РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 грудня 2016 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Шалагінової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Герченової А.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2, про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2, про визнання права власності в порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги наступним.

29 березня 2015 р. помер батько позивача ОСОБА_3, після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1. 30 червня 2015 р. позивач звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. У видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру приватним нотаріусом було відмовлено у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру, що належала померлому. Посилаючись на вимоги ст.ст. 1268, 1270 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), просила визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_2в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 29 березня 2015 р. (арк. справи 36).

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та ухвалення рішення на розсуд суду у відповідності до вимог чинного законодавства.

Від третьої особи надійшов лист з проханням розглянути справу за її відсутності.

За таких обставин, враховуючи, що від всіх учасників процесу надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників процесу на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступне.

29 березня 2015 р. помер ОСОБА_3, що підтверджується Свідоцтвом про смерть останнього, виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 31 березня 2015 р., актовий запис № 2457 (арк. справи 7).

Позивач ОСОБА_1 є донькою померлого ОСОБА_3, що підтверджується рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 грудня 2015 р. у справі № 335/10021/15-ц, провадження 2-о/335/96/2015 за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин. Рішення суду набрало законної сили 4 січня 2016 р. (арк. справи 4849).

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про право власності на житло № 1488 від 08.09.1993, виданого виконавчим комітетом Орджонікідзевської районної ради народних депутатів, ОСОБА_3 належить на праві власності квартира АДРЕСА_2, яка приватизована на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (арк. справи 13). Проте, за життя ОСОБА_3 своє право власності в БТІ не зареєстрував, про що, зокрема, свідчить лист головного інженера ТОВ «ЗМБТІ» ОСОБА_4 від 9 листопада 2016 р. № 12678 на виконання ухвали суду про витребування доказів.

Після смерті ОСОБА_3 залишилася спадщина у вигляді належної йому квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3, яка належала спадкодавцеві на підставі вищезазначеного свідоцтва про право власності на житло.

Після смерті батька позивач у шестимісячний строк 30 червня 2015 р. звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи (арк. справи 35).

Проте, постановою вказаного нотаріуса від 2 червня 2016 р. у вчиненні нотаріальної дії (видачі свідоцтва про право на спадщину) позивачеві було відмовлено з тих підстав, що право власності на квартиру не зареєстровано за спадкодавцем в ТОВ «ЗМБТІ» (арк. справи 50).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Крім позивача ОСОБА_1 інших спадкоємців щодо майна померлого ОСОБА_3 немає.

Відповідно до розяснень, які містяться у пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, особа має право звернутися у суд з позовом про визнання права власності: 1) якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами; 2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права й позов про визнання права власності у разі втрати документа, що засвідчує право власності особи на річ, подається за відсутності можливості одержати у відповідних органах дублікат правовстановлюючого документа.

Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

В даному випадку право власності спадкодавця не було зареєстровано належним чином за його життя. Дочка спадкодавця ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса з метою оформлення спадщини. Однак, за відсутності умов для одержання в приватного нотаріуса свідоцтва про право на спадщину, ОСОБА_1 позбавлена можливості оформити свої спадкові права. Отже, в даному випадку відсутній інший, крім судового, порядок для відновлення порушеного права позивача.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1, внаслідок чого за нею слід визнати право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_2, після смерті її батька ОСОБА_3, який помер 29 березня 2015 р., задовольнивши позовні вимоги.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_4, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, який помер 29 березня 2015 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.В. Шалагінова