АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/6514/16 Головуючий 1 інст. - Мельник І.М.
Справа № 641/2124/16-ц Доповідач - Кругова С.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2016 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Гуцал Л.В., Піддубного Р.М.

секретаря Прологаєвої А.Д.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 6 вересня 2016 року у справі за позовною заявою ОСОБА_2, ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

У березні 2011 року позивачі звернулися з позовом в якому просили визнати недостовірною інформацію яку розмістив відповідач в мережі Інтернет, зобов'язати відповідача оприлюднити в мережі інтернет спростування недостовірної інформації та вибачення перед ними. Стягнути з відповідача на їх користь на відшкодування моральної шкоди 50000 грн. та витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова від 6 вересня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги та судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що рішення суду є незаконними, необґрунтованими, винесеними з порушенням норм матеріального та процесуального права. Судом не повно були з'ясовані обставини у справі, проігноровано надані свідками докази. Те що, не було встановлено судом суб'єкт, який розповсюдив недостовірну інформацію викладену на сайтах , не відповідає дійсності, не є правдивою а є такою що містить відомості про обставини які не існували. Суд першої інстанції не розглянув та не надав оцінки позовним вимогам ОСОБА_1, чим позбавив права на захист порушених прав.

До суду апеляційної інстанції 12 грудня 2016 року надійшла заява від ОСОБА_2 про приєднання до апеляційної скарги. Зазначена заява не може бути розглянута судом апеляційної інстанції, оскільки відповідно до ч.2 ст.299 ЦПК України вона подається до початку розгляду справи в апеляційному суді. Початок розгляду справи визначено у п.10 Постанови ПВС України від 24.10.2008 N 12 " Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку " де зазначено, що заяви про приєднання до апеляційної скарги можуть бути подані лише до початку розгляду справи в апеляційному суді (до постановлення ухвали про призначення справи до розгляду - стаття 302 ЦПК) . Ухвала про призначення справи до розгляду була постановлена 3 жовтня 2016 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що не підтверджено причетність відповідача до розповсюдження конфіденціальної інформації в мережі інтернет.

З таким висновком суду, судова колегія погоджується, з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що позивачі звернулися з позовом до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди,обґрунтовуючи його тим, що у мережі Інтернет ІНФОРМАЦІЯ_2 о 23:31 год в соціальній мережі «В контакте» на сторінці ОСОБА_4, яка належить ОСОБА_3, електронна адреса ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_3 о 09:07 год. і о 20 год. 18 хв. на сторінці яка належить ветеринарній клініці «Ветлидер», директор ОСОБА_3, електронна адреса http://vk.com/vetlider та в соціальній мережі «Fecebook», відповідачем було оприлюднено недостовірну інформацію, яка поплюжує їх честь, гідність та ділову репутацію, що призвело до душевних страждань сформувалося негативне відношення до них у знайомих, одногрупників та викладачів Харківської зооветеринарної академії, як про осіб які здійснюють протиправні дії, як о непорядних людях і посередніх фахівцях, нездатними досягати успіхів в своїй роботі законним шляхом.

Відповідно до ч.1 ,ч.4 ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації, спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

При цьому, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст. 10 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч.1 ст.60 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини по справі, на які посилалися сторони як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінив докази, які були досліджені в судовому засіданні. Суд правильно вважав не доведеним той факт, що саме відповідачем розповсюджено конфіденціальну інформацію в мережі інтернетщодо позивачів.

Доводи позивача, що саме особа, яка розповсюдила недостовірну інформацію повинна доводити її достовірність є обгрунтованими, але за умов, що така особа достовірно встановлена. І довести суду, що саме відповідач є такою особою повинен позивач.

Матеріали справи не містять доказів які б свідчили, що саме відповідач розповсюдив інформацію, яку позивачі вважають недостовірною, що саме він є автором відповідного тексту чи власником веб-сайту. Що стосується пояснень свідків, то вони не можуть бути належними і допустимими доказами цих фактів в розумінні ст.58,59 ЦПК України.

Згідно ч.4 ст.277 ЦК України якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування.

Доводи апеляційної скарги не є суттєвими, і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Будь яких доказів, які б спростовували висновки суду - позивач суду не надав.

Відповідно до ст.ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 6 вересня 2016 року - залишити без змін

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий С.С. Кругова

Судді Л.В. Гуцал

Р.М. Піддубний