ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/7424/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2016 р. Дарницький районний суд м.Києва в складі судді Вовка Є.І., при секретарі Германенко В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом щодо стягнення на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_3: у відшкодування майнової шкоди 1000 грн.; у відшкодування завданої моральної шкоди - 5000 грн.; 2929 грн. 20 коп. судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач у позові зазначив наступне.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 29 січня 2016 року встановлено, що з вини ОСОБА_3, як водія автомобіля з номерним знаком НОМЕР_1, в м. Києві на вул. Драгоманова сталася дорожньо-транспортна пригода 10.12.2015 року, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль "Шкода" з номерним знаком НОМЕР_2, який належить позивачу.

Позивачу було частково відшкодована матеріальна шкода внаслідок вказаного пошкодження автомобіля "Шкода" з номерним знаком НОМЕР_2 - у виді страхового відшкодування, здійсненого ПрАТ СК "Вусо", яка таким чином виконала свої зобов"язання за страховим полісом АЕ/5328992, внаслідок чого позивачу було відшкодована лише частина матеріальної шкоди, а решту - франшизу в сумі 1000 грн., в порушення вимог діючого законодавства не було відшкодовано позивачу відповідачем.

Крім того, внаслідок вказаної ДТП позивач зазнав моральної шкоди, пов"язаної зі стресом внаслідок ДТП, а також процесом відновлення порушених відповідачем прав позивача на отримання відшкодування матеріальної шкоди та з неможливістю використання пошкодженого автомобіля позивача.

Позивач підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову. Посилався на недоведеність обставин, зазначених позивачем.

Відповідно до положень ст.61 ЦПК України: обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини; постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Враховуючи викладене, проаналізувавши всі матеріали справи, письмові заперечення, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 29 січня 2016 року встановлено, що з вини ОСОБА_3, як водія автомобіля з номерним знаком НОМЕР_1, в м. Києві на вул. Драгоманова сталася дорожньо-транспортна пригода 10.12.2015 року, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль "Шкода" з номерним знаком НОМЕР_2, який належить позивачу.

Відповідно до ст.979 ЦК України, за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку виплатити другій стороні, або іншій особі страхову виплату.

Згідно з положеннями п.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до положень пунктів 1, 2, 5 ст.1187 ЦК України: джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб; шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до положень п.п. 1 пункту 1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

З положень п.1 ст.1167 ЦК України вбачається, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Проте, відповідно до положень ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть

участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для

ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які

беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Всупереч вимогам ст.60 ЦПК України позивачем не надано доказів, що страхове відшкодування було здійсненого ПрАТ СК "Вусо" за страховим полісом АЕ/5328992 з вирахуванням франшизи в сумі 1000 грн.

В тому числі, з наявної копії страхового акту від 10 травня 2016 року вбачається визначення розміру страхового відшкодування в сумі 2094 грн. 45 коп. - без врахування вказаної франшизи.

Твердження позивача щодо вирахування ПрАТ СК "Вусо" вказаної франшизи в сумі 1000 грн. не підтверджено жодними доказами.

При цьому, зазначений позивачем розмір недоотриманої суми - франшизи в сумі 1000 грн. суперечить навіть і визначенню матеріального збитку в сумі 2196 грн. 85 коп. (на який посилається сам позивач, надавши звіт №851 (який наданий позивачем, проте не підписаний)) у співвідношенні з вказаною сумою страхового відшкодування - 2094 грн. 45 коп., оскільки навіть таке співвідношення вочевидь спростовує твердження щодо недоотримання позивачем вказаного відшкодування в сумі 1000 грн.

Крім того, позивачем не надано і доказів щодо заподіяння йому моральної шкоди, вказаної в обгрунтванні позову.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог належить відмовити як у недоведених, необгрунтованих та безпідставних.

Суд вважає, що відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» належить: судові витрати у виді судового збору в сумі 1102 грн. 40 коп. зарахувати в доход держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.208, 209, 214, 215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 у повному обсязі.

Судові витрати у виді судового збору в сумі 1102 грн. 40 коп. зарахувати в доход держави.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: