Справа №464/5704/16-ц
пр.№ 4-с/464/36/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2016 року м.Львів

Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого- судді Рудакова І.П., секретар Гевко О.-В.В.,

за участі: представника заявника (боржника ОСОБА_1Г.)- ОСОБА_2, боржника ОСОБА_1, ОСОБА_2 Ні., представника Сихівського відділу державної виконавчої служби м. Львів ОСОБА_3, представника ПАТ ТВК „Зелений континент ОСОБА_4.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій державного виконавця, про визнання неправомірною постанови державного виконавця та про її скасування,-

встановив:

заявник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на рішення державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби м. Львів ОСОБА_5, а саме на постанову державного виконавця від 29.06.16р. про закінчення виконавчого провадження. Скаргу мотивував тим, що така постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки виконавчі дії щодо виселення його та його сімї з кімнати гуртожитку здійснено незаконно, що тягне за собою незаконність постанови. Так, на момент проведення виконавчих дій він перебував на стаціонарному лікуванні, а рішення суду про виселення оскаржене в касаційному порядку та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.06.2016р. було зупинено виконання рішення суду першої і апеляційної інстанцій. Вважає, що пропустив строк звернення до суду зі скаргою з поважних причин та просив суд такий строк поновити.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1, його представник ОСОБА_2 скаргу підтримали із підстав, що в такій викладені. Представник боржника додатково на запитання суду пояснив, що боржники під час примусового виконання усно повідомляли державному виконавцю про зупинення судом касаційної інстанції виконання рішення суду про виселення. Крім цього, вказав, що боржник ОСОБА_1 не підписав акт державного виконавця від 24.06.2016р щодо примусового виконання судового рішення про виселення, оскільки був присутній на місці примусового виконання вже вкінці проведення виконавчих дій. Просили скаргу задовольнити.

Представник стягувана ПАТ „Торгово-виробнича компанія „Зелений континент проти задоволення скарги заперечив. Крім цього, вважає, що скаргу необхідно залишити без розгляду, оскільки така подана з пропущенням строку, встановленого ст. 385 ЦПК України. Підтримав письмові заперечення та клопотання про залишення скарги без розгляду.

Представник Сихівського ВДВС м. Львів в судовому засіданні вимоги скарги заперечив, покликаючись, що відповідно до законодавства зупинення виконавчого провадження в звязку з хворобою є правом, а не обовязком державного виконавця. Про ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.06.2016р. про зупинення виконання рішення суду першої і апеляційної інстанцій не було відомо.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді скарги, оглянувши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно зі ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 385 ЦПК України передбачено, шо скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Встановлено, що боржником ОСОБА_1 оскаржено дії державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби м. Львів ОСОБА_5, вчинені 24.06.2016р. на виконання виконавчого листа Сихівського районного суду м. Львова № 464/6366/15-ц від 23.05.2016р.

З виписки з медичної карти стаціонарного хворого убачається, що ОСОБА_1 в період з 23.06.16р. по 04.07.16р. перебував на лікуванні в кардіологічному відділенні Комунальної 8 міської КЛ м.Львова.

Скаргу подав до суду 15.07.16р. з роз'ясненням про не можливість звернення за захистом своїх прав та інтересів до місцевого загального суду, яким видано виконавчий документ, в порядку цивільного судочинства.

На переконання суду вищевказані обставини та наведені боржником підставі для поновлення строку для подання скарги свідчать про необхідність вирішення скарги по суті та відповідно доцільність поновлення такого строку.

Судом встановлено, що у провадженні Сихівського відділу державної виконавчої служби м. Львів, зокрема старшого державного виконавця Германчука Р.В., знаходилося виконавче провадження ВП 51281158, відкрите 01.06.2016р. з примусового виконання виконавчого листа Сихівського районного суду м. Львова № 464/6366/15-ц від 23.05.2016р. про виселення ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 із кімнати № 503 гуртожитку, який знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Зелена,204 (попередня адреса будинку: м.Львів, вул. Зелена,208) без надання їм іншого жилого приміщення.

У ході виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа щодо виселення державним виконавцем надано боржникам - термін для добровільного виконання рішення суду, проте таке рішення останнім добровільно виконано не було.

В подальшому 24.06.2016 здійснено примусове виселення боржників та в подальшому винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 29.06.2016.

Відповідно до ч.1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» (чинного на час виникнення спірних правовідносин) у разі ненадання боржником у строки, встановлені ч.2 ст.25 Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.06.2016 відкрито касаційне провадження у справі за позовом ПАТ „ТВК „Зелений континент" до ОСОБА_1 та членів його сім'ї про виселення з кімнати гуртожитку без надання іншого жилого приміщення за скаргою ОСОБА_6, витребувано матеріали цивільної справи та зупинено виконання рішення Сихівського районного суду м. Львова від 08.12.2015р. та ухвали Апеляційного суду Львівської області від 14.04.2016р. Така ухвала скерована сторонам 11.07.2016, що підтверджується відповідним супровідним листом.

З пояснень сторін виконавчого провадження, вищевказаного супровідного листа, листа Сихівського ВДВС м. Львів від 31.08.2016р. випливає, що ні сторонам виконавчого провадження, ні державному виконавцю на час примусового виконання рішення суду про виселення не було відомо про зупинення виконання такого рішення. При цьому, суд бере до уваги той факт, що відомості про усне повідомлення будь-ким з боржників державного виконавця про зупинення судом касаційної інстанції виконання рішення суду про виселення в акті державного виконавця від 24,06.2016 р. та в інших документах відсутні, а боржник ОСОБА_1 з відповідною письмовою заявою до державного виконавця звернулася лише 06.07.2016, додавши при цьому роздруківку з сайту суду касаційної інстанції.

Таким чином, за відсутності відомостей про зупинення виконання рішення суду про виселення 24.06.2016 відбулося примусове виконання такого судового рішення.

Разом з тим, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20.07.2016 касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилено, судові рішення про виселення боржника ОСОБА_1 та членів його сім'ї без надання іншого жилого приміщення залишено без змін.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що вищевказані обставини у своєму взаємозв'язку свідчать про те, що оскаржувана постанова державного виконавця від 29.06.16р. про закінчення виконавчого провадження права і свободи боржника ОСОБА_1 не порушила, невиправданого втручання у його права і свободи не відбулося,- у зв'язку з чим у задоволенні скарги необхідно відмовити.

Щодо доводів скаржника про необхідність зупинення вчинення виконавчих дій у звязку із перебування скаржника ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні у період з 23.06.2016 по 04.07.2016р., суд приходить переконання, що у відповідності до п.3 ч.1 ст.38 Закону України «Про виконавче провадження» (чинний на момент виникнення спірних правовідносин) державний виконавець мав право зупинити виконавче провадження у разі перебування боржника на лікуванні у стаціонарному лікувальному закладі, якщо рішення неможливо виконати без його участі, однак таке право не використав, чим не порушив вказаний Закон.

Керуючись ст.ст. 27, 38 Закону України „Про виконавче провадження (1999 p.), статтями 383, 385 -387 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

поновити строк для подання скарги.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на визнання неправомірними дій державного виконавця Сихівського ВДВС м.Львів ОСОБА_9, вчиненних 24.06.2016 на виконання виконавчого листа Сихівського районного суду м.Львова №464/6366/15-ц від 23.05.2016; визнання неправомірною і скасування постанови державного виконавця Сихівського ВДВС м.Львів ОСОБА_9 від 29.06.2016 про закінчення виконавчого провадження - ВІДМОВИТИ.

Ухвала може бути оскаржено до Апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий Рудаков І. П.