ЦИВІЛЬНЕ СУДОЧИНСТВО Справа № 170/562/16-ц
Позовне провадження Провадження № 2/170/150/16
Шацький районний суд Волинської області
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

02 грудня 2016 року смт. Шацьк

Шацький районний суд Волинської області у складі

головуючого судді Сушик Н.В.,

за участю секретаря Копитко І.О.,

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Шацьк цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу і поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд із зазначеним позовом. Позов обгрунтовано тим, що 29 серпня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шацького районного управління юстиції Волинської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Від даного шлюбу у подружжя дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обовязки, на підставі чого в сімї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вона та відповідач стали зовсім чужими людьми. Відповідач влаштовує постійні скандали, в тому числі і в громадських місцях в присутності сторонніх людей, що ображає її честь і гідність. Відповідач постійно предявляє їй необгунтовані претензії, що робить спільне життя нестерпним. Подружні відносини між ними припинені з травня 2016 року. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим, тому що це суперечить її інтересам, примиритися з відповідачем не бажає, і просить суд позов задовольнити, шлюб розірвати. Угоди про добровільний поділ майна між сторонами не досягнуто. Позивач зазначає, що за час спільного проживання її батьками були внесені суттєві кошти на ремонт будинку, зокрема проведена каналізація, замінені вікна та двері, зроблений повністю новий ремонт в кімнатах, оскільки батьки чоловіка віддали їм цей будинок, який був повністю не придатним для проживання. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За час проживання у шлюбі ними набуто таке майно: 600 долларів США (кошти, які були подаровані подружжю на весілля), 30 000 грн. були потрачені на ремонт будинку та проведення комунікацій (кошти, які були подаровані подружжю на весілля); весільні подарунки: - картина-ікона, покривало тепле, одіяло двох спальне, набір каструль, постільний комплект, покривала махрові, набір чашок та посуду; двоспальне ліжко, вартістю 450 грн.; матрац, вартістю 1 000 грн., шафа-купе вартістю 6 000 грн.; комод, вартістю 1 800 грн.; килими, вартістю 3 500 грн.; пральна машина, вартістю 6 000 грн.; поличка-шафа, вартістю 1 000 грн.; диван, вартістю 3 500 грн.; кухонна плита, вартістю 2 800 грн.; кухонні меблі, вартістю 4 500 грн.; мясорубка, вартістю 1 400 грн.; набір каструль, вартістю 3 000 грн.; круги на колодязь, вартістю 1 250 грн.; вхідні двері, вартістю 5 500 грн.; 5 міжкімнатних дверей, вартістю 3 600 грн.; вікна пластикові, вартістю 6 000 грн.; тарілки, вартістю 320 грн.; бойлер, вартістю 2 000 грн.; чайник електричний, вартістю 400 грн. Також у відповідача знаходяться її особисті речі (подаровані та придбані до шлюбу): холодильник, телевізор, міксер кухонний, набір чашок, посуд, кухонне начиння, золота весільна обручка та заручальна каблучка. Загальна вартість майна становить 84 020 грн. та 600 долларів США.

Просить поділити дане майно та виділити їй у власність: комод, пральну машину, диван, кухонну плиту, мясорубку, бойлер, весільні подарунки (покривало тепле, набір каструль, набір посуду), 300 долларів США. Оскільки значна сума коштів потрачена на ремонт будинку, тому просить решту спільного майна повернути готівкою, а саме в сумі 24 510 грн. Крім цього, просить відповідача повернути її особисті речі (подаровані та придбані до шлюбу): холодильник, телевізор, міксер кухонний, набір чашок, посуд, кухонне начиння, золоту весільну обручку та заручальне колечко. Відповідачеві виділити: 300 долларів США, 30 000 грн., які були потрачені на ремонт будинку та проведення телекомунікацій (кошти, які були подаровані на весілля); весільні подарунки (картина-ікона, одіяло двоспальне, постільний комплект, покривала махрові, набір чашок), двоспальне ліжко, матрац, шафу-купе, килими, поличку-шафу, кухонні меблі, набір каструль, круги на колодязь, вхідні двері, 5 кімнатних дверей, вікна пластикові, тарілки, чайник електричний.

Відповідач подав до суду письмове заперечення у якому зазначив наступне. З першою позовною вимогою позивача - про розірвання шлюбу погоджується, проте щодо поділу майна у вказаних частках він не згідний. Подружні відносини між ними припинено в травні 2016 року, з того часу ОСОБА_1 в будинку не проживає. 09 серпня вона приїжджала до нього щоб забрати речі. Він не заперечував і позивач забрала все, що вважала за необхідне написавши розписку з цього приводу, однак чи відповідає перелік вписаного майна забраному він не звіряв. Вказує, що в більшості вимоги по поділу майна є надуманими і необгрунтованими. Жодних ремонтних робіт вони з дружиною не проводили, будівельних матеріалів не купували. Будинок, де вони проживали належить його батькам. На весіллі їм було подаровано 600 долларів США та 30 000 грн. Дані кошти були затраченні на навчання позивача. В наявності на теперішній час є наступне спільно нажите майно: комод, пральна машина, диван, кухонна плита, шафа-купе, килими, поличка шафа, кухонний гарнітур, набір каструль, тарілки, чайник електричний. Крім того в наявності є речі, які позивач помилково вважає придбаними нею до шлюбу, а саме: телевізор, холодильник, міксер кухонний, набір чашок. Щодо іншого майна вказаного в позовній заяві, як спільного: мясорубки і бойлера немає, весільні подарунки позивач забрала 09.08.2016 року; двоспальне ліжко та матрац надані ним батьками у тимчасове користування; круги на колодязь, вхідні двері, міжкімнатні двері, пластикові вікна були придбані його батьками, які проводили ремонт вланого будинку. Позивач також вимагає повернути їй особисті речі, а саме золоту весільну обручку та заручальну каблучку, проте їх у нього немає. Тому відповідач просить відмовити в частині позовних вимог, які стосуються поділу майна, що є спільною власністю подружжя.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовну вимогу щодо розірвання шлюбу підтримала, просила її задовольними. Позовну вимогу щодо поділу майна подружжя змінила в частині кола обєктів спільної сумісної власності, які підлягають виділенню, просила суд виділити їй у власність слідуюче мйно: полицю на книги; тарілки; набір чайних кружок; пральну машину; холодильник; телевізор; кухонну плиту; комод; чайник електричний; килим; електропраску; міксер кухонний; покривало; набір каструль. Решту майна - картину-ікону; покривало тепле; одіяло двох спальне; набір каструль; постільний комплект; набір чашок та посуду, шафу-купе; поличку-шафу; диван; кухонні меблі; круги на колодязь; вхідні двері; 5 міжкімнатних дверей; пластикові вікна, залишити за відповідачем

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 уточнений позов ОСОБА_1 визнав, проти його задоволення не заперечує, погоджується із запропонованим позивачем варіантом поділу майна.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю з таких підстав.

Згідно зі статтями 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до положень ч. 1 ст. 61 цього кодексу обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Згідно зі ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу.

Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що 29 серпня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шацького районного управління юстиції Волинської області було зареєстровано шлюб громадян України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №31. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено з ОСОБА_3 на ОСОБА_2. Подружжю видано свідоцтво про одруження серії І-ЕГ №081464 (а.с.6).

Викладені в позові обставини щодо розірвання шлюбу є обґрунтованим, в повному обсязі підтверджуються наданими суду доказами, тому вимогу про розірвання шлюбу слід задовольнити повністю.

Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.61 СК України об'єктами права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту, а також заробітна плата, пенсія, стипендія, одержані одним із подружжя.

Частиною 1 ст.69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб'єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Відповідно до ч.3 ст.368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного ОСОБА_4 України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року N 11, сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов'язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшення, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім'ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об'єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Поділу підлягає усе майно, що є у спільній сумісній власності.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

В судовому засіданні відповідач позов визнав повністю та не заперечував проти виділення ОСОБА_1 зазначених нею речей, які були уточнені в судовому засіданні.

Отже, за таких обставин, суд приходить до висновку, що вимога про поділ майна підлягає задоволенню, тому ОСОБА_1 слід виділити у власність: полицю на книги; тарілки, вартістю 320 грн.; набір чайних кружок; пральну машину, вартістю 6 000 грн.; холодильник; телевізор; кухонну плиту, вартістю 2 800 грн.; комод, вартістю 1 800 грн.; чайник електричний, вартістю 400 грн.; килим; електропраску; міксер кухонний; покривало; набір каструль. Решту майна -залишити за ОСОБА_2.

Крім цього суд, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідача в користь позивача судові витрати по сплаті судового збору за вимогу про розірвання шлюбу. Щодо розподілу судових витрат по сплаті судового збору, понесених позивачем за вимогу про поділ майна, суд вважає за доцільне розподілити між сторонами в рівних частках.

На підставі статей 56, 60, 61, 69, 70, 71, 104, 105, 110, 112, СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України, керуючись статтями 10, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу і поділ майна подружжя, задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, укладений 29 серпня 2013 року, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шацького РУЮ, актовий запис № 31 розірвати.

Виділити у власність ОСОБА_1 слідуюче майно: полицю на книги; тарілки, вартістю 320 грн.; набір чайних кружок; пральну машину, вартістю 6 000 грн.; холодильник; телевізор; кухонну плиту, вартістю 2 800 грн.; комод, вартістю 1 800 грн.; чайник електричний, вартістю 400 грн.; килим; електропраску; міксер кухонний; покривало; набір каструль.

Виділити у власність ОСОБА_2: картину-ікону; покривало тепле; одіяло двоспальне; постільний комплект; набір чашок та посуду, шафу-купе, вартістю 6 000 грн.; поличку-шафу, вартістю 1 000 грн.; диван, вартістю 3 500 грн.; кухонні меблі вартістю 4 500 грн.; круги на колодязь, вартістю 1250 грн.; вхідні двері, вартістю 5 500 грн.; 5 міжкімнатних дверей, вартістю 3 600 грн.; пластикові вікна, вартістю 6 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір 1051, 30 грн. (одну тисячу пятдесят одну гривню 30 копійок). На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Волинської області через Шацький районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя /підпис/ ОСОБА_4

З оригіналом згідно

Суддя Шацького районного суду Волинської області Н.В.Сушик