Провадження № 22-ц/780/2373/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 07.12.2016
УХВАЛА

Іменем України

07 грудня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кулішенка Ю.М.,

суддів: Сушко Л.П., Фінагєєва В.О.,

при секретарі: Волинець Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс Банк» на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 лютого 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2015 року позивач ПАТ КБ «Правекс Банк» звернувся до суду з вказаним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що 05 травня 2008 року між позивачем та відповідачем, було укладено кредитний договір№ 629-021/08Р за умовами якого відповідач отримала кредит в розмірі 11 728 доларів США для придбання автомобіля зі сплатою 11,99 % річних, строком до 05.05.2015 року. Відповідач умови договору не виконала та станом на 18.06.2015 року утворилась заборгованість на загальну суму 14888 доларів США 16 центів.

Просив стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 629-021/08Р від 05 травня 2008 року у розмірі 14 888 дол. США 16 центів, що складається з заборгованості за кредитом 7367 дол. США, заборгованість за процентами 2569, 28 дол. США, пеня за кредитом 3927,72 дол. США пеня за процентами 1023,26 дол США.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 лютого 2016 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ПАТ КБ «Правекс Банк» подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції в порушення вимог ст. 257 ЦК України неправильно застосував строки позовної давності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав:

Розглядаючи вказаний спір та відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що позивач звернувся до суду з позовом про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом з пропуском строку позовної давності, оскільки останній платіж відповідачка внесла 22 червня 2012 року.

Колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав:

Судом встановлено, що між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником усіх прав та обовязків якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_2 05.05.2008 року було укладено кредитний договір № 629-021/08Р, за умовами якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 11728 дол. США для придбання автомобіля (а.с.7-12).

Відповідно до п.1.2. кредитного договору кредит було надано строком до 05.05.2015 року зі сплатою 11,99 % річних.

П. 4.4. Кредитного договору передбачено, що позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів рівними частинами в сумі 140 доларів США щомісяця до 10-го числа наступного місяця.

Позивач виконав своє зобовязання перерахувавши повну вартість автомобіля. Зазначене підтверджується меморіальним ордером №11 від 12.05.2008 року (а.с. 22).

З розрахунку заборгованості наданого позивачем, вбачається, що відповідачем ОСОБА_2 належним чином не виконувала зобов'язання передбачені вказаним кредитним договором, в зв'язку з чим станом на 18 червня 2015 року виникла заборгованість у сумі 14888,16 доларів США, яка складається з залишку заборгованості за кредитом у сумі 7367,90 доларів США, пені за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 3927,72 доларів США, заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 2569,28 доларів США, пені за несвоєчасне погашення відсотків у розмірі 1023, 26 доларів США (а.с.25).

Сторони визнали, і це підтверджується розрахунком, що ОСОБА_2 останній платіж здійснила 22 червня 2012 року.

Згідно ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. За положеннями ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

У правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 06 листопада 2013 року в справі № 6-116цс13 зазначено, що відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов.

Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення.

Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу.

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст. 1048 ЦК України ), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів.

Суд першої інстанції не перевірив коли у кредитора виникло право на звернення до суду по кожному черговому платежу і чи прострочений трирічний строк позовної давності по стягненню усіх чергових щомісячних платежі.

Виконання договору здійснюється відповідно до графіків погашення кредиту, то початком перебігу строку позовної давності є день, коли боржник повинен був сплатити черговий платіж, проте не сплатив його.

Як вбачається з матеріалів справи, останній платіж ОСОБА_2 здійснила у червні 2012 року, а з даним позовом до суду банк звернувся у листопаді 2015 року.

Згідно із ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Колегією суддів встановлено, що на час звернення з позовом до суду встановлений ст. 257 ЦК України трирічний строк позовної давності по стягненню чергових щомісячних платежів (простроченої заборгованості), процентів, що виникла до листопада 2012 року - минув, разом з тим по черговим платежам, які виникли к період з листопада 2012 року до листопада 2015 року, трирічний строк позовної давності - не минув.

Суд на вказані обставини уваги не звернув і помилково вважав, що позивачем пропущено строк позовної давності щодо усіх чергових щомісячних платежів.

Посилання відповідача на те, що відповідно до п. 9.2 кредитного договору договір припинено достроково безпідставні.

Пунктом 9.2. кредитного договору передбачено, що сторони дійшли згоди про те, що у випадку виникнення у позичальника прострочення з погашення заборгованості за кредитом та/або сплатою відсотків за користування кредитом строк користування кредитом, зазначений у п. 1.2. даного договору, припиняється достроково на 10-й день місяця, наступного за місяцем, у якому виник факт прострочення. Про припинення строку користування кредитом банк письмово повідомляє позичальника.

В матеріалах справи відсутнє відповідне письмове повідомлення про припинення строку користування кредитом.

Враховуючи зазначене з відповідача підлягає стягненню кредитна заборгованість в частині, що виникла і не сплачена, починаючи 13 листопада 2012 року по листопад 2015 року, яка становить заборгованість за кредитом 4616 доларів США, заборгованість за процентами 1109,86 доларів США, пеня за кредитом 44309,74 ( сорок чотири тисячі триста девять гривень сімдесят чотири копійки), пеня за процентами 13081,86 ( тринадцять тисяч вісімдесят одна гривня вісімдесят шість копійок).

На підставі ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь банку підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті банком судового збору у розмірі 5076,56 грн.

Керуючись ст.ст. 309,314,316 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс Банк» задовольнити часково.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 лютого 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс Банк» заборгованість за кредитним договором № 629-021/08Р від 05 травня 2008 року з 13 листопада 2012 року у розмірі: заборгованість за кредитом 4616 доларів США, заборгованість за процентами 1109,86 доларів США, пеня за кредитом 44309,74 ( сорок чотири тисячі триста девять гривень сімдесят чотири копійки), пеня за процентами 13081,86 ( тринадцять тисяч вісімдесят одна гривня вісімдесят шість копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс Банк» судовий збір у розмірі 5076,56 грн. (пять тисяч сімдесят шість гривень пятдесят шість копійок).

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: