Справа № 456/2585/16-ц
Провадження № 2/456/1597/2016
РІШЕННЯ

іменем України

(ЗАОЧНЕ)

29 листопада 2016 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Гулкевича О. В. ,

при секретарі Кулешник С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Стрию цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

позивач звернувся до відповідача з позовом, в якому просив стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором в розмірі 34240,33 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що відповідно до укладеного договору без номера від 05.05.2010р. відповідач отримав кредит в розмірі 3800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно п 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг клієнт дає згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним і банком Договір, про що свідчить підпис в заяві.

Банк нараховував відсотки за користування кредитом в розмірі встановленому «Тарифами банку» з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою».

Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбаченим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості.

Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит в розмірі встановленому кредитним договором.

Відповідач, отримавши кошти, заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами своєчасно не сплачував, тобто свої зобовязання не виконав, тому відповідно до вимог ст.526,527,530,1054 ЦК України позивач просив стягнути з нього заборгованість, яка станом на 31.07.2016р. становить 34 240,33 грн., з яких: 3796,52 грн. - заборгованість за кредитом; 25 328,95 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 3008,18 грн. заборгованість за пеню та комісією, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500 грн. штраф (фіксована частина), 1606,68 грн. штраф (процентна складова).

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просив суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечив проти заочного розгляду справи.

Відповідач повторно в судове засідання не зявися, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Повідомлявся про місце і час розгляду справи належним чином, що підтверджується наявними у справі судовими повістками. Судова повістка про виклик в судове засідання на 29.11.2016р. надсилалася рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою його реєстрації, яка підтверджена відповіддю відділу АДР ГУ ДМС на запит суду від 02.09.2016р. вх. №11901. Однак, повернута за закінченням терміну зберігання, оскільки адресат для отримання такої не зявився.

У відповідності до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Окрім цього, вимогами ч.1 ст.77 ЦПК України передбачено, що сторони повинні повідомляти про зміну місця свого проживання (перебування, знаходження) і у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судову адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

З огляду на наведене суд відповідно до вимог ст.224 ЦПК України розглянув справу за відсутності відповідача та ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь з справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.55 Конституції України та положень ст.ст.3, 11, 15, 59, 60 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Розгляд цивільних справ здійснюється не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін самостійно, на власний розсуд розпоряджається своїми правами й зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 525 ЦК України не передбачає односторонньої відмови від виконання зобовязання.

Відповідно до ст.ст.526,527,530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст.ст.610,611,612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати достроково повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно з п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Пунктом 2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг передбачено, що позичальник зобовязаний у разі невиконання зобовязань за договором на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту, оплати винагороди банку.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 05.05.2010р. відповідач отримав в ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 3800,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним і банком Договір, про що свідчить підписом в заяві.

Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит в розмірі встановленому кредитним договором. Останній свої зобовязання за договором не виконав, у визначений договором строк не повернув кредитні кошти, не сплатив відсотки та інші платежі, передбачені договором.

У звязку з порушенням виконання зобовязання за кредитним договором заборгованість відповідача станом на 31.07.2016р. становить 34 240,33 грн., з яких: 3796,52 грн. - заборгованість за кредитом; 25 328,95 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 3008,18 грн. заборгованість за пеню та комісією, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500 грн. штраф (фіксована частина), 1606,68 грн. штраф (процентна складова).

Стаття 60 ЦПК України визначає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу позову своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Таким чином, у справах про невиконання умов будь-яких договорів позивач має довести, що у відповідача є зобов'язання, яке ним не виконано, а відповідач, відповідно, що зобов'язання ним виконано відповідно до умов договору, або не виконано не з його вини.

Однак, як безспірно вбачається з матеріалів справи, банком на підтвердження позовних вимог подано розрахунок заборгованості, в якому відображено всі операції щодо отримання позичальником ОСОБА_1 кредиту, вичерпну інформацію про отримання коштів позичальником та наявність заборгованості (а.с.6).

Всупереч вищенаведеному відповідачем не подано жодного доказу та спростування розрахунку поданого позивачем та належного виконання зобовязань за договором, тому суд вважає, що є всі підстави стягнути з відповідача заборгованість, яка станом на 31.07.2016р. становить 34 240,33 грн.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України позивачем понесені судові витрати в розмірі 1378,00 грн., які також підлягають стягненню з відповідача на користь банку.

Керуючись ст.ст. 10,60,209,212-215,218,224-226 ЦПК України, ст.ст.526,527,530,625, 1054 ЦК України, суд

вирішив:

позов задоволити. Стягнути із ОСОБА_1 05.04.1948р. народження (РНОКПП НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість станом на 31.07.2016р. в розмірі 34 240 (тридцять чотири тисячі двісті сорок) грн. 33 коп., з яких: 3796,52 грн. - заборгованість за кредитом; 25 328,95 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 3008,18 грн. заборгованість за пеню та комісією, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500 грн. штраф (фіксована частина), 1606,68 грн. штраф (процентна складова), а також 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судових витрат.

Рішення може бути переглянуто Стрийським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

На рішення суду може бути подано позивачем апеляційну скаргу до Апеляційного суду Львівської області протягом 10 днів з дня отримання його копії через Стрийський міськрайонний суд.

Головуючий-суддя ОСОБА_2