Кодимський районний суд Одеської області _________________________________________________________________________________________
Справа № 503/1902/16-ц
Провадження №2/503/833/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2016 року м. Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Сопільняка О. М.

при секретарі Вдовиченко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кодима Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів (аліментів) на утримання неповнолітніх дітей,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 20 жовтня 2016 року звернулась до Кодимського районного суду Одеської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів (аліментів) на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 чистини від усіх видів заробітку відповідача щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В позовній заяві позивач вказала, що 05 червня 1999 року вона уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_2, від якого мають неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні.

Відповідач проживає окремо, дітям допомоги не надає, тому просила позов задовольнити та стягувати з відповідача аліменти на утримання вказаних неповнолітніх дітей у розмірі 1/4 чистини місячного доходу (заробітку) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В судове засідання позивач не прибула, надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі. Свої вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання також не зявився, але надав до суду заяву, в якій позов ОСОБА_1 не визнав та вказав про свою неспроможність сплачувати аліменти на утримання вказаних неповнолітніх дітей, оскільки він ніде не працює, ніякого доходу не має. Просив розглянути справу без нього.

Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки сторін в судове засідання фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З цих підстав суд вважає можливим розглянути зазначену цивільну справу без участі сторін та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд дослідивши надані сторонами письмові докази, вважає можливим позов задовольнити.

Відповідно до п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав та основних свобод людини, ратифікованої Україною 11 вересня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обовязків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Стаття 51 Конституції України та ст.ст.150 і 180 СК України встановлюють для батьків обовязок виховувати та утримувати своїх неповнолітніх дітей до їх повноліття.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками неповнолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія свідоцтва про народження дитини серії 1-ЖД №139191, повторно виданого 12 вересня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кодимського управління юстиції в Одеській області) та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (копія свідоцтва про народження дитини серії 1-ЖД №010006, виданого 18 березня 2005 року Шершенецькою сільською радою Кодимського району Одеської області).

В даний час сторони проживають окремо, діти перебувають на утриманні позивача.

Отже, відповідач ОСОБА_2 законодавчо зобовязаний утримувати своїх неповнолітніх дітей до їх повноліття, проте свій обовязок належним чином не виконує, що було встановлено в судовому засіданні.

У статті 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст.9 Конституції України є складовою національного законодавства, вказано, що держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобовязання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи будь-якої іншої особи.

Одним із способів захисту прав неповнолітніх дітей при ухиленні батьків від обовязку їх утримувати є законодавчо передбачена можливість стягнення коштів на їх утримання в судовому порядку.

Так, згідно зі ст.181 Сімейного кодексу України по рішенню суду кошти на утримання неповнолітньої дитини (аліменти) можуть бути присуджені в частині від доходу (заробітку) платника аліментів, або в твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України аліменти у твердій грошовій сумі визначаються, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають важливе значення.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника інших дітей, непрацездатних осіб, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до позовної заяви від 20 жовтня 2016 року позивач просить стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 чистини від усіх видів заробітку відповідача щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Із заяви від 05 грудня 2016 року вбачається, що відповідач ОСОБА_2 ніде не працює, постійної роботи та заробітку не має, у звязку з цим відповідно до вимог ч.1 ст.184 СК України суд вважає необхідним визначені аліменти у твердій грошовій сумі.

Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з потреби дітей в матеріальному утриманні, законодавчо визначеного обовязку відповідача їх утримувати, обовязку позивача утримувати дітей, майнового стану сторін, стану їхнього здоровя, а тому вважає можливим визначити аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 200 грн. щомісяця на кожну дитину.

Окрім цього, відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, в якій зазначено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, суд покладає на відповідача витрати по оплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.213, 215, 218 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів (аліментів) на утримання неповнолітніх дітей задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1 грошові кошти (аліменти) на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі по 200 (двісті) грн. щомісяця на кожну дитину, починаючи сплачувати з 20 жовтня 2016 року і до повноліття дітей.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 551 грн.20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Одеської області через Кодимський районний суд протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Сопільняк О.М.