Справа № 171/450/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 червня 2016 року Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Чумак Т.А.

за участю секретаря Жандарук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Апостолове справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-я особа відділ ДВС Апостолівського районного управління юстиції, про виключення з акту опису майна та звільнення з-під арешту,

встановив:

04.03.2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 05.05.2006 року між ним та відповідачем було укладено письмовий договір купівлі-продажу автомобіля ВАЗ-2103, 1974 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, але нотаріальний договір не укладався в звязку з відсутністю коштів. Для подальшого належного оформлення права власності на вказаний автомобіль відповідачем було видано довіреність на розпорядження вказаним автомобілем на ім.»я позивача, а також на ім.»я ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Постановою державного виконавця від 05.10.2015 року накладено арешт на все належне відповідачу майно, в тому числі на вищевказаний автомобіль. На даний час відповідач є лише титульним володільцем спірного автомобіля, тому просить визнати його добросовісним набувачем вищевказаного транспортного засобу та скасувати постанову відділу ДВС Апостолівського РУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05.10.2015 року в частині спірного автомобіля.

За заявою позивача справу розглянуто без його участі.

Відповідач в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що не заперечує проти позовних вимог, оскільки дійсно у 2006 році він по розписці продав позивачу автомобіль ВАЗ-2103 та отримав від позивача повний розрахунок

Представник 3-ї особи в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи без участі представника на підставі письмових пояснень, наданих до суду. З письмових пояснень представника 3-ї особи встановлено, що на виконанні у відділі перебуває 2 виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_2 аліментів та стягнення коштів в сумі 3457,08 гр. на користь Головного ВК госпіталю. Згідно даних реєструючих органів за ОСОБА_2 значиться на праві власності а/м ВАЗ-2103, н/з НОМЕР_1. З метою повного та своєчасного виконання судових рішень постановою державного виконавця від 03.10.2011 року вказаний автомобіль оголошено у розшук та затримку транспортного засобу. 05.10.2015 року відомості про реєстрацію обтяжень внесено до ДРОМ. На звернення ОСОБА_1 до відділу ДВС останньому надано розяснення у порядку ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження».

Суд, дослідивши наявні у справі докази, встановив наступне.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ЯАА № 833851, виданого 11.03.2005 року Апостолівським МРЕВ ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області, власником автомобіля марки ВАЗ-2103, 1974 року випуску, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1, являється ОСОБА_2.

05.05.2006 року ОСОБА_2 на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Апостолівського районного нотаріального округу ОСОБА_5, уповноважив ОСОБА_1, ОСОБА_3 або ОСОБА_4 розпоряджатися від його імені (продати, обміняти, передавати в оренду, позичку, заставляти в забезпечення його власних зобовязань тощо) з правом передоручення, а також при здійсненні повноважень за цією довіреністю керувати належним йому автомобілем ВАЗ-2103, 1974 року випуску, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1.

З копії розписки, наданої позивачем, встановлено, що 05.05.2006 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 кошти в сумі 6000 гр. в рахунок придбання вищевказаного автомобіля та зобовязався до 05.05.2007 року нотаріально оформити договір купівлі-продажу автомобіля.

З витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 08.10.2015 року встановлено, що на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05.10.2015 року, винесеної державним виконавцем відділу ДВС Апостолівського РУЮ ОСОБА_6, накладено арешт на рухоме майно, належне боржнику ОСОБА_2.

У відповідності до ч.1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Ч.1 ст.328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно зі ст.ст.237, 244, 245 ЦК України довіреність це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами, ґрунтується на договорі та визначає правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобовязана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Відповідно до ст.240 ЦК України представник зобовязаний вчиняти правочин за наданими йому повноваженнями особисто; він може передати своє повноваження частково або в повному обсязі іншій особі, якщо це встановлено договором або законом між особою, яку представляють, і представником, або якщо представник був вимушений до цього з метою охорони інтересів особи, яку він представляє.

Торгівля транспортними засобами здійснюється відповідно до Правил роздрібної торгівлі транспортними засобами і номерними агрегатами, затверджених наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції від 31.07.2002 року № 228, які були чинними на момент видачі довіреності.

Видачу генеральної довіреності чи передоручення повноважень на транспортний засіб без укладення договору купівлі-продажу не можна вважати договором, що укладений відповідно до закону та допускає перехід права власності до третіх осіб.

Таким чином, судом встановлено, що власником автомобіля ВАЗ-2103, 1974 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, являється відповідач ОСОБА_2, на майно якого накладено арешт та оголошено заборону на відчуження вказаного майна в звязку з наявністю виконавчих проваджень, що перебувають на виконанні у Апостолівському РВ ДВС. Видача відповідачем ОСОБА_2 генеральної довіреності на ім.»я позивача та отримання коштів відповідачем в рахунок вартості спірного автомобіля не являється підставою для переходу права власності на спірний автомобіль до позивача, тобто позивач, отримавши генеральну довіреність від відповідача та передавши кошти відповідачу в рахунок придбання автомобіля, не набув права власності на спірний автомобіль. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що підстав для скасування постанови державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05.10.2015 року, а також звільнення спірного майна з-під арешту не має, тому у задоволенні позовних вимог в даній частині слід відмовити в звязку з безпідставністю вимог.

Позивачем також заявлено вимогу про визнання його добросовісним набувачем спірного транспортного засобу - автомобіля ВАЗ-2103, 1974 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1. У задоволенні вказаної вимоги також слід відмовити, оскільки позивачем обрано спосіб захисту своїх інтересів, який не передбачений ч.2 ст.16 ЦК України.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Суд у відповідності до ч.4 ст. 174 ЦПК України не бере до уваги визнання позову відповідачем, оскільки визнання відповідачем позову суперечить закону.

Керуючись ст. ст. 10,11, 60, 209,213,215,218 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-я особа відділ ДВС Апостолівського районного управління юстиції, про виключення з акту опису майна та звільнення з-під арешту відмовити.

На рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні під час проголошення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: Т.А.Чумак