Провадження № 2/752/4633/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

17.10.2016 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі головуючого по справі судді - Шкірай М.І.

за участю секретаря - Безверхої Н.В.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд -

Встановив

У липні 2016 року представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитом у сумі 26461,49 грн. 77 коп. та судовий збір.

В обґрунтування позову представник позивача вказував, що між відповідачем та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» 13.03.2013 року укладено договір про надання споживчого кредиту № . У подальшому кредитором за вказаним договором став позивач по справі відповідно до договору факторингу № 22/12/14/1-1 від 22.12.2014 року. За умовами вказаного кредитного договору банк надав відповідачу кредит у розмірі 23600 грн. зі сплатою 12 % річних на строк до 13 березня 2016 року.

Відповідач не виконала свої зобов'язання визначені вказаним договором, в результаті чого станом на 05.05.2016 року виникла заборгованість у розмірі 26461 грн. 49 коп.

В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив слухати справу без його участі, вказував, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату і час судового розгляду повідомлений належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, причин неявки суду не повідомив, тому суд, вважає за можливе розглянути справу у заочному порядку.

Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 13 березня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № .

У подальшому кредитором за вказаним договором стало Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг», що підтверджується Договором факторингу № 22/12/14/1-1 від 22 грудня 2014 року.

За умовами вищевказаного кредитного договору Банк надав відповідачу кредит у розмірі 23600 грн., зі сплатою процентної ставки у розмірі 12 % річних на строк до 13 березня 2016 року.

У зв'язку із невиконанням відповідачем умов вказаного договору станом на 05.05.2016 року у нього виникла заборгованість перед банком у розмірі 26461 грн. 49 коп., що складається з:

-залишку заборгованості за кредитом - 17881 грн. 37 коп.;

-нарахованих відсотків за користування кредитом - 1927 грн. 40 коп.;

-комісії за розрахунковими операціями - 6652 грн. 72 коп.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобов'язання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України, тобто при порушенні зобов'язань боржник повинен сплатити кредитору борг, та неустойку у вигляді пені та штрафу, що передбачена умовами договору.

За змістом ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави суму судового збору в розмірі 1378 грн.

Керуючись ст. ст. 10-11; 28-29; 57-60; 158; 179; 185; 208-209; 212; 214-215 ЦПК України, суд -

Вирішив

Позов Публічного акціонерного товариства «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1,(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Факторинг Україна» () заборгованість у розмірі 26461 грн. 49 коп. та судовий збір у розмірі 1378 грн., а всього 27839 грн. 49 коп.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів, з дня отримання його копії до Голосіївського районного суду м. Києва.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя