Справа №451/940/15-ц
Провадження № 2/451/21/16
РІШЕННЯ

іменем України

17 березня 2016 року

Радехівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Табен Л.В.

з участю позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 відповідача ОСОБА_3, третьої особи ОСОБА_3 та представника третьої особи Корчинської сільської ради ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Радехів цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_5, Корчинська сільська рада про демонтаж двох надвірних туалетів,-

встановив:

31 липня 2015 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися з позовом до ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_5, Корчинська сільська рада про демонтаж двох надвірних туалетів.

В заяві зазначає, що відповідач ОСОБА_3 є їх сусід, господарства яких межують. В 2010 році він облаштував в безпосередній близькості від їхнього житлового будинку та колодязя надвірні туалети (вбиральні). Дана вбиральня облаштована в порушенні санітарний норм та правил утримання територій населених місць. Так, згідно Державних будівельних норм (ДБН) 360-92, вигреби та інші джерела забруднення грунтових вод (сараї для худоби, місця складування компосту, надвірні туалети та інше) на території присадибної ділянки повинні бути віддалені від індивідуальних колодязів на відстані не менше 20 метрів, та на відстані не менше 15 метрів від житлового будинку. Згідно акту обстеження їх господарства та господарства відповідача встановлено, що туалет відповідача облаштований на відстані 7 метрів від належного позивачам колодязя, 2 метра від літньої кухні та 9 метрів від житлового будинку. На рішення Корчинської сільської ради про перенесення туалетів відповідач не реагує і не виконує приписів органу місцевого самоврядування. При наведених обставинах позивачі змушенні звернутися до судового захисту своїх законних інтересів вдруге. Про наведені вище обставини стверджуються актом обстеження Корчинської сільської ради, листом Радехівського Управління Держсанепідемслужби. Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 18.10.2013 року зобовязано ОСОБА_3, усунути перешкоди, шляхом перенесення належного йому надвірного туалету на відстань, передбачену у нормами Державних будівельних норм (ДБН) 360-92. 16 липня 2015 року по заяві позивачів Радехівський РВ ГУ МВС України виїжджав на місце та зафіксував, що підтверджується і фотографіями, що поруч з цим надвірним туалетом по якому відбувся суд 18.10.2013 року, який знаходиться на відстані 2 метри від літної кухні позивачів, 7 метрів від криниці, 9 метрів від житлового будинку, побудований другий надвірний туалет, що не відповідає (ДБН) 360-92, (відстань не менше 20 метрів). Через безпосередньо близькість до житлового будинку, літньої кухні та колодязя страшний сморід і далі йде забруднення питної води в колодязі. В звязку з вищенаведеними обставинами, просили постановити рішення, яким зобовязати ОСОБА_3 провести демонтаж двох надвірних туалетів і перенесення на відстань не менше 20 метрів згідно (ДБН) 360-92. та притягнути ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за невиконання рішення Радехівського районного суду від 18.10.2013 року.

В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили постановити рішення про задоволення позовних вимог та стягнення судових витрат, посилаючись на обставини, які зазначені у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 проти позовних вимог заперечив та суду пояснив, що він проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 по сусідству із позивачами. Так, дійсно, ним був збудований туалет, який розташований на відстані 7 метрів від колодязя позивачів, однак такий в даний час є недіючий, приміщення використовується в інших цілях. Що стосується другого надвірного туалету, то такий під час розгляду справи був ним перенесений на відстань 34 метра від колодязя позивачів. Просив постановити рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_5 проти позовних вимог заперечила та суду пояснила, що вона проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 по сусідству із позивачами. Ії чоловік ОСОБА_3 збудував надвірний туалет, який розташований на відстані 7 метрів від колодязя позивачів, однак такий в даний час є недіючим, приміщення використовується в інших цілях. Що стосується другого надвірного туалету, то такий під час розгляду справи був ОСОБА_3 перенесений на відстань 34 метра від колодязя позивачів. Просила постановити рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник третьої особи ОСОБА_4 позовні вимоги позивачів підтримала частково, просила постановити рішення про часткове задоволення позовних вимог з врахуванням того, що ОСОБА_3 під час розгляду справи діючий туалет переніс на відстань 34 метра від колодязя позивачів.

Заслухавши пояснення позивачів на підтримку позовних вимог, заперечення відповідача та третьої особи, думку представника Корчинської сільської ради Радехівського району Львівської області, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов необхідно задовольнити частково з таких підстав.

Відповідно до положень ст.11 та ст.60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд встановив, що сторони є сусідами та суміжними землекористувачами. Позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку та господарських споруд під №28 на вул.І.Франка в с.Гоголів Радехівського району Львівської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 2.12.2003 року, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 30.12.2013 року (а.с.26,27).

Відповідач ОСОБА_3 зареєстрований та проживає у житловому будинку під №26 на вул.І.Франка в с.Гоголів Радехівського району Львівської області та є членом сім»ї третьої особи, також є землекористувачем земельної ділянки.

Третя особа ОСОБА_5 відповідно до договору купівлі-продажу від 28 липня 1993 року придбала житловий будинок в с.Гоголів Радіхівського району Львівської області у ОСОБА_6 та ОСОБА_7, право власності на нього не оформила. В даний час проживає у ньому із відповідачем, який є членом її сім»ї та є землекористувачем земельної ділянки на якій розташований будинок.

Між земельними ділянками сторін існує межа.

Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 18.10.2013 року зобовязано ОСОБА_3, усунути перешкоди, шляхом перенесення належного йому надвірного туалету на відстань, передбачену нормами Державних будівельних норм (ДБН) 360-92 (а.с.16-16 зворот).

Згідно із ст.376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Суд також встановив, що відповідач ОСОБА_3 самовільно побудував на відстані 7 метрів від колодязя позивачів надвірний туалет, який як ствердили в судовому засіданні відповідач, третя особа та представник Корчинської сільської ради, є недіючим, що категорично заперечують позивачі.

Місце побудови вказаного надвірного туалету (вбиральні) суперечить будівельним нормам, а доказів про те, що туалет є недіючим відповідачами суду не подано.

Вищенаведена споруда порушує санітарний стан житлового будинку позивачів, створює йому незручності та порушують його право проживати в нормальних санітарних умовах.

Крім цього, суд встановив, що туалет, який рішенням суду від 18.10.2013 року зобов»язано відповідача перенести на відстань, передбачену нормами Державних будівельних норм (ДБН) 360-92, під час розгляду справи був перенесений на відстань 34 метра від колодязя позивачів, тому позовні вимоги в цій частині є безпідставними.

Як вбачається із плану замірів місця розташовування надвірних туалетів, туалет за №2 розташований на відстані 7 метрів, а туалет за №3, який перенесений в процесу розгляду справи, знаходиться на відстані 34 метра (а.с.79).

В силу ст. 4 Закону України Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення громадяни мають право на безпечні для здоров'я і життя умови побуту, відпочинку та навколишнє природне середовище. Законодавством України громадянам можуть бути надані й інші права щодо забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя.

В силу ст.319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов»язує, власник не може використовувати свою власність на шкоду правам громадян.

Згідно ч.4 ст.376 ЦК України, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

За правилами ч. 7 ст.376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил, у випадку якщо проведення перебудови будівництва є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення суд може постановити рішення, яким зобов»язати особу, яка здійснила самовільне будівництво, провести відповідну перебудову. Отож, саме ця норма закону є підставою для прийняття рішення про знесення самочинного будівництва у зв'язку із порушеннями норм ДБН 360-92* Містобудування. При цьому, слід акцентувати особливу увагу на тому, що для прийняття рішення про знесення об'єкта слід було б обов'язково встановити наявність умов, передбачених згаданою ст376 ЦК України, а саме: істотне відхилення від проекту; суперечність суспільним інтересам або порушення права інших осіб; істотного порушення будівельних норм і правил; неможливість проведення перебудови.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим, або особа відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила будівництво.

Відповідно до ст.386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб»єктів права власності.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має права вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

В силу ст.ст.103,104 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров»я людей, на повітря та інше.

Відповідно до п. 3.26 ДБН 360-92* Містобудування. Планування та забудова міських та сільських поселень у відповідності із санітарними вимогами ділянки для компосту, дворові вбиральні повинні бути вглибині двору та не ближче 15 метрів від вікон житлових будинків, в тому числі і сусідніх садиб, сараї та утримування худоби та птиці - не ближче 12 метрів.

Аналізуючи подані сторонами суду докази, суд робить висновки про те, що позивач та його сімя має право на безпечне проживання та на дотримання сусідами санітарних та будівельних норм, а відповідачем їх права і інтереси порушені, і це порушення суд вважає істотним, тому позовні вимоги в частині демонтажу (знесення) самовільно збудового надвідного туалету (вбиральні), який розташований на відстані 7 метрів від криниці ОСОБА_1, ОСОБА_2, що визначений Корчинською сільською радою Радехівського району на плані замірів місця розташовування надвірних туалетів, за №2, є підставними.

Щодо позовних вимог про притягнення відповідача до кримінальної відповідальності суд робить висновки, що в їх задоволенні необхідно відмовити, оскільки позивачі, права та інтереси, яких порушено не позбавлені права звернутись до органів поліції за їх захистом.

Керуючись ст.ст.3,10,11,60, 88, 174, 209, 212, 215, 218 ЦПК України, суд -

вирішив:

позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити частково.

Зобов»язати ОСОБА_3 демонтувати надвірний туалет, який розташований в с.Гоголів на вул.Ів.Франка,26 Радехівського району Львівської області та розташований на відстані 7 метрів від криниці ОСОБА_1, ОСОБА_2, що визначений Корчинською сільською радою Радехівського району на плані замірів місця розташовування надвірних туалетів, за №2.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, жителя ІНФОРМАЦІЯ_6 судові витрати в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 (шістдесят) копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Львівської області через Радехівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

ГоловуючийОСОБА_8