Справа № 495/943/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2016 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання: Охримчук А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 495/943/16-ц

за позовом ОСОБА_1

до Виконавчого комітету Білгород-Дністровського міської ради

про встановлення факту належності та визнання права власності в порядку спадкування за законом

В С Т А Н О В И В :

09.02.2016 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до Виконавчого комітету Білгород-Дністровського міської ради (далі по тексту відповідач) про встановлення факту належності та визнання права власності в порядку спадкування за законом (а.с.2-3).

Так позивач просить суд:

- встановити факт, що на час смерті ОСОБА_2, померлому 26 вересня 2013 року, належав на праві власності човен вітрильний для дозвілля «Sportina 595», 1980 року випуску, заводський номер відсутній, довжиною корпусу - 8,20 м, шириною 2,60 м, двигун дизельний ОСОБА_3 8 л/с;

- визнати за ОСОБА_1, право власності на спадкове майно, а саме човен вітрильний для дозвілля «Sportina 595» 1980 року випуску, заводський номер відсутній, довжина корпусу - 8,20 м, шириною 2,60 м, двигун дизельний ОСОБА_3 8 л/с, у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2, який помер 26 вересня 2013 року.

Позивач ОСОБА_1, в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити та розглянути справу за його відсутністю (а.с.26).

Представник відповідача ВК Б-Дністровської МР, відзив або заперечення на позов ОСОБА_4 до суду не надав та в судові засідання не з'явився без поважних причин, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань не заявляв, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, що підтверджується наявною в матеріалах справи відповідною розпискою (а.с.25).

Згідно із ч.2 ст.77 Цивільного процесуального кодексу, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 169 Цивільного процесуального кодексу України, суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу, у разі першої неявки в судове засідання сторони або будь-якого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними.

Враховуючи викладені обставини та норми чинного законодавства, суд вважає за можливе і необхідне, розглянути справу за відсутності сторін та їх представників, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи.

У відповідності до ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до висновку про законність, правомірність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 26.09.2013 року помер батько ОСОБА_1 ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 350754, виданим 27.09.2013 року Відділом ДРАЦС РС Б-Дністровського МУЮ в Одеській області, актовий запис № 806 (а.с.4).

Після смерті 26.09.2013 року ОСОБА_2 (батька ОСОБА_1В.) відкрилась спадщина, зокрема у вигляді човна вітрильного для дозвілля «Sportina 595», 1980 року випуску, заводський номер відсутній, довжиною корпусу - 8,20 м, шириною 2,60 м, двигун дизельний ОСОБА_3 8 л/с (а.с.6-9).

ОСОБА_1В є сином та спадкоємцем першої черги ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ІV-ЖД №365730, виданим 13.11.1987 року Білгород-Дністровським РАЦС Одеської області, актовий запис №799 (а.с.11).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом (спадкова справа №24/2014), зареєстрованого в реєстрі за №2677, від 23.09.2015 року, посвідченого державним нотаріусом Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області ОСОБА_5, спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 26 вересня 2013 року є його син ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: 8/300 (восьми трьохсотих) часток житлового будинку під номером 18 (вісімнадцять), розташованого в місті Білгород-Дністровський Одеської області, по вулиці Московській, що належала померлому на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Органом приватизації державного житлового фонду виконкому Білгород-Дністровської міської ради 09 липня 2003 року, право власності на які зареєстровано Білгород-Дністровським міжміським бюро технічної інвентаризації 09 липня 2003 року в книзі: 210, номер запису: 882 (а.с.14).

При зверненні до Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на яхту «Спортина 595», №BZ0278, 1980 року випуску, ОСОБА_1 було відмовлено у зв'язку із тим, що право власності на яхту не зареєстровано. Рекомендовано звернутись до суду (а.с.12).

Дані обставини і стали підставою для звернення ОСОБА_1 до суду із відповідною позовною заявою про встановлення факту належності та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Відповідно до частини першої статті 234 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України).

Згідно із ч.2 ст.256 Цивільного процесуального кодексу України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», спори про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що має юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Згідно абзацу другого п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, наведений ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності необхідних умов, суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факти прийняття спадщини, встановлення місця відкриття спадщини та фактів володіння будівлею на праві приватної власності.

Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України «Про нотаріат», «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами.

Статтею 1216 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст.1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно із ст.1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у випадку відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України, в першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з чоловіка і жінки, що пережив і батьки.

Як вбачається з матеріалів справи, спадкоємцем ОСОБА_2 (померлого 26.09.2013 року) за законом, який претендує на спадщину є його син ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Положеннями ч.1 ст.328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а спадкування за законом є однією з підстав набуття права власності.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про задоволення позовної заяви ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Білгород-Дністровського міської ради про встановлення факту належності та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Керуючись ст.ст. 328, 1216, 1217, 1233, 1234, 1236, 1261 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 157, 169, 197, 208, 209, 212-215, 218, 234, 256 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Білгород-Дністровського міської ради про встановлення факту належності та визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Встановити факт, що на час смерті ОСОБА_2, померлому 26 вересня 2013 року, належав на праві власності човен вітрильний для дозвілля «Sportina 595», 1980 року випуску, заводський номер відсутній, довжиною корпусу 8,20 м, шириною 2,60 м, двигун дизельний ОСОБА_3 8 л/с.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, (67700, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер 3) право власності на спадкове майно, а саме човен вітрильний для дозвілля «Sportina 595», 1980 року випуску, заводський номер відсутній, довжина корпусу 8,20 м, шириною 2,60 м, двигун дизельний ОСОБА_3 8 л/с, у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2, який помер 26 вересня 2013 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Мишко