У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

ЗакропивногоО.В., Хопти С.Ф.,

розглянувши в судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_3 до територіального медичного об'єднання «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області», ОСОБА_4, третя особа - Департамент охорони здоров'я Кіровоградської обласної державної адміністрації, про визнання протиправним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності за касаційною скаргою територіального медичного об'єднання «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області» на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 20 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що з 25 січня 2006 року він працює в територіальному медичному об'єднанні «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області» (далі - ТМО «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області»), водієм автотранспортного засобу (санітарного автомобіля екстреної (швидкої) медичної допомоги), має посвідчення водія 1-го класу та загальний водійський стаж 14 років, з яких 10 років водія спецтранспорту. Наказом в.о. головного лікаря ТМО «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області» від 24 листопада 2015 року №121/к-2 його притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення п. 1.3 та п. 2.08 посадової інструкції водія автотранспортного засобу (санітарного автомобіля екстреної (швидкої) медичної допомоги) з оголошенням догани.

Позивач вважав накладене дисциплінарне стягнення безпідставним, незаконним і таким, що не має законодавчого підґрунтя, винесене з особистих мотивів адміністрації ТМО «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області» з грубим порушенням трудового законодавства та порядку застосування дисциплінарних стягнень, оскільки на нього накладено дисциплінарне стягнення за невиконання посадових обов'язків, а не за порушення трудової дисципліни. Крім того, будь-які дані, які б свідчили про порушення ним обов'язків працівника, визначених ст. 139 КЗпП України у відповідача відсутні.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_3 просив суд визнати протиправним та скасувати наказ в.о. головного лікаря територіального медичного об'єднання «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області» від 24 листопада 2015 року №121/к-2 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 20 липня 2016 року, позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ в.о. головного лікаря ТМО «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області» від 24 листопада 2015 року № 121/к-2, яким за порушення п. п. 1.3, 2.8 посадової інструкції водія автотранспортного засобу (санітарного автомобіля екстреної швидкої медичної допомоги) водію ОСОБА_3 оголошено догану. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ТМО «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи позов ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності на підставі наказу в.о. головного лікаря ТМО «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області» від 24 листопада 2015 року № 121/к-2 було проведено з порушенням порядку застосування дисциплінарного стягнення, визначеного ст. 149 КЗпП України. Також відповідач не довів протиправність дій ОСОБА_3, причинний зв'язок між його діями та наслідками таких дій.

Апеляційний суд погодився з такими висновками суду першої інстанції, зазначивши також про те, що відповідачем при застосуванні дисциплінарного стягнення відносно ОСОБА_3 було допущено порушення норм матеріального права, зокрема, в частині отримання письмового пояснення від позивача. Крім того, докази на підтвердження порушення ОСОБА_3 правил трудової дисципліни, а саме невиконанняпосадової інструкції (пп.1.3, 2.8) у матеріалах справи відсутні.

Проте повністюпогодитись із таким висновкомапеляційного суду не можна, оскільки суд дійшов його з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до положень ст. ст. 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Справа розглядається в апеляційному суді за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими законом.

Зміст ухвали суду апеляційної інстанції передбачено в ст. 315 ЦПК України, в якій, зокрема, зазначаються: узагальнені доводи та заперечення осіб, які беруть участь у справі; встановлені судом першої інстанції обставини; мотиви, з яких апеляційний суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався; у разі відхилення апеляційної скарги зазначаються мотиви її відхилення.

Таким вимогам закону судове рішення суду апеляційної інстанції не відповідає.

Судом установлено, що ОСОБА_3 працює водієм автотранспортного засобу в ТМО «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області», має посвідчення водія 1-го класу та загальний стаж 14 років, 10 років з яких - водій спецтранспорту.

Наказом в.о. головного лікаря ТМО «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області» від 24 листопада 2015 року № 121/к-2 ОСОБА_3 за порушення п. 1.3 та п. 2.8 посадової інструкції водію автотранспортного засобу (санітарного автомобіля екстреної (швидкої медичної допомоги) оголошено догану.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про екстрену медичну допомогу» особи, винні у порушенні положень цього Закону, у порядку, встановленому законом, несуть дисциплінарну, адміністративну, кримінальну або цивільно-правову відповідальність, зокрема, за несвоєчасне надання екстреної медичної допомоги або створення перешкод у її наданні.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» спеціалізований санітарний автомобіль екстреної медичної допомоги є транспортним засобом спеціалізованого призначення.

Також у Інструкції про порядок видачі та обліку дозволів на встановлення та використання спеціальних світлових і звукових сигнальних пристроїв, затвердженій наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22 серпня 2005 року № 364, визначено процедуру видачі та обліку дозволів на встановлення та використання спеціальних світлових і звукових сигнальних пристроїв на транспортних засобах, зокрема, швидкої медичної допомоги.

У п. 3.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, встановлено, що водії оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладне службове завдання, можуть відступати від вимог розділів 8 (крім сигналів регулювальника), 10-18, 26, 27 та п. 28.1 цих Правил за умови увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху. За відсутності необхідності додаткового привертання уваги учасників дорожнього руху спеціальний звуковий сигнал може бути вимкнений.

Відповідно до положень ст. ст. 6, 8 Типового положення про бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2012 року № 1114, до складу лікарської бригади входять лікар, фельдшер, медична сестра, водій. Керівником бригади є лікар.

Керівникові бригади підпорядковуються всі її працівники. Керівник бригади несе персональну відповідальність за її роботу.

У п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2012 року № 1119 «Про норматив прибуття бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги на місце події» встановлено, що нормативи прибуття бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги на місце події за зверненнями, що належать до категорії екстрених, становлять у містах - 10 хвилин, у населених пунктах поза межами міста - 20 хвилин з моменту надходження звернення до диспетчера оперативно-диспетчерської служби центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Судом установлено, що підставою накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани на водія ОСОБА_3 стали: доповідна лікаря ОСОБА_5; пояснювальна записка медичної сестри ОСОБА_6; акт про відмову ОСОБА_3 надати письмове пояснення; службова записка інженера з БДР ОСОБА_7

Так, згідно з доповідною лікаря ОСОБА_5 та пояснювальною запискою медичної сестри ОСОБА_6 під час чергування 14 листопада 2015 року водій ОСОБА_3 відмовився виконувати розпорядження лікаря та увімкнути проблискові маячки.

При цьому у п. 1.3. посадової інструкції водія автотранспортного засобу (санітарний автомобіль екстреної (швидкої) медичної допомоги) зазначено, що водій адміністративно підпорядковується головному лікарю, начальнику гаража, в оперативній роботі - керівнику бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги, старшому черговому медичному працівнику, фельдшеру по прийому та передачі викликів - евакуатору, по технічному забезпеченню і експлуатації санітарного транспорту - механіку, інженеру з БР.

У пп. 2.8., 2.9. цієї інструкції встановлено, що основним завданням водія є: при виїзді на виклик з території підстанції, під час руху на виклик та при поверненні на підстанцію проблискові маячки повинні бути увімкнені; у разі виконання екстрених викликів за вказівкою керівника бригади користуватися звуковою сигналізацією та проблисковими маячками одночасно за умови повного забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно з розпорядженням по гаражу від 18 серпня 2014 року водіям спеціалізованих санітарних автомобілів екстреної (швидкої) медичної допомоги ТМО «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області» виїжджати на виклики з ввімкненими проблисковими маячками.

Судом установлено, що з посадовою інструкцією та розпорядженням по гаражу ОСОБА_3 був ознайомлений, про що свідчить його підпис та не заперечувалось ним у суді, тому відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України дана обставина не підлягає доказуванню.

Проте апеляційний суд у порушення вимог ст. 212 ЦПК України не надав зазначеним обставинам та доказам належної правової оцінки та не врахував, що позивач вчинив порушення трудової дисципліни, а саме не увімкнення під час руху на виклик до хворої дитини 4 місяців проблискових маячків, у присутності членів медичної бригади.

При цьому апеляційний суд не взяв до уваги доводи позивача в позовній заяві, де він зазначив, що в першу чергу керується Правилами дорожнього руху України, а не проханнями чи вказівками чергового лікаря виїзної бригади ТМО «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області», незрозумілими розпорядженнями по гаражу, й те, що такі обставини також не підлягають доказуванню у силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Отже, законодавством не передбачено проведення власником або уповноваженим ним органом дисциплінарного розслідування порушення трудової дисципліни, а віднесено до його обов'язкових дій лише зажадати пояснення від порушника трудової дисципліни, тому висновок суду про те, що відповідач порушив порядок застосування дисциплінарного стягнення ґрунтується на припущеннях, що заборонено відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України.

Разом з тим апеляційний суд не врахував, що відповідач до винесення оспорюваного наказу відібрав у лікаря доповідну, а у медичної сестри пояснювальну записки і зажадав від порушника трудової дисципліни ОСОБА_3 пояснення, які останні відмовився надати.

Таким чином, у порушення вимог ст. ст. 212 - 214, 315 ЦПК України апеляційний суд на зазначені вище обставини справи уваги не звернув, не надав належної правової оцінки доводам сторін і зібраним у справі доказам, що має суттєве значення для правильного вирішення спору та на припущеннях дійшов передчасного висновку про залишення без змін рішення суду першої інстанції, що заборонено в силу ч. 4 ст. 60 ЦПК України та свідчить про його необґрунтованість і незаконність.

За таких обставин ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції з підстав, передбачених ч. 3 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу територіального медичного об'єднання «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області» задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 20 липня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І.Журавель

О.В.Закропивний

С.Ф.Хопта