Справа № 472/806/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" листопада 2016 р. смт. Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Чаричанського П.О.,

за участю секретаря Замети Н.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Веселинове Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_3, третя особа - Токарівської селищної рада Веселинівського району Миколаївської області, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_2, звернулася в інтересах ОСОБА_1 до суду з позовом про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування своїх вимог вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її брат - ОСОБА_6, смерть якого було зареєстровано виконавчим комітетом Кудрявцівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області, про що складено відповідний актовий запис за №45 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1.

Внаслідок його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшли усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Заповіту померлий не залишив, тому право на спадкування отримали спадкоємці за законом.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Враховуючи те, що батьки спадкодавця померли раніше, дружини та дітей не мав, вона як сестра померлого, отримала право на спадкування за законом у другу чергу.

На початку вересня вона звернулася до приватного нотаріуса Веселинівського районного нотаріального округу Миколаївської області - Болгарчук О.Ф. з метою подати заяву про прийняття спадщини, але нотаріус відмовив його у прийнятті такої заяви пояснив, що відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, тому їй необхідно було подати заяву про прийняття спадщини до 27 березня 2016 року.

У зв'язку з тим, що на час смерті брата вона була вагітна та погано себе почувала не в змозі була своєчасно подати заяву. Вона практично була позбавлена можливості виїжджати за межі населеного пункту в якому проживає і особисто, як вимагає цього закон, подати заяву про прийняття спадщини не мала можливості. З кожним днем її самопочуття погіршувалося. 22 січня 2016 року за допомогою третіх осіб вона змогла звернутися до Доманівської жіночої консультації і стати на облік по вагітності. Лікар, який її оглядав наголосив на тому, що їй неможна багато рухатися чи виконувати будь-яку іншу фізичну роботу. На початку березня 2016 року вона потрапила до лікаря. Їй діагностували можливість переривання вагітності і з метою врятування життя своїй дитині вона провела більше трьох тижнів під наглядом лікарів на стаціонарному лікуванні. І в подальшому всю вагітність вона перебувала під наглядом лікарів.

Після народження дитини, вона за першої можливості звернулася до нотаріуса з метою подати заяву про прийняття спадщини, але нею уже було пропущено встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини.

Ухвалою суду від 04.11.2016 року по справі було змінено первісного відповідача Токарівську селищну раду Веселинівського району Миколаївської області на належного відповідача - ОСОБА_3 про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 суду пояснила, що на час смерті її брата ОСОБА_6 а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 р. вона була вагітна. Весь період вагітності вона почувала себе погано. Крім того на початку березня 2016 року потрапила до лікарні з загрозою переривання вагітності. У зв'язку з цим вона не могла подати заяву про прийняття спадщини в шестимісячний строк.

В судовому засідання представник позивач ОСОБА_2 позов підтримала повністю в тому ж обсязі і з тих же підстав, просила позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник заперечували щодо задоволення позову, вказали що відсутні поважні причини пропуску строку.

Представник третьої особи Миколаївської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області заперечувала щодо задоволення позову, вказала що померлий ОСОБА_6 проживав разом з ОСОБА_3 однією сім'єю, в них була спільна дитина. У зв'язку з хворобою дитина померла, згодом помер і ОСОБА_6 На похоронах ОСОБА_6 була присутня позивачка, яка повідомила, що не буде приймати спадщину, а спадщину прийме ОСОБА_3 так як ОСОБА_3 та ОСОБА_6 проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що 22 січня 2016 року завіз на автомобілі ОСОБА_1 разом зі своїм братом ОСОБА_9 до Доманівської ЦРЛ, щоб та стала на облік. 01 березня 2016 року по проханню ОСОБА_1 він разом з братом ОСОБА_9 знову завіз її до Доманівської ЦРЛ, оскільки вона погано себе почувала. В цей день лікарем ОСОБА_1 було покладено на стаціонарне лікування. Коли ОСОБА_1 лежала в лікарні він її провідував, при виписці з лікарні лікар повідомив їм, що ОСОБА_1 потрібен спокій та допомога. Оскільки чоловік ОСОБА_1 не допомагав поратися по господарству то він разом зі своїм братом допомагали їй по господарстві.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що ОСОБА_1 він знає протягом 15 років. Взимку йому зателефонувала ОСОБА_1 і попрохала допомогти їй завести до лікарні. 22 січня 2016 року він разом зі своїм братом ОСОБА_8 завезли ОСОБА_1 до Доманівсткої ЦРЛ, щоб вона стала на облік. 01 березня 2016 року йому знову зателефонувала ОСОБА_1 і попрохала завести її до лікарні, оскільки погано себе почувала. Після обстеження лікаря, їм було повідомлено лікарем, що в ОСОБА_1 загроза переривання вагітності.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що ОСОБА_1 часто приїжджала в с. Михайлівка там вона її бачила. В 2015 року вона ОСОБА_1 бачила часто в нетверезому стані, постійно змінювала місце проживання, ОСОБА_1 зверталася до неї за допомогою, що вона її здала квартиру в оренду, вона їй надала будинок в якому вона проживала. З січня 2016 року вона її взагалі не бачила.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, ОСОБА_1 була взята на облік в жіночій консультації 22.01.2016 року, їй були призначені відповідні процедури. Також 01.03.2016 року ОСОБА_1 звернулася до лікарні з болями в низу живота. Її було покладено на стаціонарне лікування з 01.03.2016 р. по 18.03.2016 р. Після лікування їй стало краще у зв'язку з чим її було виписано. На жіночу консультацію ОСОБА_1 з'являлася, але могла приїхати не в той день на коли їй було призначено.

Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить, заслухавши свідків, прийшов до переконання, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с. Михайлівка Веселинівського району Миколаївської області помер ОСОБА_6, смерть якого було зареєстровано Виконавчим комітетом Кудрявцівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області, про що 09 жовтня 2015 року було зроблено відповідний актовий запис за №45.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина, до складу якої увійшли усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_6 та ОСОБА_1 в графі батько зазначено ОСОБА_12 та ОСОБА_13, отже померлий ОСОБА_6 та ОСОБА_1 були рідними братом та сестрою.

Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

При зверненні позивача в вересні 2016 року до приватного нотаріуса Веселинівського районного нотаріального округу Миколаївської області Болгарчук О.Ф. з заявою про прийняття спадщини їй було рекомендовано звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини з підстав пропуску 6-ти місячного строку, що підтверджується листом приватного нотаріуса Веселинівського районного нотаріального округу Миколаївської області Болгарчук О.Ф. № 530/01-16 від 02.09.2016 року (а.с.6).

Рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 05.05.2016 року по справі №472/386/16-ц було встановлено факт постійного проживання спадкодавця ОСОБА_6 з ОСОБА_3 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 2004 року до часу відкриття спадщини, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Ухвалою суду від 04.11.2016 року по справі було змінено первісного відповідача Токарівську селищну раду Веселинівського району Миколаївської області на належного відповідача - ОСОБА_3 про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Згідно ч. 2 ст. 1270 ЦК України, якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

Таким чином позивач ОСОБА_1 мала подати заяву про прийняття спадщини, з урахуванням ч. 2 ст. 1270 ЦК України, по 27.06.2016 року.

Згідно відповіді приватного нотаріуса, ОСОБА_1 звернулася про прийняття спадщини лише 02.09.2016 року.

Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до довідки Доманівської районної лікарні ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні з 01.03.2016 року по 18.03.2016 року.

Згідно листа Доманівської ЦРЛ від 22.11.2016 року №1677, ОСОБА_1 взята на облік в жіночій консультації 22.01.2016 року. З 02.06.2016 року по 06.06.2016 року ОСОБА_1 перебувала у пологово-гінекологічному відділенні Доманівської ЦРЛ з приводу пологів.

Відповідно до щоденника наступних відвідувань, що був наданий Доманівською ЦРЛ: 1-а явка - 22.01.2016 року; 2-а явка - 01.02.2016 року; 3-я явка 01.03.2016 року перебувала на стаціонарному лікуванні з 01.03.2016 року по 18.03.2016 року; 4-а явка - 29.03.2016 року; 5-я явка - 28.05.2016 року.

Згідно свідчень лікаря ОСОБА_11, ОСОБА_1 була взята на облік в жіночій консультації 22.01.2016 року, їй були призначені відповідні процедури, також вона періодично з'являлася до Доманівської ЦРЛ згідно графіку відвідувань. З 01.03.2016 року по 18.03.2016 року перебувала на стаціонарному лікуванні у зв'язку з загрозою переривання вагітності. Виписана з лікарні 18.03.2016 року, загроза переривання вагітності минула, самопочуття її було добре.

Виходячи з вищенаведеного суд прийшов до переконання, про відсутність поважних причин пропуску строку для подання заяви для прийняття спадщини. Так з моменту відкриття спадщини з 27.09.2015 року до 01.03.2018 року (перший день перебування на стаціонарному лікуванні), також з 19.03.2016 року (наступний день після виписки з лікарні) до 02.06.2016 року (перший день перебування у пологовому відділення з приводу пологів), також з 07.06.2016 року (наступний день після виписки з лікарні після пологів) по 27.06.2016 року в ОСОБА_1 був час подати заяву про прийняття спадщини.

Крім, того Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, пункт 2.1 Глави 10, надається можливість спадкоємцям подати заяву про прийняття спадщини, шляхом направлення її поштою на адресу нотаріальної контори.

В справі №472/386/16-ц про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу за заявою ОСОБА_3, ОСОБА_1 була заінтересованою особою, згідно рішення від 05.05.2016 року по вказаній справі встановлено, що ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, якою просить справу розглядати у її відсутність, проти задоволення заяви не заперечує.

Отже, ОСОБА_1 могла подавати заяву у письмовій формі до нотаріальної контори, в тому числі і по пошті.

Відповідно до ст.ст. 57, 58 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтею 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Судове рішення, у відповідності з вимогами ст. 213 ЦПК України, має бути законним і обґрунтованим.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до переконання, що позов не підлягає задоволенню.

На підставі викладено, керуючись ст. ст. 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Веселинівський районний суд Миколаївської області шляхом подачі протягом 10 днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги до апеляційного суду Миколаївської області, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської області П. О. Чаричанський