Справа №469/799/16-ц 11.11.2016 13.12.2016
Провадження №22-ц/784/2460/16
Справа № 490/7540/16-ц Головуючий першої інстанції: Батченко О.В.
Провадження № 22-ц/784/2640/16 Суддя-доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

13 грудня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Базовкіної Т.М..,

суддів: Кушнірової Т.Б., Яворської Ж.М.,

із секретарем судового засідання: Тищенком Л.С.

за участю представників: заявника ОСОБА_2, Відділу ДВС ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою Заводського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва

Головного територіального управління юстиції

у Миколаївській області

на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 жовтня 2016 року за скаргою Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради на дії державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області,

в с т а н о в и л а :

В липні 2016 р. Адміністрація Центрального району Миколаївської міської ради (далі - Адміністрація) звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі Заводський відділ ДВС) про визнання їх неправомірними.

В обґрунтування своїх вимог заявник вказував, що 04 червня 2010 р. Центральним районним судом м. Миколаєва було видано виконавчий лист № ц2-157/10 про зобовязання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за свій рахунок знести самочинно побудований будинок обєкт нерухомого майна пункт технічного обслуговування автомобілів по пров. Зустрічному, 5-а в м. Миколаєві та звільнити самовільно зайняту під ним земельну ділянку, площею 35 кв.м.

29 грудня 2015 р. державним виконавцем Заводського відділу ДВС ОСОБА_6 закінчено примусове виконання виконавчих листів у відношенні боржників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо примусового виконання вказаного судового рішення, у звязку з повним фактичним виконанням.

06 січня 2016 р. постанови про закриття виконавчого провадження отримані стягувачем.

Посилаючись на те, що земельна ділянка по пров. Зустрічному, 5-а в м. Миколаєві не звільнена, відсутні підстави для закінчення виконавчих проваджень, у звязку з чим Адміністрація просила визнати дії державного виконавця Буділовської О.О. щодо винесення постанов про закінчення виконавчого провадження від 29 грудня 2015 р. по справі ВП №19683017 та №19711388 протиправними та скасувати їх, зобовязати Заводський відділ ДВС відновити примусове виконання виконавчого листа № ц2-157/10, виданого 4 червня 2010 р. Центральним районним судом м. Миколаєва та стягнути з Заводського відділу ДВС витрати, повязані з розглядом справи.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 жовтня 2016 р. скаргу Адміністрації задоволено.

Визнано дії державного виконавця Заводського відділу ДВС ОСОБА_6 щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 29 грудня 2015 р. по справі ВП №19683017 та від 29 грудня 2015 р. по справі ВП № 19711388- протиправними.

Скасовано постанови державного виконавця Заводського відділу ДВС ОСОБА_6 про закінчення виконавчих проваджень від 29 грудня 2015 р. по справі ВП №19683017 та від 29 грудня 2015 р. по справі ВП № 19711388.

Зобовязано Заводський відділ ДВС відновити примусове виконання виконавчого листа № ц2-157/10, виданого 04 червня 2010 р. Центральним районним судом м. Миколаєва про зобовязання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за свій рахунок знести самочинно побудований обєкт нерухомого майна пункт технічного обслуговування автомобілів по пров. Зустрічному, 5-а в м. Миколаєві та звільнити самовільно зайняту під ним земельну ділянку, площею 35 кв.м.

В апеляційній скарзі представник Заводського відділу ДВС просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні скарги в повному обсязі, посилаючись на її незаконність та постановлення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

У запереченні на апеляційну скаргу представник Адміністрації вказує на безпідставність її доводів і просить скаргу відхилити, ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників Заводського відділу ДВС, Адміністрації, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що 04 червня 2010 р. Центральним районним судом м. Миколаєва було видано виконавчий лист № ц2-157/10 про зобовязання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за свій рахунок знести самочинно побудований будинок (обєкт нерухомого майна) пункт технічного обслуговування автомобілів по пров. Зустрічному, 5-а в м. Миколаєві та звільнити самовільно зайняту під ним земельну ділянку, площею 35 кв.м.

29 грудня 2015 р. державним виконавцем Заводського відділу ДВС ОСОБА_6 закінчено примусове виконання виконавчих листів у відношенні боржників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо примусового виконання вказаного судового рішення, у звязку з повним фактичним виконанням.

06 січня 2016 р. постанови про закриття виконавчого провадження отримані стягувачем та 15 січня 2016 р. оскаржені останнім в порядку, передбаченому ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження».

Постановами про перевірку виконавчих проваджень від 01 лютого 2016 р. начальника Заводського відділу ДВС у задоволенні скарги Адміністрації відмовлено.

В силу ч. 1 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Скарга, подана у виконавчому провадженні начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, розглядається у десятиденний строк з дня її надходження. За результатами розгляду скарги начальник відділу виносить постанову про її задоволення чи відмову, яка в десятиденний строк може бути оскаржена до вищестоящого органу державної виконавчої служби або до суду (ч. 8 ст. 82 Закону).

Порядок оскарження рішень, дій (бездіяльності) державного виконавця визначений також ЦПК України.

Так, в силу ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скарга може бути подана безпосередньо до суду або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби (ч. 1 ст. 384 ЦПК України).

Частиною 1 ст. 385 ЦПК України передбачено, що особа може звернутися із скаргою до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Як вбачається з матеріалів справи, постанови про перевірки виконавчих проваджень від 01 лютого 2016 р. начальника Заводського відділу ДВС та від 03 березня 2016 р. заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби начальника Управління державної виконавчої служби, якими у задоволенні скарг Адміністрації на постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження відмовлено, заявник отримав 08 лютого 2016 р. та 11 березня 2016 р відповідно, тоді як зданою скаргою до суду Адміністрація звернулася 26 липня 2016 р., тобто з пропуском передбаченого законом для оскарження рішень державного виконавця строку.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом (ч. 1 ст. 72 ЦПК України).

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку (ч. 2 ст. 72 ЦПК України).

Суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин (ч. 1 ст. 73 ЦПК України).

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (ч. 2 ст. 385 ЦПК України).

Таким чином, звернення зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця за межами визначеного законом строку є перешкодою для розгляду такої скарги по суті заявлених в ній вимог до вирішення судом питання щодо можливості його поновлення за умови наявності відповідного клопотання заявника.

Звертаючись зі скаргою на постанови державного виконавця, стягувач просив одночасно про поновлення процесуального строку на оскарження неправомірних дій державного виконавця, посилаючись на наявність поважних причин.

Суд не звернув уваги на наведені вимоги закону та, невирішивши питання щодо наявності (відсутності) підстав для поновлення пропущеного заявником процесуального строку, розглянув скаргу по суті заявлених вимог, що є передчасним.

Наведене свідчить про те, що суд фактично усунувся від виконання своїх процесуальних обовязків, що у відповідності з вимогами п. 3 ст. 312 ЦПК України є підставою для скасування ухвали та повернення скарги на новий розгляд.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Заводського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області задовольнити частково.

Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 жовтня 2016 року скасувати, скаргу Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради на дії державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області повернути на новий розгляд до того ж суду в іншому складі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.М. Базовкіна

Судді: Т.Б. Кушнірова

ОСОБА_7