_____________________________________________________________________________________________________________________Справа № 520/1194/15-ц
Провадження № 2/520/69/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2016 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Васильків О.В.

при секретарі Дідур Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення права власності на частку у спільному майні та відшкодування матеріальних збитків, суд, -

в с т а н о в и в :

02.02.2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача, який неодноразово уточнювала та просить припинити право власності ОСОБА_2 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 з отриманням грошової компенсації вартості цієї квартири з депозитного рахунку суду; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_2; визнати за нею право власності на ? частину дачного будинку із земельною ділянкою, що розташовані у Миколаївській області, Березанський район, с. Бесарабка, вул. Молодіжна, буд. 4; визнати за нею право власності на ? частину транспортного засобу марки: ВАЗ-2103, 1974 року випуску, двигун № НОМЕР_1, кузов № ВАЗ4, державний номер 020-37ОА; визнати за нею право власності на ? частину гаражу № 605, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, район домів № 27/41-27/42; стягнути судовий збір та витрати на проведення експертизи.

Ухвалою суду від 14.01.2016 року за заявою представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 залишено без розгляду позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання права власності на ? частину дачного будинку із земельною ділянкою, що розташовані у Миколаївській області, Березанський район, с. Бесарабка, вул. Молодіжна, буд. 4; ? частину транспортного засобу ВАЗ-2103, 1974 року випуску, двигун № НОМЕР_1, кузов № ВАЗ4, державний номер 020-37ОА; та ? частину гаражу № 605, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, район домів № 27/41-27/42.

При цьому позивач посилається на те, що сторони є співвласниками квартири АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 18.12.2012 року Оскільки, відповідач ОСОБА_2 на підставі ст. 360 ЦК України як співвласник не приймає участь у витратах на утримання квартири, позивач змушена звернутися до суду.

29.12.2015 року відповідач ОСОБА_2 надала зустрічний позов, в якому просить припинити право власності ОСОБА_1 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 з отриманням грошової компенсації вартості частки з депозитного рахунку суду та визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1; стягнути з ОСОБА_1 матеріальні збитки у розмірі 137 751,30 грн. та суму судового збору. При цьому ОСОБА_2 посилається на те, що ОСОБА_1 як співвласник квартири безпідставно заволоділа ? частиною квартири ОСОБА_2, з якої отримує доходи, та на підставі ст. 360 ЦК України не приймає участь у витратах на утримання майна. ОСОБА_2 вказує, що ОСОБА_1 постійно проживає за кордоном, що свідчить про відсутність необхідності у володіння ? частиною квартири, у ОСОБА_2 напроти є необхідність в даній квартирі, так як членам її сім'ї потрібна житлова площа. Оскільки, ОСОБА_2 шляхом порушення її права власності завдані матеріальні збитки, що складаються із упущеної вигоди та шкоди за доведення ОСОБА_1 ? частини спірної квартири, що належить ОСОБА_2 до незадовільного стану, вона змушена звертатися із зустрічним позовом.

Ухвалою суду від 29.12.2015 року зустрічний позов прийнято та обєднано в одне провадження із первісним позовом.

До судового засідання позивач за первісним позовом ОСОБА_1 не з'явилася, повідомлялася належним чином, матеріали справи містять заяву представника позивача за первісним позовом ОСОБА_3 про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Матеріали справи містять письмові заперечення на зустрічний позов.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4 у судовому засіванні заперечували проти задоволення первісного позову, та просять задовольнити зустрічні позовні вимоги. При цьому пояснили, що систематична відсутність сторони первісного позивача у судових засіданнях свідчить про самоусунення ОСОБА_1 від розгляду справи та відсутність заінтересованості у вирішенні справи.

Вислухавши відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 та її представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками по ? частині квартири АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на спадщину за законом від 18.12.2012 року, виданим державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 після смерті 01.10.2007 ркоу ОСОБА_6 /свідоцтво зареєстроване в реєстрі № 5-3061/ /том 1 а.с. 9/.

Судом досліджено технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1, виготовлений КП «ОМБТІ та РОН» 12.04.2013 року на ім'я ОСОБА_1 /том 1 а.с. 12-13/.

У ході розгляду справи ухвалою суду від 05.11.2015 року по справі призначалась судова будівельно-технічна експертиза. Згідно висновку № 162/2/2015 судової будівельно-технічної експертизи, складеного 27.11.2015 року судовим експертом ПрП «ОНДЦЕД ім. Скибінського С.С.» ОСОБА_7, не можливо виділити сторонам по ? частині квартири АДРЕСА_1, до складу яких після виділу могли б війти необхідний склад приміщень із забезпеченням самостійного входу (виходу) із запропонованої частини квартири; ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 на момент складання висновку становить 456 258 грн. /том 1 а.с. 140-148/.

Таким чином, судом встановлено, що на момент складання висновку експерта, а саме 27.11.2015 року, квартира АДРЕСА_1 технічно є неподільною, та ринкова вартість ? частки квартири становить 228 129 грн. /456 258 грн. : 2/.

Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру від 26.11.2015 року вартість проведення експертизи становить 3000,00 грн., вказані кошти були спралчені стороною ОСОБА_1 /том 1 а.с. 176/.

Як на підставу позову, ОСОБА_1 посилається на положення ст. 365 ЦК України, відповідно до якої, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:

1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

У ході розгляду справи як сторона ОСОБА_1, так і сторона ОСОБА_2 зверталися до суду із заявами про зобов'язання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області прийняти на депозитний рахунок кошти в якості компенсації вартості ? частини спірної квартири у розмірі 228 129 грн. Вказані кошти були внесені на депозитний рахунок ОСОБА_1 /том 1 а.с. 173-174/ та ОСОБА_2 / том 2 а.с. 122/.

01.10.2007 року померла ОСОБА_6, актовий запис № 362, що вбачається із свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 290795, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції /том 2 а.с. 35/.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 10.02.2015 року по справі № 520/7788/14-ц припинено право власності ОСОБА_1 на 3/16 квартири № 25 буд. № 27-В по Люстдорфській дорозі у м. Одесі з виплатою грошової компенсації у розмірі 118 670 грн.; визнано за ОСОБА_2 право власності на 3/16 частини вказаної квартири; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію вартості 3/16 частин квартири у розмірі 118 670 грн., які знаходяться на депозитному рахунку ТУ ДСА України в Одеській області; стягнуто судовий збір /том 1 а.с. 155-156/. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 12.08.2015 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 10.02.2015 року залишено без змін /том 1 а.с. 67-68/.

Вказаним рішенням встановлено, що ОСОБА_2 належить на підставі свідоцтв про право власності від 28.12.1995 року та на підставі свідоцтва про право на спадщину від 23.04.2003 року на праві спільної часткової власності належить 3/8 трикімнатної квартири № 25 буд. № 27-В по Люстдорфській дорозі у м. Одесі; ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право власності від 28.12.1995 року належить ? квартири № 25 буд. № 27-В по Люстдорфській дорозі у м. Одесі.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, судом встановлено, що сторонами у судовому порядку вирішувалося питання поділу однієї із квартир, що входили до складу спадкової маси після смерті 01.10.2007 року матері сторін ОСОБА_6 ОСОБА_7 встановлено, що квартира № 25 буд. № 27-В по Люстдорфській дорозі у м. Одесі належить на праві спільної частково власності ОСОБА_2 та ОСОБА_8

У ході розгляду справи сторона ОСОБА_2 пояснювала, що у позивача за первісним позовом ОСОБА_1 відсутня необхідності у володіння ? частиною квартири АДРЕСА_1, так як ОСОБА_1 на праві власності належить квартира по пр-ту Глушка у м. Одесі та ОСОБА_1 постійно перебуває за кордоном.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.03.2016 року, ОСОБА_1 на праві приватної власності окрім ? частини спірної квартири належить також двокімнатна квартира АДРЕСА_2. При цьому, ? частина квартири АДРЕСА_2 належить ОСОБА_1 на підставі дубліката свідоцтва про право власності № 4-9033, виданого УЖКГ ОМР від 27.12.1995 року, дублікат від 23.02.1998 року, а інша ? частина вказаної квартири належить ОСОБА_1 на підставі договору дарування р. № 4479, посвідченого 06.11.2007 року приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_9

З довідки /виписки з домової книжки про склад сімї та реєстрацію/ № 5181 від 05.01.2016 року у квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3 /том 2 а.с. 42/.

Так, суд приходить до висновку, що посилання сторони ОСОБА_2 на обставину наявності у ОСОБА_1 іншого зареєстрованого на праві власності майна, як на підставу відсутності необхідності у володінні ? частиною спірної квартири, не заслуговує на увагу. Так як після смерті 01.10.2007 року матері ОСОБА_6, ОСОБА_2 судовим рішенням припинила право власності ОСОБА_1 на 3/16 частини квартири № 25 буд. № 27-В по Люстдорфській дорозі у м. Одесі із посиланням на наявність у ОСОБА_1 ? частини квартири АДРЕСА_1.

Таким чином, судом встановлено, що і у ОСОБА_1, і у ОСОБА_2 окрім ? частини квартири наявні інші зареєстровані на праві власності обєкти нерухомості.

У ході розгляду справи судом отримано на виконання ухвали суду лист Державної прикордонної служби України про перетинання ОСОБА_1 державного кордону України за 2015 рік, з якого слідує, що ОСОБА_1 систематично тимчасово перетинає державний кордон України.

Крім того, суд враховує, що під час розгляду справи судом виявлена наявність неприязних стосунків між сторонами, внаслідок чого спільне володіння і користування майном на цей час є неможливим.

У зв'язку із чим, проаналізувавши встановлені обставини, а саме факт неприязних стосунків сторін, наявність у кожної із сестер іншого зареєстрованого на праві власності майна /у ОСОБА_1 двокімнатної квартири, а у ОСОБА_2 частини трикімнатної квартири/, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, так як обґрунтована та доведена, у звязку із чим відповідні зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 не підлягають задоволенню, так як недоведені. При цьому суд зазначає, що визнання права власності за ОСОБА_1 на ? частину спірної квартири із виплатою грошової компенсації ОСОБА_2 відповідатиме принципу справедливості, оскільки після смерті матері ОСОБА_6 відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 отримала у власність частину трикімнатної квартири, що належала ОСОБА_1 теж із відповідною компенсацією, а ОСОБА_1 отримує в натурі у власність предмет спору по даній справі, як спадщину після смерті матері. Тобто, кожна із дочок спадкодавця отримала після смерті матері по об'єкту нерухомості.

Стосовно зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

На підтвердження даної частини зустрічних вимог стороною ОСОБА_2 надано ряд квитанцій про сплату комунальних послуг ОСОБА_6 /том 1 а.с. 192-234/, інтернет роздруківки вартості однокімнатної квартири на місяць у Київському районі м. Одеси /том 1 а.с. 235240, 243-244/, та звернення до правоохоронних органів /том 1 а.с. 241-242/.

Згідно з ч. 1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Посилання ОСОБА_2 на можливість одержання упущеної вигоди та шкоди за доведення ОСОБА_1 до незадовільного стану ? частини спірної квартири, що належить ОСОБА_2, суд вважає такими, що не доведені, а докази, якими ОСОБА_2 обґрунтовує свої вимоги, суд вважає неналежними, так як вони у розумінні ч. 1 ст. 58 ЦПК України не містять інформації щодо предмета доказування по заявленим вимогам. У зв'язку із чим, зустрічні вимоги ОСОБА_2 у цій частині не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно п. 1.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» /в редакції від 01.09.2015 року/, ставки судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Вартість ? частини спірної квартир становить 228 129 грн.

За пред'явлення первісного позову ОСОБА_1 було сплачено судовий збір у розмірі 243,60 грн. /том. 1 а.с. 1/ та у розмірі 2037,70 грн. /том 1 а.с. 184/, у зв'язку із чим, з ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 281,30 грн.

У ході розгляду справи ухвалою Київського районного суду м. Одеса від 26.08.2015 року було вжито заходи забезпечення позову, а саме накладено арешт на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2.

Відповідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК України якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

У зв'язку із чим, суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову, вжиті по справі.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 79, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 20, 22, 319, 361, 365, 386 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_2 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 з виплатою грошової компенсації вартості цієї квартири з депозитного рахунку суду у розмірі 228 129,00 грн. /двісті двадцять вісім тисяч сто двадцять девять гривень 00 копійок/.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості ? частини квартири АДРЕСА_1 у розмірі 228 129,00 грн. /двісті двадцять вісім тисяч сто двадцять девять гривень 00 копійок/, які знаходяться на депозитному рахунку Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 281,30 /дві тисячі двісті вісімдесят одна гривня 30 копійок/ та витрати на проведення експертизи у розмірі 3000,00 грн. /три тисячі гривень 00 копійок/.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення права власності на частку у спільному майні та відшкодування матеріальних збитків, - відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Київського районного суду м. Одеса від 26.08.2015 року, а саме скасувати арешт 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення або протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення.

Суддя Васильків О. В.