УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Хопти С.Ф., Журавель В.І., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до дочірнього сільськогосподарського підприємства «Агрокомплекс», треті особи: відділ Держгеокадастру у Кам'янському районі Черкаської області, відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам'янського районного управління юстиції Черкаської області, про визнання договору оренди землі припиненим та повернення земельної ділянки закасаційною скаргоюОСОБА_4, поданою представником - ОСОБА_5, на рішення Кам`янського районного суду Черкаської області від 8 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 20 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом, посилаючись на те, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 25 серпня 2004 року вона є власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 2,46 га, розташованої в адміністративно-територіальних межах Райгородської сільської ради Кам'янського району Черкаської області. 16 вересня 2010 року між нею та дочірнім сільськогосподарським підприємством «Агрокомплекс» (далі - ДСП «Агрокомплекс») було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки строком на 5 років, з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою. У серпні 2015 року вона направила відповідачу лист про відмову у продовженні дії договору оренди, проте він незважаючи на закінчення строку дії договору оренди продовжує користуватись земельною ділянкою та відмовляється повернути її в добровільному порядку, посилаючись на те, що державну реєстрацію договору здійснено у 2013 році, а тому строк його дії закінчується у 2018 році.

Ураховуючи наведене, позивач просила визнати договір оренди земельної ділянки від 16 вересня2010 року припиненим та зобов'язати відповідача повернути їй земельну ділянку у десятиденний строк після набрання рішенням суду законної сили.

Рішенням Кам'янського районного суду Черкаської області від 8 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 20 квітня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 в особі представника - ОСОБА_5, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить судові рішення скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відмовляючи у задоволенні позову суди на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), правильно виходили із того, що підписуючи 2 березня 2015 року додаткову угоду, якою продовжено строк дії договору оренди земельної ділянки до 20 листопада 2018 року та яка не визнана судом недійсною, сторони погодили всі істотні умови, в тому числі порядок набуття нею чинності та державної реєстрації. Отже, ця угода набула чинності з моменту її підписання, а датою внесення змін до основного договору, який діяв до 16 вересня 2015 року, є момент погодження сторонами умов додаткової угоди - 2 березня 2015 року.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність рішення суду не впливають, а в основному стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноваження суду касаційної інстанції.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судами норм матеріального чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником - ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Кам`янського районного суду Черкаської області від 8 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 20 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

В.І.Журавель

С.П.Штелик