Справа №705/5813/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 грудня 2016 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області
головуючого судді Коваля А.Б.
при секретарі Остропольській О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умані цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу,
Позивач звернувся до суду з позовом про те, що 25.03.2014 року між ПАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» та ОСОБА_2 було укладено договір № 0112-0104-0431 добровільного страхування транспортного засобу, відповідно до якого позивачем застраховано транспортний засіб страхувальника легковий автомобіль НОМЕР_1.
26.04.2014 року на автодорозі Могилів-Подільський Ямпіль Бершадь Умань сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля ВАЗ державний номер А5343РС під керуванням ОСОБА_1.
Відповідно до розгорнутої довідки ДАІ № 9379622, дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_1, який керуючи автомобілем НОМЕР_3 порушив вимоги ПДР, внаслідок чого відбулося зіткнення із застрахованим автомобілем.
08.05.2014 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області виніс постанову відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним в порушенні правил дорожнього руху України і здійсненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.
Крім того, постанова Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08.05.2014 року встановлює, що вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується матеріалами справи.
У відповідності до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вина ОСОБА_1 у виникненні ДТП встановлена та доведена, а отже, особою, винною у настанні страхового випадку, є ОСОБА_1.
30.04.2014 року ФОП ОСОБА_4 на замовлення СК «Український страховий стандарт» було складено звіт про оцінку № 64, згідно якого вартість матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП власнику автомобіля НОМЕР_4 становить 7581,77 грн.
Відповідно рахунку-фактури № НОМЕР_5 від 05.05.2014 року, відновлювальний ремонт автомобіля НОМЕР_4 становить 7211,50 грн.
26.05.2014 року платіжним дорученням № 1022 здійснено виплату страхового відшкодування, у розмірі 6910,70 грн. відповідно до умов договору страхування та положень чинного законодавства.
14.10.2014 року позивач надіслав відповідачу вимогу про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП в порядку регресу з пакетом всіх необхідних документів.
Таким чином борг відповідача перед ОСОБА_5 «СК «Український страховий стандарт» складає 6910,70 грн.
Просять суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_5 «СК «Український страховий стандарт» грошові кошти в розмірі 6910,70 грн.
Судовий збір в розмірі 1218,00 грн. покласти на відповідача.
Представник позивача ОСОБА_5 «СК «Український страховий стандарт» в судове засідання не зявився, на адресу суду надійшло письмове клопотання у якому просять суд справу слухати у відсутність їх представника, позовні вимоги підтримують та не заперечують проти винесення рішення на підставі наявних матеріалів справи.
Відповідач ОСОБА_1 в судові засідання не зявлявся, про причини своєї неявки суд не повідомив, про розгляд справи повідомлений своєчасно, шляхом вручення рекомендованого повідомлення.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Матеріалами справи установлено, що згідно постанови Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08 травня 2014 року по справі про адміністративне правопорушення № 705/2479/14-п 3/705/527/14 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді позбавлення прав керування транспортними засобами строком на 1 рік, за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. У постанові зазначено, що ОСОБА_1 26 квітня 2014 року близько 13 години 30 хвилин на 538 км + 740 м а/д Могилів-Подільський Ямпіль Бершадь Умань, керуючи автомобілем НОМЕР_6, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався інтервалу дистанції, здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_7 під керуванням ОСОБА_2, який рухався в попутному напрямку. У результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3б; 12.1; 12.3 ПДР України. В судовому засіданні останній свою вину у вчиненому адміністративному правопорушенні визнав повністю.
Згідно страхового акту № 3141, складеного 22.05.2014 року, страхувальником транспортного засобу автомобіля ЗАЗ TF698К, реєстраційний номер НОМЕР_8, згідно договору № 0112-0104-0431, термін дії 08.04.2014 по 07.04.2015. Страхова подія сталася 26.04.2014 року на а/д Т-02-02 Могилів-Ямпіль-Умань 538 км + 740 м. Розмір страхового відшкодування становить 6910,70 грн. Платіжне доручення № 1022 від 26.05.2014 року на суму 6910,70 грн.
Згідно заяви на виплату страхового відшкодування від 12.05.2014 року вих. № 992011 ОСОБА_2 звернулася з проханням виплатити їй страхове відшкодування, у звязку зі страховою подією, яка сталася 26.04.2014 року під час дорожньо-транспортної пригоди, за участю автомобіля під її керуванням.
Згідно повідомлення АТ «Дельта Банк» від 05.05.2014 року вих. № 05-2117702, вони не заперечують проти виплати страхового відшкодування по страховому випадку, що трапився 26.04.2014 року з автомобілем ЗАЗ, державний номер АВ1026ВАІ, шляхом перерахування на реквізити відповідної станції технічного обслуговування (призначення платежу: «Страхове відшкодування ОСОБА_2, податковий номер НОМЕР_9»).
Згідно платіжного доручення № 1022 від 26.05.2014 року ОСОБА_5 «Український страховий стандарт» сплатив 6910,70 грн. страхового відшкодування ТЗ ЗАЗ д.н.з. НОМЕР_10 згідно акту № 3141 від 22.05.2014 року до дог. № 0112-0104-0431 страхувальник ОСОБА_2
Згідно вимоги ОСОБА_5 «СК «Український страховий стандарт» направленої 14.10.2014 року вих. № 2431, ОСОБА_1 просять здійснити відшкодування в порядку регресу в розмірі 6910,70 грн., у звязку із дорожньо-транспортною вимогою, яка сталася з вини останнього 26.04.2014 року.
Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення.
Судом достовірно встановлено про те, що 26.04.2014 року близько 13 години 30 хвилин на 538 км + 740 м а/д Могилів-Подільський Ямпіль Бершадь Умань сталася дорожньо-транспортна пригода, а саме ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_6, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався інтервалу дистанції, здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_7 під керуванням ОСОБА_2, який рухався в попутному напрямку. У результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження і ОСОБА_1 судом був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. При розгляді вказаної справи ОСОБА_1 вину у вчиненому визнав повністю. ОСОБА_2 25.03.2014 року уклала договір добровільного страхування транспортного засобу, на підставі якого, після вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, вона отримала страхове відшкодування у сумі 6910,70 грн. Позивачем, в порядку регресу, було направлено на адресу відповідача вимогу щодо погашення зазначеного страхового відшкодування, яку виконано не було.
Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Як розяснено в п.27 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного субєкта) зі збереженням самого зобовязання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобовязання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.
При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, ст. 1191 ЦК України), а також ст. 38 Закону № 1961-ІV, а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК України і ст. 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим.
За своєю правовою природою регрес істотно відрізняється від суброгації. Основна відмінність полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес це право, що виникає в особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника. ОСОБА_5 регресу це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобовязанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу.
Таким чином, регрес це нове право, що виникає в особи внаслідок здійснення платежу. ОСОБА_5 регресу це право зворотної вимоги страховика до регресату через те, що страховик виконав обов'язок за страховим зобовязанням.
Отже, у страхуванні відповідальності навіть після виконання зобовязання страховиком суброгація неприпустима, оскільки виникають правовідносини з відшкодування витрат у порядку регресу.
Таким чином, до цих правовідносин підлягають застосуванню норми матеріального права про право на звернення до відповідача з регресним позовом.
Відповідач доводів позивача не спростував і доказів із зазначеного приводу суду не подав.
Отже відповідності до положення ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП. Аналогічні положення закріплені і у ст. 1191 ЦК України, згідно якої особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
У відповідності до вимог ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до позивача, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тобто право вимоги до відповідача.
Згідно до ст. 38 цього ж Закону ОСОБА_5 «СК «Український страховий стандарт» після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність у розмірі виплаченого відшкодування.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у порядку регресу витрати, повязані з виплатою страхового відшкодування, тому позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Частиною 1 ст. 88 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 993, 1187, 1191 ЦК України, суд
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» грошові кошти в розмірі 6910 гривень 70 копійок та сплачений судовий збір у розмірі 1218 гривень 00 копійок.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача поданою протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя: А. Б. Коваль