Справа № 128/3778/15-ц Провадження № 22-ц/772/3291/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 2 Доповідач Голота Л. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого судді Голота Л.О.,

суддів: Зайцева А.Ю., Рибчинського В.П.,

з участю секретаря судових засідань: ОСОБА_2

та з участю: позивача ОСОБА_3

представника позивачів ОСОБА_4

представника третьої особи ОСОБА_5

представника ВООБТІ ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 27.09.2016 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до Ксаверівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_9, реєстратора Комунального підприємства "Вінницьке обласне обєднане бюро технічної інвентаризації», Державного реєстратора Вінницької районної державної адміністрації, третіх осіб ОСОБА_10, Управління Держгеокадастру у Вінницькому районі Вінницької області про скасування рішення реєстратора Комунального підприємства "Вінницьке обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» про державну реєстрацію права власності, зобовязання державного реєстратора Вінницької районної державної адміністрації внести запис про скасування державної реєстрації права власності, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Ксаверівської сільської ради, визнання недійсним свідоцтва про право власності, скасування рішення реєстратора Комунального підприємства "Вінницьке обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» про державну реєстрацію права власності, зобовязання державного реєстратора Вінницької районної державної адміністрації внести запис про скасування державної реєстрації права власності,-

в с т а н о в и л а :

30.09.2015 року ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_7 звернулися в суд з позовом у якому просили визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Ксаверівської сільської ради Вінницького району Вінницької області № 63 від 05.11.2012 року, оскільки при його прийнятті не було враховано існування арешту на спірне майно, і як наслідок просили визнати недійсним свідоцтво про право власності САЕ 481670 від 05.11.2012 року, яке було видане на підставі даного рішення та зобов»язати реєстраційну службу Вінницького міського районного управління юстиції скасувати рішення про державну реєстрацію права власності та припинити право власності за ОСОБА_9 на нежитлові будівлі та споруди розташовані по вул. Хмельницьке шосе, 8 в с. Лисогора Вінницького району Вінницької області.

02.12.2015 року позивачами подано заяву про збільшення та уточнення позовних вимог.

07.06.2016 року позивачами подано заяву про зміну предмету позову, у якій у зв»язку з тим, що реєстраційну службу ліквідовано і функції державного реєстратора здійснює державний реєстратор Вінницької районної державної адміністрації просили скасувати рішення реєстратора КП ВОО БТІ від 05.01.2011 року про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_9 на нежитлові будівлі та споруди, розташовані по вул. Хмельницьке шосе, 8 в с. Лисогора Вінницького району Вінницької області проведеної на підставі ухвали Ленінського районного суду Вінницької області від 14.12.2010 року; зобов»язати державного реєстратора Вінницької районної державної адміністрації внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації права власності за ОСОБА_9 на нежитлові будівлі та споруди, розташовані по вул. Хмельницьке шосе, 8 в с. Лисогора проведеної на підставі рішення реєстратора КП ВООБТІ від 05.01.2011 року; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, розташовану по вул. Хмельницьке шосе, 8 с. Лисогора серії ЯМ № 916322 виданий ОСОБА_9 14.08.2012 року, виданий на підставі ухвали Ленінського районного суду Вінницької області від 14.12.2010 року, залишивши не змінними вимоги за первісним позовом.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 27.09.2016р. в задоволенні позову було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивачі подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати рішення суду та постановити нове рішення, яким позовну заяву задовольнити в повному обсязі, оскільки суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом допущено порушення норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні апелянт та його представник ОСОБА_4 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Представник третьої особи ОСОБА_5 у судовому засіданні 16.11.2016 року заперечив щодо задоволення апеляційної скарги та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

У задоволенні клопотання представника третьої особи ОСОБА_5 про відкладення розгляду справи призначеної на 10 год 07.12.2016 року, колегією суддів відмовлено з огляду на відсутність доказів, що підтверджують поважність причин неявки представника та ст. 303-1 ЦПК України.

Представник ВООБТІ ОСОБА_6 при вирішенні спору поклалась на розсуд суду.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду у межах заявлених вимог та доводів поданої апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, виходячи із наступного.

У відповідності до частин 1 та 2 статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду таким визнати не можна, оскільки суд не виконав усі вимоги цивільного судочинства та допустив неправильне застосування норм матеріального права.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачі не довели, що є сторонами спірних правовідносин, що виникли в наслідок прийняття оспорюваних рішень сільської ради та видачі свідоцтв про право власності на об»єкти нерухомого майна та видачі державного акту на право власності на земельну ділянку, а отже їх право не порушено, і також, що спірне майно є єдиним майном за рахунок якого може бути задоволено матеріальні претензії позивачів до ОСОБА_10 за виконавчими провадженнями.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи після скасування ухвали Ленінського районного суду від 14.12.2010 року, якою було затверджено мирову угоду між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 і яка була підставою для реєстрації права власності за ОСОБА_9 та видачі йому свідоцтва на право власності від 5.11.2012 року на нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: Вінницький район, с. Лисогора, Хмельницьке шосе , 8, та державного акту на земельну ділянку площею 0, 1848 га від 14.08.2012 року, право власності на це майно перейшло до попереднього власника ОСОБА_10

Скористатись своїм правом на звернення стягнення на дане майно, яке ОСОБА_3 та ОСОБА_8 набули на підставі рішення Шаргородського районного суду від 24.02.2014 року та постанов про відкриття виконавчого провадження від 08.07.2014 позивачі не мають можливості, оскільки юридично право власності та його реєстрація зберігається за ОСОБА_9

Через не бажання ОСОБА_10 привести правовстановлюючі документи у відповідність до ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 20.12.2012 року, позивачі не маючи іншого шляху захистити своє право на своєчасне виконання судового рішення за рахунок звернення стягнення на майно боржника звернулись до суду за захистом своїх інтересів, які підлягають захисту у відповідності до ст.ст.15,16 ЦК України та статті 6 Конвенції.

Так у постанові Верховного Суду України від 27.05.2016р. справа №6-609цс16 закріплено наступну правову позицію ВСУ.

З огляду на приписи статей 15, 16 ЦК України, а також статей 1, 2-4, 14, 215 ЦПК України кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права, а також цивільного інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обовязковий елемент конкретного субєктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою субєктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб.

Таким чином, оспорювати правочин може також особа (заінтересована особа), яка не була стороною правочину, на час розгляду справи судом не має права власності чи речового права на предмет правочину та/або не претендує на те, щоб майно в натурі було передано їй у володіння. Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним (частина третя статті 215 ЦК України), спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить висновку, що права та інтереси позивачів були порушені, а отже підлягають захисту.

Позовні вимоги позивачів про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку розташовану по вул. Хмельницьке шосе, 8 в с. Лисогора Вінницького району, серії ЯМ № 916322 , визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Ксаверівської сільської ради Вінницького району Вінницької області № 64 від 05.11.2012 року та визнання недійсним свідоцтва про право власності САЕ 481670 від 05.11.2012 року, виданого виконавчим комітетом Ксаверівської сільської ради Вінницького району Вінницької області підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вірно було встановлено судом, рішенням Ленінського районного суду м. Вінниця від 18.11.2010 р. по справі №2-7975/10 за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_10 про стягнення матеріальної та моральної шкоди позов було задоволено та стягнуто на користь ОСОБА_9 2 401700 грн. матеріальної та моральної шкоди , судові витрати.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниця від 14.12.2010р. було затверджено мирову угоду між сторонами за вищевказаною цивільною справою №2-7975/10 за якою ОСОБА_9 відмовився від матеріальних претензій та продовження виконавчого провадження відносно відшкодування матеріальної та моральної шкоди з ОСОБА_10, яким в рахунок погашення заборгованості було передано обєкти нерухомого майна за адресою: Вінницька обл., Вінницький р., с. Лисогора, Хмельницьке шосе, будинок 8: нежитлова будівля, адміністративно-складські приміщення з гаражами літ "А", приміщення №1 : 1-25, загальною пл. 1127,7 кв.м.,; убиральня літ. "Б", насосна яма літ "н/я", пожежний резервуар №1, підпірна стіна №2, огорожа №3, а також земельна ділянка площею 0,2521 га та 0,2448 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, споруд та будівель, та земельну ділянку несільськогосподарського призначення, площею 0,1848 га. (а.с.51-53 т.1).

05.11.2012р. Ксаверівською сільською радою прийнято рішення за №64 про оформлення права власності на нежитлові будівлі і господарські споруди, які розтошовані в с. Лисогора по вул. Хмельницьке шосе, 8 на ім»я ОСОБА_9 по слідуючій літеровці: літ. «А»- сторожова будка заг.площею 18, 9 кв.м,, ганок, оглядовий майданчик. Літера «Б» - шиномонтажне відділення зі складом-магазином заг. Площею 254, 9 м.кв., підвал П/А,ганок, ганок, ганок, № 1 криниця; вигрібна яма; № 3-5 огорожа, № 6-7 ворота; у відповідності до декларації про готовність об»єкта до експлуатації, зареєстрованої в інспекції ДАБК у Вінницькій області за ВН 0 від 22.10.2012 року та видачу свідоцтва про право власності. (а.с.50 т.1).

Право власності ОСОБА_10 на вище вказані обєкти нерухомості у вигляді адміністративно-складських приміщень з гаражами посвідчувало свідоцтво про право власності за №6 від 30.12.20008р. (а.с.23 т.1) та свідоцтвом про право власності за №2 від 05.12.2008р. (а.с.8791 т.1).

На земельну ділянку площею 0,1848 га було видано державний акт на імя ОСОБА_9 серії ЯМ №998222 (а.с.97 т.1).

Також, ОСОБА_9 було проведено реєстрацію права власності на вищевказані обєкти нерухомості за ухвалою суду 05.01.2011р. (а.с.55 т.1, а.с.59-60 т.1).

Як вбачається з заочного рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 24.02.2014 року з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_3 були стягнуті кошти у сумі 251 390 гривень, згідно розписки від 2.06.2012 року та 2513 гривень 90 коп. судового збору; на користь ОСОБА_8 стягнуто кошти в сумі 422 500 гривень, згідно розписки від 16.04.2012 року та 3441 гривню 00 коп. судового збору.; на користь ОСОБА_7 стягнуто кошти в сумі 799 000 гривень, згідно розписки від 5.02.2012 року та 3441 гривню 00 коп. судового збору (т.1 а.с.9-10).

Рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 24 лютого 2014 року по справі № 152/2419/13-ц було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 24.06.2014 року (т.1 а.с.1112).

Постановами державного виконавця відділу ДВС Вінницького РУЮ було відкрито виконавчі провадження від 08.07.2014 року за ВП №43936215, 09.07.2014 року за ВП № 43935781 та 09.07.2014 року за ВП № 43935447 по виконавчому листі за № 152/2419/13-ц від 07.07.2014 року (т.1 а.с.13-15).

Заочним рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 01.12.2011 р. було визначено право власності на 1/2 частку нежитлових будівель та споруд, розташованих по вул. Хмельницьке шосе, 8, в с. Лисогора Вінницького району Вінницької області, до складу яких входить адміністративно-складські приміщення з гаражами літ. «А»№1: №1-№25 загальною площею 1127,7 кв.м.; убиральня літ. «Б»; літ. «н/я» насосна яма; №1 пожежний резервуар, №2 підпірна стіна, №3 огорожа, які значаться зареєстрованими в КП ВООБТІ в реєстровій книзі №5 за реєстровим №1 від 31.12.2008 року, а також 1/2 частки земельної ділянки площею 0,7500 га в межах згідно з планом, розташованої по вул. Хмельницьке шосе, с. Лисогора, Вінницького району Вінницької області, цільове призначення - для комерційних потреб, кадастровий номер :03:005:0054, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №712081 від 13.02.2007 року, виданого на ім'я приватного підприємця ОСОБА_10, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №23; та 1/2 частку земельної ділянки площею 0,2448 га в межах згідно з планом, розташованої по вул. Л. Українки, 4 в с. Лисогора, Вінницького району Вінницької області, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :03:005:0082, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №653607 від 17.04.2010 року, виданого на ім'я ОСОБА_10 Михайловича, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №72, реєстрація акту здійснена реєстратором сектору реєстрації Вінницького районного відділу 25.05.2010 року; та 1/2 частки земельної ділянки площею 0,1848 га в межах згідно з планом, розташованої по вул. Хмельницьке шосе, 8 с. Лисогора, Вінницького району Вінницької області, цільове призначення - для автотехобслуговування, кадастровий номер :03:005:0062, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №653606 від 17.04.2010 року, виданого на ФОП ОСОБА_10, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею договорів оренди землі №73 вважати за ОСОБА_11 (а.с.16-19 т.1). Решта 1/2 залишено у власності ОСОБА_10

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 06.11.2012р. вказане рішення суду було залишено без змін (а.с.20-22 т.1).

В подальшому 20.12.2012р. ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 20.12.2012р. ухвалу Ленінського районного суду від 14.12.2010р. про затвердження мирової угоди між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 була скасована, справу скеровано на новий розгляд подання ВДВС РУЮ, яке ухвалою Вінницького міського суду від 06.03.2013р. було залишено без розгляду (а.с.98-100 т.1).

Відповідно до ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Отже, оскільки ухвала Ленінського районного суду від 14.12.2010, яка була підставою для видачі оспорюваного рішення сільської ради, державного акту на право власності на земельну ділянку в подальшому скасована, колегія суддів приходить висновку, що дане рішення виконкому сільської ради та державний акт не ґрунтуються на законі та підлягають до скасування.

Крім того, при прийнятті рішення виконавчим комітетом Ксаверівської сільської ради не було враховано ухвалу Вінницького районного суду від 13.10.2010 року, постановлену у справі № 2-1907/2010 якою накладено арешт на спірне майно і яка була внесена до Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна./ т.1 а.с. 24/

Так як свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 05.11.2012 року видано на підставі рішення виконавчого комітету Ксаверівської сільської ради, яке підлягає визнанню незаконним та скасуванню, а тому не могло і не може породжувати юридичні наслідки від моменту прийняття, то і зазначене свідоцтво підлягає визнанню недійсним.

Позовні вимоги про скасування рішень реєстратора та зобов»язання державного реєстратора Вінницької районної державної адміністрації внести до Державного реєстру відповідні зміни підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно вбачається, що відомості про право власності ОСОБА_9 внесено до реєстру, що функціонує з 01.01.2013 року.

Статтею 182 ЦК України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, порядок проведення якої та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частиною 2 ст. 26 цього Закону встановлено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Таким чином, діючим законодавством визначено, що скасування запису про реєстрацію права власності можливе лише у випадку скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності.

На підтвердження доводів про відсутність скасування реєстрації права власності за ОСОБА_10 апелянтом надано довідку з Єдиного державного реєстру станом на 23.11.2016 року.

Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Постановою пленуму ВСУ «Про судове рішення» від 18.12.2009р. №14 визначено, що рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

За таких обставин, рішення суду не може залишатись в силі , оскільки постановлене з порушенням норм матеріального та неправильним застосуванням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог позивачів.

На підставі ст. 16, 21,182, 328 ЦК України, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8 задовольнити.

Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 27.09.2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8 задовольнити.

Скасувати рішення реєстратора комунального підприємства «Вінницьке обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» від 05.01.2011р. про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_9 на нежитлові будівлі та споруди, розташовані по вул. Хмельницьке шосе, 8, в с. Лисогора Вінницького району Вінницької області проведеної на підставі ухвали Ленінського районного суду Вінницької області від 14.12.2010р.

Зобовязати державного реєстратора Вінницької районної державної адміністрації внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації права власності за ОСОБА_9 на нежитлові будівлі та споруди, розташовані по вул. Хмельницьке шосе, 8, в с. Лисогора Вінницького району Вінницької області проведеної на підставі рішення реєстратора комунального підприємства «Вінницьке обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» від 05.01.2011р.

Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку розташованої по вул. Хмельницьке шосе, 8 с. Лисогора Вінницького району Вінницької області, серії ЯМ №916322 виданий ОСОБА_9 14 серпня 2012 року, на підставі ухвали Ленінського районного суду Вінницької області від 14.12.2010р.

Визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Ксаверівської сільської ради Вінницького району Вінницької області №64 від 05.11.2012р. на підставі якого видано свідоцтво про право власності САЕ 481670 від 05.11.2012 р.

Визнати недійсним свідоцтво про право власності САЕ 481670 від 05.11.2012 р. видане виконавчим комітетом Ксаверівської сільської ради Вінницького району Вінницької області.

Скасувати рішення реєстратора комунального підприємства «Вінницьке обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» від 08.11.2012р. про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_9 на нежитлові будівлі та споруди, розташовані по вул. Хмельницьке шосе, 8, в с. Лисогора Вінницького району Вінницької області.

Зобовязати державного реєстратора Вінницької районної державної адміністрації внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації права власності за ОСОБА_9 на нежитлові будівлі та споруди, розташовані по вул. Хмельницьке шосе, 8, в с. Лисогора Вінницького району Вінницької області, проведеної на підставі рішення реєстратора комунального підприємства «Вінницьке обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» від 08.11.2012р.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Л.О. Голота

Судді А.Ю. Зайцев

ОСОБА_12

/підписи/

Згідно з оригіналом: