Провадження № 2/522/3398/16
Справа №522/692/16-ц,
15 березня 2016 року
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді: Домусчі Л.В.
при секретарі: Шевчик В.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, -
Позивачка звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання договору №1136 від 09.08.1996 року, купівлі-продажу дійсним, відповідно до якого просила визнати дійсним Договір купівлі-продажу квартири розташованої АДРЕСА_1, укладеного та зареєстрованого на Центральній Одеській біржі.
Позовні вимоги мотивувала тим, що 09.08.1996 року на Центральній Одеській біржі між ОСОБА_4 з одного боку та ОСОБА_3 діючим в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 на підставі рішення опікунської ради Жовтневого райвиконкому м. Одеси з іншого боку був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна №1136 від 09.08.1996 року, а саме квартири розташованої АДРЕСА_1. Умови вказаного договору купівлі-продажу були виконанні сторонами в повному обсязі: покупцю передана у власність квартира, а продавцю грошові кошти на суму, передбачені договором.
Позивачка у судове засідання не зявилась, але представник позивачки ОСОБА_5 надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю.
Відповідачі у судове засідання не зявились, але про дату, час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином.
Суд у звязку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки у судове засідання, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, у порядку ст. ст. 224-225 ЦПК України при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
Згідно ст.197 ЦПК України у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу не здійснюється.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 09.08.1996 року на Центральній Одеській біржі між ОСОБА_4 з одного боку та ОСОБА_3 діючим в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 на підставі рішення опікунської ради Жовтневого райвиконкому м. Одеси з іншого боку був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна №1136 від 09.08.1996 року, а саме квартири розташованої АДРЕСА_1. Умови вказаного договору купівлі-продажу були виконанні сторонами в повному обсязі: покупцю передана у власність квартира, а продавцю грошові кошти на суму, передбачені договором.
Вказана квартира складається з 2- житлових кімнат, заг площі 62,8 кв.м., житл. пл.. 41,3кв.м.
Згідно відповіді з КП «БТІ» ОМР від 09.03.2016 року вбачається, що квартира АДРЕСА_1 зареєстрована за ОСОБА_4 на підставі договору №1136 від 09.08.1996 року купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого Центральній Одеській біржі(реєстрація від 15.08.1996 року, 884 стр 74 кн. 190 пр).
Згідно з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна здійсненого судом, вбачається, що власником спірної квартири є ОСОБА_6
Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 1 ЦПК). При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом (ст. 4 ЦПК).
Відповідно до ст.15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.
За ст. 6 Конвенції визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст. 13 на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право предявити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. ОСОБА_6 такий концептуальний підхід до застосування судами положень ст. 16 ЦК знайшов своє втілення в постанові Верховного Суду України від 21 травня 2012 року у справі № 6-20цс11.
Також відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а відповідно до ч. 2 цієї ж статті право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Також суд враховує, що у згідно з ст. ст. 8, 9, 15 Закону України «Про товарну біржу», членами товарної біржі є прийняті до її складу, згідно зі статутом біржі вітчизняні та іноземні юридичні та фізичні особи. Членами товарної біржі має право здійснювати біржові операції на біржі. Біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж товарів, допущених до обліку та товарній біржі.
Відповідно до ст.657 ЦК України, договір купівлі-продажу квартири складається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, у випадку недотримання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір у відповідності з ч.1 ст. 220 ЦК України є нікчемним. Обовязковість нотаріального посвідчення даної угоди була також передбачена ст. 227 ЦК України(1963 року), який діяв на момент укладення договору.
Разом з тим, у відповідності з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Згідно з ч.2 ст. 47 ЦК УРСР (1963 р.), діючого на момент укладення сторонами договору, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право за вимогою виконавшої договір сторони визнати угоду дійсною. У цьому випадку подальше нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
З матеріалів справи вбачається, що сторони виконали усі вимоги договору №1136 купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрували за собою право власності на квартиру за зазначеною адресою у органах КП ОМБТІ та РОН, проживали та зареєстрували своє місце проживання у вказаній квартирі.
Позивач вправі на свій розсуд скористатися одним із передбачених законом способів захисту свого порушеного (невизнаного) права, оскільки позбавлений правової можливості оформити спадщину в загальному порядку нотаріусом.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає докази, надані позивачем достатніми та такими, що в повній мірі підтверджують обґрунтованість і правомірність позовних вимог. А тому суд приходить до висновку, що позов базуються на законних підставах, у звязку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п.2 ст.47 , 220, 224, 227 ЦК України (1963 року), ст..ст. 1, 3, 10, 57, 60, 79, 88, 174, 169, 179, 197ч.2, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України; ст..ст. 15, 16, 319, 321, 328, 392, ЦК України, суд ,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 Володимировичпро визнання договору купівлі-продажу дійсним задовольнити.
Відновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна - дійсним.
Визнати договір купівлі-продажу квартири розташованої АДРЕСА_1, загальною площею 62,8 кв.м укладений на Центральній Одеській біржі 09 серпня 1996 року зареєстрований за № 1136 дійсним.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до палати по цивільним справам апеляційного суду Одеської області шляхом подачі через Приморський суд м Одеси на протязі 10-ти днів з дня проголошення рішення, апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Домусчі Л.В.

15.03.2016