Єдиний унікальний номер № 616/723/16-ц
Провадження № 2/616/293/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

„15 грудня 2016 року Великобурлуцький районний суд

Харківської області

в складі головуючого - судді РИКОВА М.І.

за участю секретаря ШЕГДА В.М.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Великий Бурлук справу за позовом ОСОБА_2 до приватного сільськогосподарського підприємства імені Шевченка про розірвання договору оренди землі,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою до приватного сільськогосподарського підприємства імені Шевченка (далі ПСП ім. Шевченка), в якій просить розірвати достроково договір оренди землі від 01 листопада 2007 року, укладений між ОСОБА_2 та ПСП ім. Шевченка в особі директора ОСОБА_3, який зареєстровано відділом Держкомзему у Великобурлуцькому районі Харківської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 09.12.2011 року за № 00561 та стягнути з відповідача судові витрати.

На обґрунтування позову ОСОБА_2 вказує, що 01 листопада 2007 року між нею та ПСП ім. Шевченка було укладено договір оренди землі, який було зареєстровано відділом Держкомзему у Великобурлуцькому районі Харківської області від 09 грудня 2011 року, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис за № 00561. Відповідно до п.2 вказаного договору оренди землі від 01 листопада 2007 року позивач передала в оренду відповідачу земельну ділянку, загальною площею 6,4561 га. Строк дії договору складає 10 років, тобто до 01 листопада 2017 року. Орендна плата, згідно умов договору, повинна сплачуватись як в грошовій формі так і в натуральній, яка вноситься в строки з 10 вересня по 10 грудня кожного року. Позивач зазначає, що за період з 2014 року по 2015 року орендна плата (в грошовій та натуральних формах), відповідно до умов договору оренди землі від 01.11.2007 р. відповідачем не сплачувалась. Крім того, за період з 2014 року по 2015 рік передача будь якої продукції або надання ПСП ім. Шевченка послуг в рахунок орендної плати, яка повинна була оформлюватись відповідними актами, не надавалася. В звязку з цим позивач звернулась до суду та просить достроково розірвати договір оренди землі.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1, підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві, просив розірвати достроково договір оренди землі від 01 листопада 2007 року, посилаючись на те що, відповідач систематично не сплачує орендну плату.

Представник відповідача ОСОБА_4 (а.с.109), в перших судових засіданнях просив відмовити повністю у задоволені позовних вимог, вважаючи їх безпідставними та не обґрунтованими, надав заперечення в яких зазначено, що дійсно 01 листопада 2007 року між ПСП імені Шевченка та ОСОБА_2 було укладено договір оренди землі. Даний договір вступив в закону силу та був прийнятий і визнаний сторонами, оскільки на протязі 2007 2013 років позивач отримувала від відповідача орендну плату. Крім того, відповідач сплачував за позивача податок на доходи з орендної плати. За даний період у позивача до відповідача претензій не було. За 2014 - 2015 роки відповідач нараховував ОСОБА_2 орендну плату, але позивач з невідомих причин в контору до господарства за отриманням орендної плати за земельну ділянку в установлений договором оренди строк не зявляється і орендну плату по незалежній від відповідача причинах не отримує. Відповідач в вересні 2016 року на адресу позивача поштовими переказами направляв грошові кошти за орендну плату за 2014 - 2015 роки, повідомлення доставлялись під розпис позивачеві, однак грошові кошти ОСОБА_2 не отримані (а.с.110-112). В послідуюче судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, судову повістку отримано 18 листопада 2016 року (а.с.191). Представник відповідача ОСОБА_4 надав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника підприємства, зазначивши, що позовні вимоги не визнають в повному обсязі, просив відмовити в задоволенні позову (а.с.204). Суд вважає можливим продовжити розгляд справи без представника відповідача.

Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та зясувавши фактичні обставини справи, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч.ч. 2,3 ст.10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.ст.13,14,15,16,20,21 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Істотними умовами договору оренди землі є об'єкт оренди, строк дії договору оренди, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату та інші істотні умови, передбачені ст.15 вказаного Закону. Укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації.

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Статтею 32 Закону передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Підстави припинення права користування земельною ділянкою передбачені статтею 141 Земельного кодексу України, зокрема, відповідно до п."д" ч.1 цієї статті, такою підставою є систематична несплата орендної плати.

Згідно до ч.2 ст.24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати, у разі не виплати вважається, що орендар не дотримується умов договору, та грубо порушує свої зобов'язання.

Орендна плата це обов'язкова умова договору оренди земельної ділянки, яка встановлюється згідно Закону України "Про оренду землі".

Судом встановлено, що 01 листопада 2007 року між ОСОБА_2 та ПСП ім. Шевченка був укладений договір оренди землі, який зареєстровано відділом Держкомзему у Великобурлуцькому районі Харківської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 09.12.2011 року за № 00561 (а.с.33-36).

Відповідно до п.9 Договору передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі: зерно 800 кг., цукор 50 кг., олія 20 кг., (3%) 2 116 грн. 61 коп. Відповідно до п.10 обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється без урахування індексів інфляції.

П. 11 Договору передбачено, що орендна плата вноситься в строки 10 вересня 10 грудня кожного року.

Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що ПСП ім. Шевченка до теперішнього часу обробляє реально передану в оренду ОСОБА_2 земельну ділянку.

В судовому засіданні також встановлено, що зазначений договір оренди землі пройшов державну реєстрацію.

Відповідачем на адресу суду надані відомості про видачу орендарем ПСП ім. Шевченка за 2014-2016 р.р. орендодавцям орендної плати згідно договорів оренди (а.с.125-136). В даних відомостях є також прізвище ОСОБА_2, якій в 2014 році нараховано: 50 кг. цукру, 30 літрів олії, 800 кг. ячменю, 1 200 кг. озимої пшениці, в 2015 році нараховано: 50 кг. цукру, 800 кг.ячменю, 30 кг. олії, 1 200 кг. озимої пшениці. В даних відомостях відсутній підпис ОСОБА_2 про отримання вказаної продукції. Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що позивач проживає в іншій місцевості і на протязі двох років не стала звертатись за отриманням даної продукції. Раніше вона кожний рік самостійно отримувала орендну плату.

Відповідно довідки ПСП ім. Шевченка за № 150 від 28.10.2016 року, позивачеві ОСОБА_2 за 2014 рік була нарахована орендна плата в сумі 3 722 грн. 00 коп. та обчислено суму податку з орендної плати в розмірі 558 грн. 30 коп., а за 2015 рік - в сумі 6 227 грн. 54 коп. та обчислено суму податку з орендної плати в розмірі 1 029 грн. 74 коп. Оскільки за виплатою орендної плати позивач не звертається до відповідача, останнім була направлена орендна плата ОСОБА_2 поштовим переказом за її місцем проживання. Поштовий переказ позивач також не отримує, хоча була повідомлена (а.с.137).

Представник відповідача в судовому засіданні підтвердив ці обставини, в підтвердження яких на адресу суду надав копії поштових переказів (а.с.114-115), згідно яких на адресу позивача дійсно була направлена орендна плата за 2014-2015 роки. Згідно повідомлення, поштові перекази за № 9/5 та 9/6 повернуті відповідачеві за закінченням терміну зберігання. Вторинні повідомлення доставлялись позивачеві під розпис (а.с.113).

Представник відповідача в судовому засіданні зазначав, що позивач орендну плату особисто отримувала кожного поточного року, в тому числі і в 2013 році, після чого не стала отримувати орендну плату, оскільки бажає розірвання договору. Також зазначив, що позивач не зверталась до відповідача із претензіями про невиплату належних їй сум орендної плати. Представник позивача не спростував того факту, що позивач отримувала плату до 2013 року за використання орендарем належної їй земельної ділянки.

За правилами статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути розірваний або змінений за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору.

Аналогічна норма закріплена у статті 31 Закону України «Про оренду землі».

За змістом частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24,25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Враховуючи наведені фактичні обставини, а саме, те, що позивач не вчинив жодних дій спрямованих на отримання орендної плати, тоді як орендарем вжиті залежні від нього заходи спрямовані на виконання свого обовязку здійснити такі виплати, необхідно дійти висновку, що у відповідності до ч.1 ст.613 ЦК України, мало місце прострочення кредитора, який не отримав запропоновані орендарем ПСП імені Шевченка щорічні платежі вказує на відсутність вини останнього у порушенні зобовязань за договором, що виключає покладання на орендаря відповідальність за таке порушення і як наслідок виключає і дострокове розірвання договору з підстав ч.1 ст.32 Закону України «Про оренду землі» та пункту «д» ч.1 ст. 141 ЗК України.

Згідно із ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.57,60 ЦПК України.

Враховуючи викладені обставини справи, наявні письмові докази, а також доводи і заперечення сторін, суд приходить до висновку, що відповідач навів достатньо доказів щодо вчинення ним дій, спрямованих на своєчасне виконання ним свого зобовязання по внесенню орендної плати за 2014-2015 роки. Спір щодо стягнення заборгованості із орендної плати між сторонами відсутній.

Разом із тим, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено факт систематичного невиконання орендарем цього обовязку за період 2014-2015 роки, оскільки відсутність у позивача наміру отримувати орендну плату особисто не є достатнім підтвердженням того факту, що ПСП ім. Шевченка систематично не виконує обовязок по своєчасному розрахунку із орендодавцем, а тому відсутні підстави для дострокового розірвання договору оренди, встановлені п.«д» ч.1 ст.141 ЗК України. (постанова ВСУ від 12.12.2012р. № 5-146 цс.12).

В судовому засіданні встановлено, що зазначений договір оренди землі має всі істотні умови договору оренди землі, передбачені ст.15 Закону України «Про оренду землі» та ст.203 ЦК України, які ніяким чином не порушуються відповідачем, а тому підстави для розірвання зазначеної договору оренди землі передбачені положеннями ст.651 ЦК України відсутні.

За наведених обставин справи, суд не вбачає підстав для задоволення позову, відхиляє доводи позивача у справі, наведені в обґрунтування заявлених позовних вимог.

Так-як в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі то судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду згідно ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача не підлягають.

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214-218 ЦПК України, районний суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до приватного сільськогосподарського підприємства імені Шевченка про розірвання договору оренди землі від 01 листопада 2007 року, зареєстрованого у відділі Держкомзему у Великобурлуцькому районі Харківської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 09 грудня 2011 року за № 00561 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області шляхом подання апеляційної скарги через Великобурлуцький районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 19 грудня 2016 року.

Головуючий Суддя Великобурлуцького районного суду

Харківської області: ОСОБА_5