Номер провадження 2/643/5973/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2016 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Ференчук О.В.

при секретарі Петровій О.С.

розглянувши заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позоу суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування грошових коштів та стягнення коштів.

Позивачі подали до суду заяву про забезпечення позову, в якій просять вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення забори відчуження належного відповідачам будинку № 56В по вул. Петрозаводський в м.Харкові, оскільки невжиття цих заходів може суттєво утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами виникли спірні правовідносини внаслідок укладення договору дарування коштів, який позивачі просять визнати недійсним. З приводу цього позивачі просять стягнути з відповідачів значну суму коштів 252500 грн.

Майно, за рахунок якого може бути виконане рішення суду у випадку задоволення позову, до вирішення справи по суті може бути реалізоване відповідачами. Так, позивачами залучені до заяви про забезпечення позову письмові докази у вигляді копій рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06.03.2015 р. та ухвали апеляційного суду Харківської області від 29.07.2015 р., згідно яких будинок № 56В по вул. Петрозаводський в м.Харкові був предметом спору між відповідачами. Також позивачами надані матеріали інших цивільних справ, які вирішуються між відповідачами, з яких вбачається, що відповідачі спільно використовувати будинок не можуть та зацікавлені в його продажі.

Позивачі вказують, що інших засобів для повернення їм коштів, крім будинку, відповідачі не мають, і враховуючи неможливість спільного використання відповідачами будинку та значну ціну позову, можуть його реалізувати.

Таким чином, суд приходить до висновку, що незабезпечення позову у подальшому може зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Відтак, метою застосування таких заходів є забезпечення можливості в майбутньому виконати відповідне рішення суду.

Відповідно до ст.152 ЦПК України, позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд вважає за необхідне задовольнити заяву позивача, оскільки дійсно, невжиття цих заходів може суттєво утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки відповідачі зацікавлені в реалізації спірного будинку, позов носить майновий характер і ціна позову є істотною, а відповідачі на теперішній час є власниками будинку згідно залученої позивачами інформаційної довідки.

Відповідачі при цьому не позбавлені права володіти та користуватися будинком, тобто їх права судом враховані.

Керуючись ст.ст. 151- 153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання позивачів задовольнити.

Забезпечити позов, шляхом накладення заборони на відчуження ? будинку №56-В по вул. Петрозаводська в м. Харків, яка належить ОСОБА_4, та заборони відчуження ? частки будинку №56- В по вул. Петрозаводська в м. Харків, яка належить ОСОБА_3.

Копію ухвали надіслати для виконання позивачам, відповідачам та Харківській філії підприємств «Інформаційний центр» Міністерства юстиції за адресою м. Харків просп.. Гагаріна 20-А, до Центру надання адміністративних послуг за адресою м. Харків вул. Красношкільна Набережна, 26, Департаменту реєстрації Харківської міської ради за адресою м. Харків пл. Конституції,7,6 пов.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк предявлення ухвали до виконання - до 06 грудня 2017 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя О.В. Ференчук