом в редакції, яка була чинною станом час підписання начальником ВДВС Стахановського МУЮ Луганської області листа від 16.03.2009 року № 1389) виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно із ч. 2 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до Закону України "Про державну виконавчу службу" примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділів державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції, районних, міських (міст обласного значення), районних в містах відділів державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції (далі - державні виконавці).

Перелік осіб, яких Законом визначено як державних виконавців, міститься у ст. 4 Закону України «Про державну виконавчу службу», положення якої слід враховувати при перевірці того, чи належний державний виконавець вчинив виконавчу дію, чи бере такий державний виконавець участь у виконавчому провадженні станом на час вчинення виконавчої дії, та чи була така дія виконавчою, тобто такою, що здійснена державним виконавцем під час примусового виконання рішення, виконання якого знаходиться у його компетенції.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну виконавчу службу» (тут і далі за текстом в редакції, яка була чинною станом час підписання начальником ВДВС Стахановського МУЮ Луганської області листа від 16.03.2009 року № 1389) державними виконавцями є: державними виконавцями є заступник директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - начальник відділу примусового виконання рішень, заступник начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, головний державний виконавець, старший державний виконавець, державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, начальники підрозділів примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції, їх заступники, головні державні виконавці, старші державні виконавці, державні виконавці підрозділів примусового виконання рішень відділів державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції, начальник, заступник начальника, головний державний виконавець, старший державний виконавець, державний виконавець районного, міського (міста обласного значення), районного в місті відділу державної виконавчої служби.

Отже, у випадку здійснення будь-якою особою розрахунку суми вимог за конкретним виконавчим документом, суд має встановити чи здійснив цей розрахунок саме той виконавець, який станом на час проведення розрахунку уповноважений здійснювати виконання за конкретним виконавчим документом, та чи взагалі ця дія була виконавчою в розумінні Закону України «Про виконавче провадження».

Суд враховує, що станом на 16.03.2009 року виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-1565, виданого 24.09.1999 року Стахановським міським судом Луганської області, про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки Анастасії, ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходилося на виконанні у державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві.

Повноваження державного виконавця під час примусового виконання рішень встановлені ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право одержувати необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки, іншу інформацію.

Згідно із п. 7.5.2 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5 із змінами та доповненнями станом на 16.03.2009 року, розмір заборгованості з аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення, виходячи з фактичного заробітку (доходів), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не провадилося, або одержуваного ним на момент визначення заборгованості в твердій грошовій сумі або у відсотковому відношенні. Якщо боржник у цей період не працював, то заборгованість визначається, виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості. Державний виконавець у разі надходження виконавчого документа повинен підрахувати розмір заборгованості з аліментів і повідомити про нього стягувача і боржника.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про те, що інформація щодо перерахунку розміру заборгованості боржника, яка викладена у листі від 16.03.2009 року № 1389 ВДВС Стахановського МУЮ Луганської області, є пропозицією, наданою начальником вказаного органу ДВС щодо виконання відповідного виконавчого документу. Про те, що вказана інформація є пропозицією, прямо вказано у останньому абзаці листа від 16.03.2009 року № 1389.

Вищевказана інформація щодо розміру заборгованості стягувача не є виконавчою дією в розумінні Закону України «Про виконавче провадження», адже така інформація була надана особою, яка станом на 16.03.2009 року не була державним виконавцем у конкретному виконавчому провадженні та якій постановою уповноваженого державного виконавця не доручалося здійснення окремих виконавчих дій в рамках виконавчого провадження. Питання щодо прийняття до розгляду вказаної інформації та врахування такої інформації під час виконання рішення суду мало бути вирішене уповноваженим державним виконавцем за місцем виконання рішення станом на 16.03.2009 року.

Таким чином, скасування розрахунку заборгованості боржника по аліментам ОСОБА_1 в сумі 8273 грн. 72 коп., що був складений 16.03.2009 року посадовою особою ВДВС Стахановського МУЮ Луганської області, є неналежним способом захисту права заявника, адже такий розрахунок станом на час його проведення не був виконавчою дією в розумінні Закону України «Про виконавче провадження», а був лише пропозицією щодо вчинення виконавчих дій, і скасування цього розрахунку не призведе до поновлення прав заявника.

Вимог щодо дій державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві ОСОБА_1 заявлено не було, в той час як у відповідності до вимог ст. 386 ЦПК України скарга розглядається лише за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 388 ЦПК України, суд зазначає, що сторонами не було надано доказів понесення ними судових витрат.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 82, 212-215, 218, 223, 383-389 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Стахановського міського управління юстиції Луганської області відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.Б. Баронін