07.12.2016 227/4611/16-ц
УХВАЛА

про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу

07 грудня 2016 року м.Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Здоровиця О.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» про видачу судового наказу про стягнення суми заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг за централізованого опалення з ОСОБА_1, ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення суми заборгованості за центральне опалення з боржника ОСОБА_1, ОСОБА_2 в розмірі 16041,77 грн. заборгованості за центральне опалення та судового збору 689,00 грн..

Розглянувши надані матеріали, прихожу до висновку про необхідність відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу виходячи з наступного.

Відповідно до п.2 ч. 3 ст.100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Як вбачається із заяви про видачу судового наказу, боржники ОСОБА_1, ОСОБА_2 є споживачами центрального опалення за адресою м. Білицьке, вул. Праці, 16/6, і мають борг за надані послуги з центрального опалення за вказаною адресою в сумі 16041,77 грн., який виник за період з 01.03.2009 року по 01.06.2016 року

Згідно п.9 Постанови пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23.12.2011 року, якщо із доданих документів вбачається пропуск позовної давності така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (ч.3 ст.267 ЦК України).

Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Як вбачається із поданої заяви, заявник звернувся до суду із заявою 05.12.2016 р., в якій просить видати судовий наказ про стягнення з боржників суми заборгованості, що виникла у період з 01.03.2009 року по 01.06.2016 р.

Даних про те, що перебіг позовної давності переривався, заявником не надано.

Таким чином, заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення суми заборгованості, з пропуском строку позовної давності.

Також, відповідно до п.13 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011р. №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», Якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення (пункт 3 частини першої статті 96 ЦПК), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Зі звірки боргу за особовим рахунком №3447 ОСОБА_1Є від 04.08.2016 р., який доданий до заяви, вбачається, що заборгованість за період з 01.03.2009 року по 01.06.2016 року складає 12962,97 грн. При цьому заявник вказав, що заборгованість за вказаний період склала 16041,77 грн. Вказана заявником заборгованість в сумі 16041,77 грн. дійсно виникла станом на 01.06.2016р., але вказана заборгованість утворилась ще до 01.03.2009 р. і станом на 01.03.2009 р. вже існував борг в сумі 3078,80 грн..

В своїй заяві заявник просить стягнути борг за період з 01.03.2009 р. по 01.06.2016 р. саме в сумі 16041,77 грн. Отже вбачається, що заявник просить стягнути суму боргу, яка не відповідає вказаному в заяві періоді.

Крім цього, до заяви про видачу судового наказу додано вибірку по особовому рахунку 3447 квартиронаймача ОСОБА_1 за адресою м. Білицьке, вул. Праці, 16/6, з якої вбачається, що в період з 01.03.2009 року по 01.07.2016 року оплата за центральне опалення не здійснювалась, що не відповідає інформації, яка зазначена в звірці боргу від 04.08.2016 р., оскільки, з вказаної звірки вбачається, що оплата неодноразово проводилась в 2011 та в 2012 роках.

Крім цього, з вибірки за особовим рахунком вбачається, що розрахунок заборгованості здійснено з врахуванням опалювальної площі 43,04 м2 , але документів, якими би підтверджувалась вказана площа у виборці, до заяви про видачу судового наказу заявником не надано.

Таким чином, заявником не надано документів, які вказують на правильність і безспірність розрахунків.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що із заяви і поданих документів про видачу судового наказу про стягнення суми заборгованості за надані послуги з центрального опалення - вбачається спір про право, що є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу

Керуючись ст. ст.96, 100, 101, 293, 294 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення суми заборгованості за центральне опалення з ОСОБА_1, ОСОБА_2.

Роз'яснити заявнику його право на звернення з вимогами до суду у позовному порядку.

Відповідно до ч.2 ст.99 ЦПК України, у разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п»яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.В.Здоровиця

07.12.2016