Справа № 699/628/16-ц
Номер провадження 2/699/421/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2016 року м.Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Свитки С.Л.,

за участю секретаря судового засідання Таран О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Корсуня-Шевченківського цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

29.08.2016 до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області подано позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позов мотивований тим, що 18.11.2010 ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 2 400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідачем були порушені умови договору, що призвело до утворення заборгованості, яку він в добровільному порядку не погашає, тому і подано до суду позов.

Представник позивача у судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просить суд розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час, місце слухання справи був повідомлений вчасно в порядку ч.5 ст.74 ЦПК України, що підтверджується повідомленням про вручення судової повістки, причини неявки не повідомив.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України.

Суд, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав.

Як вказується у позовній заяві, борг ОСОБА_1 перед позивачем виник на підставі договору, який укладений шляхом підписання ОСОБА_1 18.11.2010 заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, що надаються ПАТ КБ «ПриватБанк».

Копія зазначеної заяви надана до суду у нечитабельному вигляді. Також відсутні відомості строку дії платіжної картки, виданої відповідачу.

Суд тричі: в ухвалах від 06.09.2016 та від 23.09.2016 зобовязував позивача надати суду заяву ОСОБА_1 від 18.11.2010 належної якості, а в ухвалі від 11.11.2016 суд зобовязав позивача надати суду до 01.12.2016 оригінал заяви ОСОБА_1 від 18.11.2010, оскільки до позовної заяви додано копію зазначеного документа, яка є нечитабельною, також вказувалось на необхідність надати до суду відомості щодо строку дії платіжної картки (а.с.45-46, 50-51, 57-58).

Однак, станом на 09.12.2016 до суду вказані документи позивачем (ПАТ КБ «ПриватБанк») надані не були, хоча вказані вимоги суду позивач отримував, про що свідчать довідки про доставки електронних листів (а.с.47А, 51А, 59), направлених згідно заявки позивача про отримання процесуальних документів в електронному вигляді (а.с.40).

Відповідно до ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно ст. 64 ЦПК України будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи є письмовими доказами.

Відповідно до ст.179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ст.212 ЦПК України).

Звертаючись до суду із позовом про стягнення боргу, позивач вказував, що цей борг утворився у звязку із неналежним виконанням відповідачем умов укладеного договору від 18.11.2010, необхідною частиною якого є заява позичальника про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, яку позивач фактично не надав, оскільки надана копія є нечитабельною.

Заява позичальника ОСОБА_1 (відповідача) від 18.11.2010 та відомості щодо строку дії платіжної картки є доказами наявності підстав у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» вимагати у відповідача повернення коштів, а тому відсутність вказаних документів (відомостей) належної якості (у читабельному вигляді), унеможливлює визначення конкретних умов кредитування, а отже і обовязків відповідача з повернення коштів, а також свідчить про недоведеність наявності вимоги у позивача до відповідача про повернення коштів, оскільки обовязок довести належними та допустимими письмовими доказами свої вимоги покладено на позивача, і доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.4 ст.60 ЦПК України).

Аналогічну правову позицію висловили апеляційний суд Черкаської області та Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі № 699/283/15-ц.

Суд, враховуючи необхідність всебічного та повного зясування обставин справи, вживав заходи для спонукання позивача надати вказані документи (відомості), проте такі заходи суду були залишені позивачем без реагування.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки позивач не довів такий належними і допустимими письмовими доказами, які у даній справі є обов"язковими та які суд тричі просив надати.

У звязку із відмовою у задоволенні позову, судовий збір з відповідача на користь позивача не стягується.

Керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України,

суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Корсунь - Шевченківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при оголошенні рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії даного рішення.

Суддя ОСОБА_2sp; Л.