Справа № 575/1055/16-ц
Провадження № 2/575/391/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2016 р. смт. Велика Писарівка

В.Писарівський районний суд Сумської області

у складі: головуючого - судді Савєльєвої А.І.

за участю секретаря - Доценко Т.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.В.Писарівка справу за цивільним позовом ОСОБА_2, представник позивача: ОСОБА_3, до територіальної громади в особі виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради Сумської області, треті особи: відділ Держгеокадастру у В.Писарівському районі, В.Писарівський районний відділ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Сумській області, про визнання права власності в порядку спадкування по заповіту та встановлення юридичного факту, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2, представник позивача: ОСОБА_3, звернувся до суду із вказаним позовом, в якому зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_4 в с.Братениця В.Писарівського району Сумської області помер ОСОБА_4. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить, зокрема, право на земельну частку (пай) площею 4,56 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Дмитрівської сільської ради В.Писарівського району Сумської області, відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, яка була фактично успадкована ОСОБА_4 в порядку ст.ст. 529, 549 ЦК УРСР (1963р.) після смерті дружини ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5. Позивач являється спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4, однак оформити спадкові права на земельну частку (пай) в нотаріальному порядку не має можливості, оскільки втрачений правовстановлюючий документ, крім того, маються розбіжності в документах, що підтверджують родинні стосунки між зазначеними померлими особами, що потребує встановлення певного юридичного факту у судовому порядку. У зв'язку з викладеним позивач просить позов задовольнити.

У судовому засіданні позивач на позовних вимогах наполягає, просить суд їх задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала, просить суд його задовольнити.

Представник відповідача - Дмитрівської сільської ради В.Писарівського району - у судове засідання не з'явився, але надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення вимог позивача не заперечує.

Представники третіх осіб - відділу Держгеокадастру у Великописарівському районі Сумської області, В.Писарівського районного відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Сумській області - у судовому засіданні з позовом згодні.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила, що їй достовірно відомо, що ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, на час смерті перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні дала пояснення, аналогічні поясненням свідка ОСОБА_7

Заслухавши пояснення позивача та його представника, представників третіх осіб, свідків, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 18 грудня 2013 року розглянув справу № 6-138цс13 і зробив правовий висновок, що відповідно до ч.ч. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2004 року) відносини спадкування регулюються нормами ЦК України (2004 року), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 1 січня 2004 року), або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, то до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 в с.Братениця В.Писарівського району Сумської області помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.11). Після його смерті відкрилась спадщина та спадкоємцем за посвідченим 23.05.2001 секретарем Дмитрівської сільської ради В.Писарівського району заповітом являється ОСОБА_2 (а.с.12), що підтверджується також довідкою виконкому Дмитрівської сільської ради (а.с.13) та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (а.с.41).

Відповідно до ст. 548 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, позивач ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 в порядку ст.549 ЦК УРСР (1963р.) шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою виконкому Дмитрівської сільської ради (а.с.13).

Відповідно до ст.524 ЦК УРСР (1963р.) спадкування за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. При цьому, відповідно до ч.1 ст.529 ЦК УРСР (1963р.) при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги являються в рівних частинах діти (у тому числі усиновлені), подружжя та батьки (усиновлювачі) померлого.

Крім того, до складу спадщини після смерті ОСОБА_4 входить право на земельну частку (пай) площею 4,56 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Дмитрівської сільської ради В.Писарівського району Сумської області, відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, яка була ним фактично в порядку ст.ст. 529, 549 ЦК УРСР (1963р.) успадкована після смерті дружини ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 в с.Братениця В.Писарівського району Сумської області (а.с.14, 18).

У своєму позові ОСОБА_2 для дооформлення спадщини просить встановити факт, що ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, на час смерті перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до запису акта про реєстрацію шлюбу №15 від 08.10.1987, оскільки маються розбіжності у написанні їхніх прізвищ.

Із запису акта про реєстрацію шлюбу №15 від 08.10.1987 (а.с.16) вбачається, що 08.10.1987 зареєстрували шлюб «ОСОБА_4», ІНФОРМАЦІЯ_1, та «ОСОБА_6», ІНФОРМАЦІЯ_2, (російською мовою) та мають прізвище після одруження «ОСОБА_6» (російською мовою).

Як вбачається із запису акта про смерть №18 від ІНФОРМАЦІЯ_5, в с.Братениця В.Писарівського району померла ОСОБА_6. Отже, маються розбіжності у написанні прізвища (ОСОБА_6 - ОСОБА_6).

Відповідно до ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, на час смерті перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до запису акта про реєстрацію шлюбу №15 від 08.10.1987. Даний факт підтверджується наявними у справі письмовими доказами, а також свідченнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Відповідно до Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину; заповіти/спадкові договори) №№ 45952374,45952380 від 28.11.2016 заповіт від імені ОСОБА_6 не посвідчувався, після її смерті спадкова справа не відкривалася, свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с. 39,40).

У зв'язку із втратою Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 одержати в нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину позивач не має можливості.

Втрата вказаного Сертифіката підтверджується оголошенням у місцевій газеті «Ворскла» від 27.08.2016, що мається в матеріалах справи (а.с.20-21).

Відповідно до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини.

Зі статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вбачається, що державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006р. N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950р.та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі "Case of Oneryildis v. Turkey" (справа відкрита за заявою № 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття "майно" охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності.

Таким чином, за умови прийняття позивачем ОСОБА_2 спадщини після смерті ОСОБА_4 у встановлений законом строк та спосіб, а також неможливості іншим шляхом оформити спадкові права на нерухоме майно, суд приходить до висновку, що право власності позивача на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання.

керуючись ст.ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР (1963р.), ст.ст. 1218, 1261, 1268 ЦК України,

ст.ст. 10,27,31,60,209,212,213,214,215 ЦПК України, суд -

В и р і ш и в :

Цивільний позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, на час смерті перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до запису акта про реєстрацію шлюбу №15 від 08.10.1987.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженцем с.Братениця В.Писарівського району Сумської області, право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в с.Братениця В.Писарівського району Сумської області, на земельну частку (пай) площею 4,56 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Дмитрівської сільської ради В.Писарівського району Сумської області, відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, яка була ним фактично успадкована після смерті дружини ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Сумської області через В.Писарівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 01 грудня 2016 року.

Суддя А.І.Савєльєва