Справа № 594/986/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2016 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого Зушман Г. І.

з участю секретаря Кушнір Т.І.

представників позивачки - адвоката Запотічного І.В., Навроцької В.І.

представника відповідача - адвоката Чудопалова Ю.Ю.

відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, Борщівської державної нотаріальної контори, третя особа відділ державної реєстрації Борщівської районної державної адміністрації, про визнання недійсними заповіту та свідоцтва про право на спадщину за заповітом, суд-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4, Борщівської державної нотаріальної контори, в якому просить визнати недійсними заповіт, складений ОСОБА_6, посвідчений виконкомом Вовковецької сільської ради 28 жовтня 1988 року, та свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 26 травня 1989 року Борщівською державною нотаріальною конторою на спадкування будинку площею 50 кв.м в с.Мушкатівка Борщівського району Тернопільської області відповідачем ОСОБА_4 за реєстром №619, вказуючи, що їй на праві власності належить земельна ділянка площею 0,25 га, призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1, на якій розташовані два будинки, які згідно з господарськими книгами по с.Мушкатівка значились під окремими господарськими номерами, а саме: будинок під господарським номером 948 (двір робітника - ОСОБА_5) та будинок під номером НОМЕР_1 (колгоспний двір: голова ОСОБА_7 і член двору ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, а ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3). Позивачка зазначила, що на час існування цього колгоспного двору член двору ОСОБА_6 28.10.1988 року склала заповіт, яким заповіла будинок площею 50 кв.м, як об'єкт сумісної власності колгоспного двору, ОСОБА_4, на підставі якого 26.05.1989 року державним нотаріусом Борщівської державної нотаріальної контори ОСОБА_8П видано ОСОБА_4 свідоцтво про право на спадщину за заповітом. 18.10.2016 року відділом державної реєстрації Борщівської райдержадміністрації за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на спірний будинок. Вважає, що у відповідача ОСОБА_4 не було законних прав на виникнення права власності на заповіданий йому будинок, оскільки на час складання заповіту на будинок він був сумісною власністю членів колгоспного двору, а саме ОСОБА_7 і ОСОБА_6, а не об'єктом її особистої власності, а тому, оскільки відповідно до діючої на той час статті 563 ЦК 1963 року у випадку смерті члена колгоспного двору спадщина на майно колгоспного двору не відкривалась, а отже заповіт на таке майно члена колгоспного двору є нікчемним, не відповідав нормам діючого на той час цивільного законодавства і не міг бути підставою для видачі свідоцтва про право на спадщину, а видане на його підставі свідоцтво про право на спадщину є таке, що не відповідає вимогам закону, не є дійсним і не могло бути підставою реєстрації права власності на даний будинок за ОСОБА_4 по АДРЕСА_1. Про існування оспорюваного заповіту та свідоцтва про право на спадщину дізналася в жовтні 2016 року, коли звернулася у відділ реєстраційної служби із заявою. Посилаючись на те, що на час відкриття спадщини на спірний будинок після смерті ОСОБА_7, який є її батьком, вона прийняла спадщину, оскільки проживала разом з ним, позивачка просить задовольнити позовні вимоги.

Представник Борщівської державної нотаріальної контори Дідик І.О. подала заперечення на позов, в якому вказала, що відповідно до Інформаційної довідки за №742/01-21, виданої Державним нотаріальним архівом Тернопільської області від 21 листопада 2016 року, 28 травня 1989 року Борщівською державною нотаріальною конторою Тернопільської області була заведена спадкова справа № 75 / 1989 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 за заявою ОСОБА_4, який є спадкоємцем за заповітом, посвідченим Вовковецькою сільською радою Борщівського району Тернопільської області 28 жовтня 1988 року за Р № 28. По даній справі державним нотаріусом Борщівської державної нотаріальної контори 26 травня 1989 року за Р № 619 було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що знаходиться в селі Мушкатівка, Борщівського району Тернопільської області, на ім'я ОСОБА_4, оскільки на підставі довідки № 36, виданої виконкомом Вовковецької сільської ради від 20 травня 1989 року було встановлено, що зазначений житловий будинок в цілому належав спадкодавцеві. При цьому нотаріус керувався діючими на той час вимогами п. 128 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української PCP, затвердженої МЮ УРСР Наказом від 31 жовтня 1975 року за № 45/5, згідно якого якщо до складу спадкового майна входить житловий будинок (частина будинку) або квартира в будинку житлово-будівельного колективу індивідуальних забудовників, державний нотаріус вимагає правовстановлюючий документ про належність будинку (частини будинку), квартири спадкодавцю, довідку-характеристику бюро технічної інвентаризації, а в місцевостях, де інвентаризація не провадилась,- довідку виконавчого комітету місцевої Ради депутатів трудящих, а також перевіряє по документах державної нотаріальної контори за місцем знаходження жилого будинку, чи є заборона відчуження жилого будинку (частини будинку), квартири або арешт, накладений на них.

У судовому засіданні представник позивачки Навроцька В.І. позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити з підстав, наведених у позовній заяв.

Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що приблизно в 60-их роках минулого століття його батько ОСОБА_7 побудував житловий будинок, в якому став проживати із своєю сім'єю. На цій же земельній ділянці знаходився старий житловий будинок, у якому залишилася проживати його баба ОСОБА_6 Приблизно у 1984 році після смерті їхньої матері батько половину новозбудованого житлового будинку подарував його сестрі, позивачці по справі ОСОБА_5, а сам пішов проживати окремо з іншою жінкою. Він у 1986 році після служби в армії повернувся додому, одружився і якийсь час із своєю сім'єю проживав у другій половині батькового будинку, однак, почалися суперечки з позивачкою і вони перейшли проживати до будинку баби ОСОБА_6, а потім виїхали в м.Борщів, однак, його дружина і по даний час зареєстрована в домоволодінні, яке він успадкував після смерті баби. На час складання заповіту ОСОБА_6 проживала сама, батько проживав окремо.

Представник Борщівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, в поданому на позов запереченні просив суд розглянути справу у його відсутності.

Належно повідомлений представник третьої особи відділу державної реєстрації Борщівської райдержадміністрації в судове засідання не з'явився, в направленому на адресу суду листі просив слухати справу за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, докази, надані сторонами, суд встановив наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

ОСОБА_6 28.10.1988 року склала заповіт, яким належний їй житловий будинок заповіла відповідачу ОСОБА_4 Заповіт посвідчено секретарем Вовковецької сільської ради Борщівського району Тернопільської області, зареєстровано в реєстрі за № 28 (а.с.40).

На підставі заповіту ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, державним нотаріусом Борщівської державної нотаріальної контори 26.05.1989 року ОСОБА_4 видано свідоцтво про право на спадщину, зареєстроване в реєстрі за № 619, на цілий житловий будинок, що знаходиться в с.Мушкатівка Борщівського району Тернопільської області і належав померлій ОСОБА_6 на підставі довідки виконкому Вовковецької сільської Ради народних депутатів, виданої 20.05.1989 року за №36, зареєстроване в погосподарській книзі цього ж виконкому за №12. Загальнокорисна площа жилого будинку 50 кв.м, жила площа - 20 кв.м (а.с.20).

Як вбачається з доданої до матеріалів справи Борщівською державною нотаріальною конторою копії вищевказаної довідки виконавчого комітету Вовковецької сільської ради за померлою ОСОБА_6 згідно запису погосподарської книги №12 стор.151, особовий рахунок НОМЕР_1, зареєстрований цілий житловий будинок, що знаходиться в с.Мушкатівка Борщівського району Тернопільської області. ОСОБА_6 була останнім членом колгоспного двору (а.с.41).

Згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно 01.09.2016 року проведено державну реєстрацію права власності на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 що належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину №619, видане 26.05.1989 року державним нотаріусом Борщівської державної нотаріальної контори (а.с.7).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила, що позивачка по справі є її рідна сестра, а відповідач - рідний брат. Спірний житловий будинок належав їхній бабці ОСОБА_6 На цій же земельній ділянці їхні батьки побудували новий житловий будинок, половину якого в подальшому їхній батько ОСОБА_7 подарував позивачці. За життя ОСОБА_6 завжди казала, що свій будинок залишить ОСОБА_10 На час смерті ОСОБА_6 їхній батько ОСОБА_7 проживав окремо.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що вона є рідною сестрою позивачки та відповідача по справі. Усім було відомо, що їхня бабка ОСОБА_6 склала заповіт на брата. Позивачці було відомо про заповіт, через що вона влаштовувала сварки з братом. Коли брат прийшов з армії, позивачка виганяла його з батьківського будинку і через деякий час він перейшов проживати в будинок ОСОБА_6 Їхній батько ОСОБА_7 після смерті матері приблизно з 1983 року пішов з дому і проживав окремо, спочатку з одною, а потім з іншою жінкою. Коли батько помер, вони з братом ОСОБА_4 похоронили його.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні підтвердив, що його дід ОСОБА_7 до самої смерті проживав у с.Мушкатівка по вулиці Голятин.

Батько позивачки та відповідача ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3( а.с.50).

В судовому засіданні оглянуто погосподарські книги с.Мушкатівка за 1980-1982 р.р, (а.с.59), 1983-1985 р.р. (а.с.60), з яких встановлено, що ОСОБА_6 в цей період являлася єдиним членом колгоспного двору, у власності якого знаходився житловий будинок загальною площею 48 кв.м.

В судовому засіданні також оглянуто погосподарську книгу с.Мушкатівка №12 за 1986-1990 р.р. (а.с. 71), згідно записів у якій на стор.151, особовий рахунок НОМЕР_1, ОСОБА_6 являлася головою колгоспного двору, у власності якого знаходився житловий будинок загальною площею 50 кв.м. 1932 року побудови. На даній сторінці книги також зазначено, що ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 і в цей день господарство було закрито. Членами даного колгоспного двору в цей період також значаться відповідач ОСОБА_4, його дружина ОСОБА_14, син - ОСОБА_13 та батько ОСОБА_7, при цьому замість ОСОБА_6 головою двору записаний відповідач ОСОБА_4

Як пояснив у судовому засіданні відповідач ОСОБА_4, на час смерті ОСОБА_6 була єдиним членом колгоспного двору, а він із сім'єю та батьком був зареєстрований у даному дворі вже після її смерті.

Суд приймає до уваги такі пояснення відповідача, оскільки вони підтверджуються дослідженими у судовому засіданні записами на стор. 147-148., особовий рахунок 947 в по- господарській книзі №12 с.Мушкатівка за 1986-1990 р.р. (а.с.62), згідно яких відповідач ОСОБА_4, його дружина ОСОБА_14, батько ОСОБА_7 являлися членами колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_7, у власності якого знаходилася ? частина житлового будинку 42 кв.м 1958 року побудови. На цій же сторінці зазначено, що господарство закрито 04.03.1989 року.

З вищенаведеної погосподарської книги с.Мушкатівка №12 за 1986-1990 р.р. , стор. 149-150, особовий рахунок 948 (а.с.69-70), також встановлено, що позивачка ОСОБА_5 проживала окремо, господарство відносилося до категорії - двір робітника, у власності якого була ? частина житлового будинку загальною площею 30 кв.м, 1958 року побудови. Членами двору являлися також дочки позивачки ОСОБА_15, ОСОБА_16

При цьому суд не бере до уваги довідки №№ 1056, 1057 від 19.10.2016 року (а.с.10-11), надані Мушкатівською сільською радою Борщівського району про те, що згідно погосподарської книги №12 за 1986-1990 роки головою господарства за особовим № НОМЕР_1 являвся ОСОБА_7, членом даного господарства являлася ОСОБА_6, оскільки такі довідки не відповідають дійсності і суперечать вищенаведеним даним оглянутої в судовому засіданні погосподарської книги Мушкатівської сільськї ради № 12.

За змістом діючої на час виникнення спірних правовідносин ст..563 Цивільного кодексу Української РСР (1963 року) якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів двору не залишається, до майна двору застосовувалися загальні правила спадкування, встановлені розділом У11 цього Кодексу.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.95 № 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі,

хвороба).

У судовому засіданні встановлено, що на час смерті ОСОБА_6, а саме на ІНФОРМАЦІЯ_2 вона являлася єдиним і останнім членом колгоспного двору, а відповідач ОСОБА_4 із своєю сім'єю та батьком ОСОБА_7 був зареєстрований у даному дворі після її смерті, а саме після 04.03.1989 року.

Отже померлий батько позивачки ОСОБА_7 не мав права власності у колгоспному дворі, головою якого являлася ОСОБА_6, яка, як останній член колгоспного двору, мала право залишити за заповітом своє майно відповідачу, який у встановленому порядку прийняв спадщину і отримав свідоцтво про право на спадщину на спірний житловий будинок.

Крім того, позивачка не надала і в судовому засіданні не встановлено доказів прийняття нею спадщини після смерті батька ОСОБА_7

З огляду на встановлені обставини суд вважає, що в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження порушення прав позивачки, якими вона обґрунтовувала свої позовні вимоги, а тому в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.

На підставі викладеного, ст.5 ЦК України, ст..ст. 534, 563 ЦК Української РСР (1963 р.) керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_4, Борщівської державної нотаріальної контори, третя особа відділ державної реєстрації Борщівської районної державної адміністрації, про визнання недійсними заповіту та свідоцтва про право на спадщину за заповітом відмовити.

Судові витрати по справі покласти на сторони в межах, в яких вони їх понесли.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення через Борщівський районний суд до апеляційного суду Тернопільської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: