Унікальний номер справи 333/4947/16-ц
Номер провадження 2/333/2623/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

м. Запоріжжя 30 листопада 2016 р.

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючий суддя Фунжий О.А., за участю секретаря судового засідання Лященко В.А., представника позивача ОСОБА_1, представника відповідачів ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовною заявою

ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення сплаченого авансу та штрафу відповідно до попереднього договору,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідачів сплаченого авансу та штрафу відповідно до попереднього договору. ОСОБА_6 вимоги мотивовано тим, що 18 вересня 2013 р. позивач уклав з відповідачем ОСОБА_4 договір про наміри щодо купівлі-продажу, згідно якому сторони зобовязались укласти в майбутньому, в строк до 18 грудня 2013 р., договір купівлі-продажу обєкту нерухомого майна земельної ділянки та житлового будинку, розташованих за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ціолковського, 2А, узгодженою вартістю 10 000 доларів США. У якості авансу позивач сплатив ОСОБА_4 2 000 доларів США, про що зазначено у п. 4.1 договору. Гарантом виконання умов договору стала відповідач ОСОБА_5, про що вказано у п. 6.5 договору. В період з 18 вересня 2013 р. до 20 червня 2014 р. позивач у якості авансу 7 900 доларів США та 800 грн., що підтверджується розписками. У зазначений у попередньому договорі строк договір купівлі-продажу не було укладено з вини відповідачів, отриманий ними аванс не повернуто. Відповідно до п. 5.3 попереднього договору, якщо продавець у зазначений термін не виконує всі зобовязання за цим договором, він зобовязаний повернути покупцю аванс передбачений п. 4.1 договору та штраф у розмірі 20% суми вартості обєкту в якості неустойки, тобто разом 4 000доларів США за курсом Національного банку України на день виплати цієї суми. В разі затримки виплати цих грошових сум сплачується пеня в розмірі 0,1% за день прострочки на суму заборгованості. З наведених підстав позивач просить суд стягнути з відповідачів солідарно 7 900 доларів США та 800 грн. сплаченого авансу, пеню в розмірі 7 915,8 доларів США та 801 грн. 60 коп. (розрахунок наведено у позовній заяві), усього 470 691 грн. 61 коп., а також витрати на сплату судового збору.

Представник позивача в судовому засіданні підтвердив позовні вимоги та їх обґрунтування, наполягаючи на задоволені позову.

Представник відповідача позов не визнав, в судовому засіданні пояснив, що між позивачем та відповідачем ОСОБА_4 дійсно укладався зазначений договір про наміри, однак його не виконано з обєктивних причин. Аванс в сумі 2 000 доларів США, вказаний в п. 4.1 договору, ОСОБА_4 не отримував, розписка про це у позивача відсутня. Отримані відповідачем ОСОБА_5 від позивача грошові кошти ніякого відношення до вказаного договору про наміри не мають, тому не можуть бути з неї стягнуті. З наведених підстав представник відповідачів просить суд відмовити у задоволені позову.

ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засідання належними документами встановлено, що 18 вересня 2013 р. ОСОБА_4 уклав з ОСОБА_3 договір про наміри щодо купівлі-продажу, згідно якому сторони зобовязались укласти в майбутньому, не пізніше 18 грудня 2013 р., договір купівлі-продажу обєкту нерухомого майна земельної ділянки та житлового будинку, розташованих за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ціолковського, 2А, узгодженою вартістю 10 000 доларів США. Згідно п. 4.1 договору на підтвердження вище вказаних зобовязань покупець (ОСОБА_3К.) передає, а продавець (ОСОБА_4Ю.) приймає в рахунок належних за договором купівлі-продажу обєкту платежів аванс у сумі 2 000 доларів США за курсом Національного банку України на день укладення цього договору, що складає 20% від суми вартості обєкту. Відповідно до п. 5.3 договору, якщо продавець в зазначений термін не виконує свої зобовязання за цим договором, продавець зобовязаний повернути покупцю аванс (п.4.1) та штраф у розмірі 20% від суми вартості обєкту в якості неустойки, тобто разом суму в розмірі 4 000 доларів США за курсом Національного банку України на день виплати цієї суми. В разі затримки виплати грошових сум за п.5.2, 5.3 кожна із сторін має право вимагати пеню в розмірі 0,1% за день прострочки на суму заборгованості. Згідно п.6.5 договору гарантом виконання умов цього договору є ОСОБА_5. (а.с. 4-5)

У відповідності зі ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Таким чином, 18 вересня 2013 р. позивач та відповідач ОСОБА_4 уклали попередній договір, зобов'язавшись до 18 грудня 2013 р. укласти основний договір купівлі-продажу обєкту нерухомого майна на умовах, встановлених попереднім договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В судовому засіданні встановлено, що зазначений в договорі про наміри договір купівлі-продажу обєкту нерухомого майна не укладено з вини ОСОБА_4

Згідно зі ст. 635 ч.2 ЦК України сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства.

Згідно п. 4.1 договору ОСОБА_4 отримав від позивача у якості авансу 2 000 доларів США, вказана сума підлягає стягненню з вказаного відповідач на користь позивача відповідно до положень ст. 635 ч.2 ЦК України, п. 5.3 договору про наміри.

Оскільки п. 5.3 договору про наміри передбачена додаткова відповідальність сторін за невиконання зобовязань за договором у вигляді неустойки, що становить 20% вартості обєкту та дорівнює 2 000 доларів США, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 також зазначену суму відповідно до ст. 549, 551 ЦК України.

Відповідно до п. 5.3 договору про наміри в разі затримки виплати грошових сум за п.5.2, 5.3 кожна із сторін має право вимагати пеню в розмірі 0,1% за день прострочки на суму заборгованості. В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 свої зобов'язання за договором про наміри не виконав, строк дії попереднього договору, зазначений у п. 2.1 цього договору, закінчився 18 грудня 2013 р., що є підставою для стягнення з цього відповідача на користь позивача пені в розмірі 0,1% від несвоєчасно сплаченої суми (4 000 доларів США) за весь час прострочки, який дорівнює 1 002 дні, що становить 102 600 грн. за курсом Національного банку України на день розгляду.

Таким чином, з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача необхідно стягнути аванс у подвійному розмірі за договором про наміри щодо купівлі-продажу від 18 вересня 2013 р. відповідно до п. 5.3 договору про наміри в сумі 4 000 долари США, що за курсом Національного банку України на день розгляду справи становить 102 396 грн., а також пеню в розмірі 102 600 грн.

У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача необхідно також стягнути витрати на сплату судового збору в сумі 2 167 грн. пропорційно до задоволеної частини вимог.

Позивачем заявлено вимоги про стягнення отриманих за договором про наміри від 18 вересня 2013 р. сум солідарно з відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Зазначені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1190 ч.1 ЦК України солідарну відповідальність перед потерпілим несуть особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди.

Заявляючи вимогу про стягнення сум в солідарному порядку, позивач послався на п. 6.5 договору про наміри, згідно якому гарантом виконання умов цього договору є ОСОБА_5, а також на її власноручний запис в договорі про наміри про гарантування виконання умов цього договору. (а.с. 5)

Прийняти до уваги зазначені положення п. 6.5 договору та власноручний запис ОСОБА_5 суд не може з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 560 ЦК України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов'язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Таким, чином за діючим цивільним законодавством гарантом може бути лише банк, інша фінансова установа, страхова організація, а не фізична особа.

В судовому зсіданні представник позивача надав суду оригінали розписок, за якими ОСОБА_5 отримала від позивача певні суми коштів для виконання договору про наміри від 18 вересня 2013 р., а саме: 18 вересня 2013 р. 2 000 доларів США, 2 листопада 2013 р. 300 доларів США, 23 грудня 2013 р. 800 грн., січень 2014 р. 200 доларів США, 21 лютого 2014 р. 200 доларів США, 2 березня 2014 р. 100 доларів США, 28 березня 2014 р. 1 000 доларів США, 13 квітня 2014 р. 100 доларів США, 20 червня 2014 р. 2 000 доларів США (а.с. 39-47), усього 5 900 доларів США та 800 грн. Із зазначеної суми суд вважає за необхідне виключити 100 доларів США за розпискою від 2 березня 2014 р., за якою ОСОБА_5 отримала кошти для вирішення питання в суді по справі ОСОБА_4

Відповідно до ст. 1212 ЦК України, на яку посилається позивач в обгрунтуання стягнення з ОСОБА_5 вказаних грошових коштів, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Враховуючи, що ОСОБА_5 отримала зазначені кошти в звязку з укладенням ОСОБА_4 з позивачем попереднього договору, основний договір за яким не укладено, а грошові кошти не повернуто, суд вважає можливим стягнути з неї на користь позивача вказані суми як безпідставно набуте майно відповідно до ст. 1212 ч.1 ЦК України.

Як встановлено судом, ОСОБА_5 безпідставно набула грошові кошти в сумі 800 грн. та 5 800 доларів США, що за курсом Національного банку України на день розгляду справи становить 150 742 грн., а усього 158 742 грн., які підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_5 на користь позивача.

У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_5 на користь позивача необхідно також стягнути витрати на сплату судового збору в сумі 1 669 грн. пропорційно до задоволеної частини вимог.

Керуючись ст. 88, 213-215 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

ОСОБА_6 ОСОБА_7 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення сплаченого авансу та штрафу відповідно до попереднього договору задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, аванс у подвійному розмірі за договором про наміри щодо купівлі-продажу від 18 вересня 2013 р. в сумі 102 396 грн., пеню в сумі 102 600 грн., витрати на сплату судового збору в сумі 2 167 грн., усього 207 163 грн.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_3, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, грошові кошти в сумі 158 742 грн., витрати на сплату судового збору в сумі 1 669 грн., усього 160 411 грн.

У решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в Апеляційний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.А.Фунжий