Провадження 4с/155/9/16
Справа №155/1470/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі

головуючого судді Чонки В.В.,

при секретарі Федонюк О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Горохівського районного суду Волинської області скаргу публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» на дії державного виконавця Горохівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_2 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі виконавчого листа №155/1470/15-ц у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

24 жовтня 2016 року заявник публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський ОСОБА_1» звернулося до суду із скаргою на дії державного виконавця Горохівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_2, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на наступне.

Як зазначено у скарзі, рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 24 грудня 2015 року у цивільній справі за позовом ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором було стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1218 гривень. 11 березня 2016 року на виконання вищевказаного рішення Горохівським районним судом Волинської області було видано виконавчий лист №155/1470/15-ц, який стягувачем було предявлено для примусового виконання у відділ ДВС Горохівського районного управління юстиції. 31 серпня 2016 року заступником начальника ДВС Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_2 було винесено постанову серії ВП №50697267 про повернення виконавчого документа стягувачеві за вищезазначеним виконавчим листом, яку заявник отримав поштовим звязком 29 вересня 2016 року. Підставою повернення виконавчого документа стягувачеві було посилання державного виконавця на п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якого виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Однак заявник вважає, що у державного виконавця відсутні підстави для винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві, оскільки він, виконуючи рішення суду, не в повній мірі використав свої повноваження, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», а саме: державний виконавець не звернувся до суду за встановленням тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України до виконання зобовязання.

Також, в порушення Інструкції з організації примусового виконання рішень державним виконавцем при складанні акту про відсутність майна боржника від 31 серпня 2016 року не були залучені сторони виконавчого провадження. Крім того, порушено строк надсилання постанови про повернення виконавчого документу стягувачу, оскільки вона була винесена 31 серпня 2016 року, однак надіслана стягувачу лише 29 вересня 2016 року.

У звязку з вищенаведеним заявник просить поновити строк для подання скарги, визнати неправомірними дії державного виконавця щодо повернення виконавчого документа стягувачеві, а також скасувати вищевказану постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві та зобовязати заступника начальника Горохівського районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області відновити виконавче провадження.

Заінтересована особа божник ОСОБА_3 не зявилася в судове засідання і від неї не надійшло повідомлення про причини її неявки. Про час, день і місце проведення даного судового засідання ОСОБА_3 була повідомлена належним чином.

Представник заявника публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» в судове засідання не зявився, однак звернувся до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи у його відсутності, скаргу підтримує повністю.

Представник Горохівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області в судове засідання не зявився, однак звернувся до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи у його відсутності.

Враховуючи, що в дане судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснювалося.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд вважає, що скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Оскільки державним виконавцем жодним чином не спростовано твердження заявника про те, що банк отримав копію оскаржуваної постанови 29 вересня 2016 року, суд вважає, що причина пропущення заявником терміну на оскарження цієї постанови є поважною, а тому відповідно до ст.73 ЦПК України суд поновлює заявнику вищевказаний термін.

Відповідно до ст.383 ЦПК України учасники виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого до вимог цього кодексу, порушено їх права та свободи.

Відповідно до ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №№1404-VIII, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-XIV (яка була чинною на час винесення оскаржуваної постанови) державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Судом встановлено, що рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 24 грудня 2015 року у цивільній справі провадження №2/155/738/15, справа №155/1470/15-ц, стягнуто із ОСОБА_3 в користь публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» борг за кредитним договором в розмірі 8742,62 гривні та 1218 гривень судових витрат. На підставі вищевказаного рішення 11 березня 2016 року Горохівським районним судом Волинської області стягувачу було видано виконавчі листи №155/1470/15-ц.

Відповідно до п.2 ч.1, ч.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-XIV (яка була чинною на час винесення оскаржуваної постанови) виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Про наявність обставин, зазначених у частині першій цієї статті, державний виконавець складає акт.

Постановою про повернення виконавчого документа стягувачеві серії ВП №50697267, винесеною 31 серпня 2016 року заступником начальника ДВС Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_2 стверджується, що виконавчий лист №155/1470/15-ц про стягнення з ОСОБА_3 в користь ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» судового збору в розмірі 1218 гривень було повернуто стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст.32 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-XIV (яка була чинною на час винесення оскаржуваної постанови) заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (яка була чинною на час винесення оскаржуваної постанови) державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи Національної поліції; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або від боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог державного виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами.

Із акту від 31 серпня 2016 року, складеного заступником начальника відділу державної виконавчої служби Горохівського районного управління юстиції Волинської області ОСОБА_4, вбачається, що майна, яке належить боржнику ОСОБА_3 на праві власності і на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу, не виявлено. Вищевказаний акт складено без присутності стягувача та боржника.

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

У пункті 9 ч.3 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами (ст.14 ЦПК України).

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року.

Так, суд вважає, що вищевказана постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві була винесена державним виконавцем Стаднік Ю.О. передчасно, оскільки державний виконавець, виконуючи рішення суду, не в повній мірі використав свої повноваження, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», в тому числі державний виконавець не звернувся до суду за встановленням тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України до виконання зобовязання, що в подальшому могло вплинути на виконання боржником рішення суду.

За наведених обставин постанова державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу є передчасною та винесеною без вчинення всіх можливих дій для виконання рішення суду.

Поряд з цим, як роз'яснив Вищий спеціалізований суд України в постанові №6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», суд не має права зобовязувати державного виконавця до вчинення тих дій, які згідно із Законом «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися лише державним виконавцем.

У звязку з цим, на думку суду, вимога заявника про зобовязання державного виконавця відновити виконавче провадження не підлягає до задоволення, оскільки дії державного виконавця по відновленню виконавчого провадження у разі скасування постанови регламентовані ст.41 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 №30.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.387 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-XIV, ст.41 Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №№1404-VIII,

УХВАЛИВ:

Скаргу публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» на дії державного виконавця Горохівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати дії заступника начальника Горохівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_2 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві неправомірними.

Скасувати постанову заступника начальника Горохівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_2 серії ВП №50697267 від 31 серпня 2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві по виконанню виконавчого листа №155/1470/15-ц, виданого 11 березня 2016 року Горохівським районним судом Волинської області відносно боржника ОСОБА_3.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Горохівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий /підпис/

Згідно з оригіналом

Суддя Горохівського районного суду В.В. Чонка