Справа № 502/522/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2016 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Балан М. В.,

за участю секретаря судового засідання Урсул Г. К.,

розглянувши цивільну справу за первісною позовною заявою

ОСОБА_1,

ОСОБА_2

до

ОСОБА_3

про

визнання права власності на житловий будинок за спадщиною,

та зустрічною позовною заявою

ОСОБА_3

до

Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області,

ОСОБА_1,

ОСОБА_2

про

визнання права власності на частину домоволодіння та встановлення юридичного факту,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі за первісним позовом звернулись до Кілійського районного суду Одеської області 10.03.2015 року з позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту належності житлового будинку з господарськими спорудами в м. Кілія Одеської області, по вул. К. Маркса, 17 в рівних частках за ОСОБА_4 та ОСОБА_5; встановлення факту прийняття спадщини за заповітом, після смерті ОСОБА_5 на 1/2 частину вказаного житлового будинку, за ОСОБА_1; визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частину житлового будинку в м. Кілія Одеської області, вул. К. Маркса, 17 за заповітом; встановлення факту прийняття спадщини за заповітом, після смерті ОСОБА_4 на частину вказаного житлового будинку за ОСОБА_2 та визнання права власності за ним на ? частину будинку за спадщиною. Обґрунтовуючи позовну заяву позивачі вказують, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 мали у власності житловий будинок, про що свідчить свідоцтво на право власності на житловий будинок від 04.04.1969 року. У подальшому вони розібрали старий будинок та за період 1971 1990 роки збудували житловий будинок з надвірними спорудами за адресою, вул. К. Маркса, 17 у м. Кілія, Кілійського району Одеської області, але відповідним чином нерухоме майно на себе не зареєстрували, так як не знали, що потрібно заново на себе зареєструвати нерухоме майно. Позивач, ОСОБА_1, з дитинства постійно проживала разом з ними за адресою вул. К. Маркса, 17 у м. Кілія. 12.04.1995 року ОСОБА_5 склала на неї заповіт, де вказала, що усе майно, котре на день її смерті буде їй належить, та де б воно не знаходилося, заповідала ОСОБА_1 04 квітня 2000 р. померла ОСОБА_5, так як позивач постійно проживала з дідом та бабою, то відповідно до ч.2 ст. 1268 ЦК України, фактично вступила у спадщину та прийняла спадщину відповідно заповіту. 27 березня 2014 року помер ОСОБА_4, після його смерті відкрилась спадщина, на його частину житлового будинку розташованого у Кілійському районі, м. Кілія, вул. К. Маркса, 17, для його синів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Після смерті господарів житлового будинку, спадкоємці ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 звернулись з заявою про прийняття спадщини до Державного нотаріуса та була заведена спадкова справа № 219/2014. Спадкове майно, розташоване за адресою вул. К. Маркса, 17 у м. Кілія, Кілійського р-ну, Одеської області, яке складається з: літери А- житловий будинок площею 87,7 кв. м., а - прибудова, Б - літня кухня, б - прибудова, В- сарай, Г- лазня, Д - гараж, Е - навіс, Ж - сарай, З - убиральня, 1 - ворота/хвіртка, 2 - огорожа, З - водогін, 4 - огорожа, І - замощення, на земельній ділянці загальної площею 676 кв. м.

Спадкодавці, в наслідок своєї правової неграмотності не знали, що після закінчення будівництва потрібно було реєструвати право власності на нерухоме майно. 15.01.2015 року позивачка виготовила технічну документацію на домоволодіння за адресою м. Кілія, Кілійського району, вул. К. Маркса, 17 та відповідним чином провела інвентаризацію житлового будинку. 28.01.2015 року вона та її батько і дядько отримали від держаного нотаріуса письмову відмову про вступ у спадщини з приводу відсутності правовстановлюючих документів на житловий будинок та було рекомендовано звернутися до суду з подачею позову про вступ у спадщину. Крім позивачки - ОСОБА_1 та її батька - ОСОБА_2, спадкоємцем є її дядько (рідний брат батька) - ОСОБА_3.

На підставі вищезазначеного позивачі просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

18.09.2015 року від ОСОБА_3 надійшла зустрічна позовна заява до Кілійської міської ради, ОСОБА_1, ОСОБА_2 про встановлення факту того, що ОСОБА_4, померлий 27.03.2014 року являється батьком ОСОБА_3; встановлення факту того, що ОСОБА_5, померла 04.04.2000 року, являється матірю ОСОБА_3; встановлення факту належності житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами по вул. К. Марса, 17 в м. Кілія Одеської області спадкодавцям ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в рівних частках по ? частині; визнання права власності за позивачем на 11/36 частин житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами в м. Кілія Одеської області, вул. К. Маркса, 17 в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4, який помер 27.03.2014 року.

Обґрунтовуючи зустрічну позовну заяву, позивач за зустрічним позовом, вказує що будинок в м. Кілія Одеської області належав на праві власності батькам позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в рівних частках на підставі ст. 60 Сімейного кодексу України. 04.04.2000 року померла ОСОБА_5, після смерті якої залишилось спадкове майно, яке складається з ? частини зазначеного житлового будинку. За життя спадкодавець залишив на імя ОСОБА_6 заповіт, який посвідчено Кілійською районною державною нотаріальною конторою 12.04.1995 року, однак право власності на спадкову частину позивач не оформив.

24.03.2014 року помер батько позивача за зустрічним позовом, на момент смерті якого йому належало 11/18 (1/2 +1/9 = 11/18) частин будинку. Спадкоємцями першої черги, після смерті спадкодавця стали позивач за зустрічним позовом та його брат, ОСОБА_2, та як вказує позивач, на підставі ч. 1 ст. 1267 ЦК України, їх частини в спадковому майні становлять по 11/36 частини кожному. На даний на час позивач звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадщини, однак йому було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, та зазначив, що мають місце розбіжності у свідоцтві про його народження, у графі прізвища, а саме: позивач вказаний як «Карадобрій», на підставі чого йому видане повторно свідоцтво про народження з прізвищем «Карадобрій».

Належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, позивачі за первісним позовом та їх представники не зявились, однак надали заяви про те, що первісні позовні вимоги підтримують частково, а зустрічний позов визнають в повному обсязі та просять розглянути справу за їх відсутності.

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним, та представник відповідача за зустрічним позовом в судове засідання не зявились, однак від них на адресу суду надійшли заяви про те, що позовні вимоги за первісним позовом визнають частково, а позовні вимоги за зустрічним позовом підтримують в повному обсязі, а також просять провести судове засідання за їх відсутності. позовні вимоги не визнали у повному обсязі, просили відмовити в задоволенні зустрічного позову.

На підставі письмових заяв позивача та відповідача суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою, в порядку передбаченому ст.ст. 169,197 ЦПК України.

Згідно свідоцтва про народження серії І-ЖД № 312961 повторно виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, ОСОБА_2 народився 06.12.1956 року, батьками записані ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Відповідно до свідоцтва на право власності на житловий будинок від 04.04.1969 року, зареєстрованого Кілійським МБТІ та записано в реєстрову книгу під № 4917 від 04.04.1969 року, житловий будинок по вул. К. Маркса, 17 в м. Кілія Одеської області, належав ОСОБА_4 та ОСОБА_5. /а. с 10/

ОСОБА_7 народилась 20.04.1976 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії V-ЖД № 295338, її батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_8.

27.11.1993 року Кілійським райвідділом ЗАГС Одеської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_10, прізвище дружини після укладення шлюбу ОСОБА_9, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІІ-ЖД № 390987 від 27.11.1993 року. /а. с. 21/

Згідно виписки з рішення виконавчого комітету Кілійської міської ради № 362 від 27.11.1997 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, передано земельну ділянку по вул. Карла Маркса, 17 в м. Кілія Одеської області./ а. с. 11/

Факт відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5, яка померла 04.04.2000 року, підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 216716, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 126 /а. с 16/

За життя ОСОБА_5 залишила заповіт, посвідчений державним нотаріусом Кілійської районної державної нотаріальної контори від 12.04.1995року за реєстровим № 1224, за яким усе своє майно, де б воно не перебувало та з чого воно б не складалось, заповідала ОСОБА_10. /а.с. 15/

Рішенням виконавчого комітету Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області № 132 від 28.11.2014 року, змінено адресу обєкту нерухомого майна житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованих по вул. К. Маркса, 19 на наступну адресу: Одеська область, м. Кілія, вул. Карла Маркса, 17. /а. с.13/

Відповідно технічної документації проведеної Кілійським районним бюро технічної інвентаризації від 15.01.2015 року, житловий будинок по вул. Карла Маркса, 17 складається з: літ. «А» житлового будинку, літ. «Б» - літньої кухні, літ. «В» - сараю , літ «Г» - лазні, літ. «Д» - гараж, літ «Е» - навісу, літ «Ж» - сараю, літ «З» - убиральні, № 1-4, і надвірних споруд, які розташовані на земельній ділянці площею 105 кв. м. /а.с. 5-9/

У разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні норми ЦК Української РСР 1963 року.

Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються ЦК України.

Відповідно до статті 525 ЦК УРСР в редакції 1963 р., чинного на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_11, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Статтею 548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Згідно з положеннями ст. ст. 549, 554 ЦК УРСР визнавалося, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. В разі неприйняття спадщини спадкоємцем за законом або за заповітом або позбавлення спадкоємця права спадкування його частка переходить до спадкоємців за законом і розподіляється між ними в рівних частках.

Відповідно до статті 553 ЦК УРСР, спадкоємець за законом або за заповітом в праві був відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважалося, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини.

Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом було правом спадкоємця й залежало виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Відповідно до ч.1 ст. 256 ЦПК України , суд розглядає справи про встановлення фактів , що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб , якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як зазначено в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року , якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, які , у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення розяснив, що наведений у ЦПК перелік фактів, який встановлюється судом, не є вичерпним. За наявності умов, зазначених в ч.2 ст. 256 ЦПК України може встановлювати і інші факти , наприклад володіння будівлею на праві приватної власності.

Відповідно до п. 10 додатку № 1 до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності на нерухоме майно від 07.02.2002 р. № 7/5 суди розглядають заяви про встановлення фактів володіння будівлею на праві приватної власності фізичних осіб.

Відповідно до п. 2.1 розділу 11 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно для проведення державної реєстрації виникнення, переходу або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно власник (власники), інший правонабувач (правонабувачі) або уповноважена ними особа подає реєстратору заяву про державну реєстрацію прав за формою визначеною у додатку 1.

Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що житловий будинок, розташований по вул. Карла Маркса, 17 в м. Кілія Одеської області, за життя належав ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

ОСОБА_3 народився 18.04.1955 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІV-ЖД № 271576, виданим 05.04.1985 року Кілійським райвідділом ЗАГС Одеської області, його батьками записані ОСОБА_4 та ОСОБА_5. /а.с. 40/

Відповідно до архівної довідки, виданої Державним архівом Одеської області за вих. № К-2023 від 25.08.2015 року, в метричній книзі про народження примарії комуни Кілія Нова 3-го округу Ізмаїльського повіту (на теперішній час м. Кілія Одеської області) за 1930 рік, запис № 500 від 20.12.1930 року про народження ОСОБА_4, батьки ОСОБА_12 та ОСОБА_13. /а. с. 42/

Факт відкриття спадщини, після смерті ОСОБА_4, який помер 27.03.2014 року, підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 371909, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області. /а.с. 39/

Відповідно заповіту від 04.02.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області за реєстровим № 381, ОСОБА_4 за життя заповідав земельну ділянку площею 5,08 га., розташовану на території Кілійської міської ради, ОСОБА_3. /а.с.43/

Після смерті спадкодавця ОСОБА_5, яка померла 04.04.2000 року, залишилось спадкове майно у вигляді ? частини житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами в м. Кілія Одеської області, вул. К. Маркса, 17. Однак, на підставі ст. 535 ЦК України в редакції 1963 року, ОСОБА_4, чоловік спадкодавці, був недієздатним, таким чином його обовязкова частка становить 1/9 частину спадкового майна.

Відповідно до повідомлення Кілійської районної державної нотаріальної контори за вих. № 64/02-14 від 28.01.2015 року, після смерті ОСОБА_4 зведена спадкова справа № 219/2014, однак у звязку з відсутністю правовстановчих документів, відмовлено у прийнятті спадщині спадкоємцям. /а.с. 48/

При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вказано в ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обовязки,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом ycієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року N 1952-IV, із змінами і доповненнями.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 15 названого Закону перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року № 703.

Згідно п.10 Порядку заявник разом із заявою про державну реєстрацію подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові необхідні для такої реєстрації документи, визначені цим порядком, їх копії, документ, що підтверджує внесення плати за надання витягу з Державного реєстру прав, та документ про сплату державного мита.

У відповідності з п.26 Порядку для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені цим порядком.

Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є укладений в установленому законом порядку договір, свідоцтво про право власності на спадщину, свідоцтво про право власності на нерухоме майно, державний акт на право власності на земельну ділянку, рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно, а також інші документи, визначені пунктом 27 Порядку.

Враховуючи досліджені письмові докази та наведені положення законодавства, суд вважає, що первісний позов пдліягає частковому задоволенню, а зустрічний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючисьст.ст 525, 549,553, 554 ЦК УРСР, ст.ст.16, 182, 256, 316, 328, 392,1217, 1218, 1261, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 10,11, 60, 213, 214, 215 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В:

Первісну позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту належності та визнання права власності - задовольнити частково.

Встановити факт належності житлового будинку з господарськими спорудами, який знаходиться за адресою: Одеської область, м. Кілія, вул. Карла Маркса, 17, в рівних частках по 1/2 частині за ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 11/36 частин житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеської область, м. Кілія, вул. Карла Маркса, 17, який складається з : літ. «А» - житлового будинку, загальною площею - 76,1 кв.м., в тому числі житловою площею - 32,1 кв.м., літ. «Б» - літньої кухні, літ. «В» - сараю , літ «Г» - лазні, літ. «Д» - гараж, літ «Е» - навісу, літ «Ж» - сараю, літ «З» - убиральні, № 1-4, і - надвірних споруд, які розташовані на земельній ділянці загальною площею 676 кв. м., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер 27.03.2014 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 7/18 частин житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеської область, м. Кілія, вул. Карла Маркса, 17, який складається з : літ. «А» - житлового будинку, загальною площею - 76,1 кв.м., в тому числі житловою площею - 32,1 кв.м., літ. «Б» - літньої кухні, літ. «В» - сараю , літ «Г» - лазні, літ. «Д» - гараж, літ «Е» - навісу, літ «Ж» - сараю, літ «З» - убиральні, № 1-4, і - надвірних споруд, які розташовані на земельній ділянці загальною площею 676 кв. м. в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, яка померла 04.04.2000 року.

В частині інших позовних вимог - відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до Кілійської міської ради, ОСОБА_1, ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт родинних відносин, за яким ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином ОСОБА_5, яка померла 04.04.2000 року.

Встановити факт родинних відносин, за яким ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином ОСОБА_4, який помер 27.03.2014 року.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 11/36 частин житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеської область, м. Кілія, вул. Карла Маркса, 17, який складається з : літ. «А» - житлового будинку, загальною площею - 76,1 кв.м., в тому числі житловою площею - 32,1 кв.м., літ. «Б» - літньої кухні, літ. «В» - сараю , літ «Г» - лазні, літ. «Д» - гараж, літ «Е» - навісу, літ «Ж» - сараю, літ «З» - убиральні, № 1-4, і - надвірних споруд, які розташовані на земельній ділянці загальною площею 676 кв. м., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер 27.03.2014 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_14