Справа № 333/7019/16-ц
Пр. № 2/333/3269/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про залишення позовної заяви без руху

13.12.2016 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Кулик В.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Комунарський районний у м. Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання батьківства, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Комунарський районний у м. Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання батьківства.

Суддя вважає, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог статей 119, 120 ЦПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Всупереч цим вимогам, позивачем на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги не зазначено жодного доказу, про які йому відомо і які можуть бути використані судом при розгляді даної справи, зокрема не зазначено доказів, що підтверджують факт походження дитини від позивача, зокрема, висновок експертизи, факт спільного проживання і ведення спільного господарства позивача з відповідачем до народження дитини, факт участі позивача в виховані сина.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів.

Позивач звертається до суду з вимогою про визнання батьківства, однак жодних доказів того, що йому було відмовлено в державних органах реєстрації актів цивільного стану у визнанні його батьком дитини, суду не надає. У матеріалах справи відсутня обґрунтована відмова державного органу реєстрації актів цивільного стану у визнанні позивача батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 Сімейного кодексу України, приймаються до судового розгляду, якщо, дитина народжена матір'ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК України).

Таким чином, позивачу необхідно обґрунтувати з наведенням доказів необхідність звернення до суду з заявою в позовному провадженні, неможливість оформлення батьківства через державний орган реєстрації актів цивільного стану.

За відсутності зазначених документів у суду немає достатніх підстав вважати вимоги позивача підлягаючими розгляду в судовому порядку в позовному провадженні.

Також, як вбачається з позовної заяви, в ній не зазначено як третю особу орган опіки та піклування, участь якого в справах даної категорії є обов'язковою. При цьому, суд не вбачає, як рішення суду в майбутньому може вплинути на права та інтереси зазначених в позовній заяві в якості третьої особи Комунарський районний у м. Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов'язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Відповідно до ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст. ст. 119-121 Цивільного процесуального кодексу України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 118, 119-121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Комунарський районний у м. Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання батьківства залишити без руху, і надати позивачеві термін для усунення недоліків три дні з дня отримання копії ухвали.

Повідомити позивачу про необхідність усунення недоліків шляхом направлення копії даної ухвали та розяснити, що у разі не виправлення недоліків до вказаного терміну позовна заява вважатиметься не поданою та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.Б. Кулик