Провадження № 2/344/1414/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої судді Домбровської Г.В.

при секретарі c/з ОСОБА_1,

за участю представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача 1 ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про надання доступу до шахти вентиляційного каналу будинку , -

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство «Єдиний розрахунковий центр», назву якого в подальшому змінено на Комунальне підприємство «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» (надалі «Позивач») звернулося до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про надання доступу до шахти вентиляційного каналу будинку, яка проходить у стіні квартири АДРЕСА_1, для відновлення його функціонування.

Представник Позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Зокрема, як зазначив представник Позивача в судовому засіданні, рішенням Івано-Франківського міського суду від 06 квітня 2015 року у справі № 344/3140/15-ц зобов'язано Комунальне підприємство «Єдиний розрахунковий центр» відновити функціонування вентиляційного каналу загального призначення в квартирі АДРЕСА_2.

Оскільки вищевказана квартира належить на праві приватної власності ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, і вказані особи не надають працівникам КП «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» доступу до неї з метою відновлення функціонування вентиляційного каналу, Позивач, з метою виконання покладених на нього обовязків та рішення суду, яке набрало законної сили, звернувся до суду з даним цивільним позовом.

Представник Відповідача 1 ОСОБА_4, в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність, та просила відмовити в їх задоволенні.

Зокрема, як зазначила представник Відповідача 1, ОСОБА_4 раніше допускав працівників КП «ЄРЦ» до власної квартири з метою відновлення функціонування вентиляційного каналу, і дані працівники вже проводили відповідні роботи, а, відтак, підстави для повторного проведення таких робіт, на думку представника Відповідача 1, відсутні.

Відповідач 2 ОСОБА_5, в судове засідання повторно не зявилася, явку уповноваженого представника до суду не забезпечила, про причини неявки суду не сповістила, про дату та час судового засідання повідомлена належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Відповідач 3 ОСОБА_6, в судове засідання повторно не зявився, явку уповноваженого представника до суду не забезпечив, про причини неявки суду не сповістив, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Частиною 4 статті 169 ЦПК України визначено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Заслухавши пояснення представника Позивача, представника Відповідача 1, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначено Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

ОСОБА_7 зі статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»:

балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі балансоутримувач) власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом;

виконавець суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

Комунальне підприємство «Єдиний розрахунковий центр», назву якого в подальшому змінено на Комунальне підприємство «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія», є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій стосовно будинку по вул. Сахарова, 33 в м. Івано-Франківську, в якому розташована квартира № 6.

ОСОБА_7 з Свідоцтвом про право власності на житло від 24 грудня 1998 року (а.с. 68) квартира, яка знаходиться за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Академіка Сахарова, 33/6, належить на праві спільної сумісної власності гр. ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

ОСОБА_7 03-13/04-26 огляду жилого будинку від 23 червня 2015 року (а.с. 41) встановлено, що «при обстеженні дем-вент каналів встановлено в квартирі № 2 не працює вентиляція, відбулося забиття каналу посторонніми предметами. При виході на дах методом опускання гирі встановлено забиття каналу нарівні 2 поверху, у 6 квартирі. Мешканець квартири № 6 не надав доступ до вентиляційного для його прочистки».

Відповідно до ОСОБА_7 03-13/04-27 огляду жилого будинку від 23 червня 2015 року (а.с. 42) встановлено, що «відбулося забиття дем-вент каналу в квартирі № 2, потрібно надання доступу до дем-вент каналу в квартирі № 6, яка розташована поверхом вище. Мешканці відмовляються надати доступ до дем-вент каналу».

Актом про неможливість виконання робіт по чистці вентиляційного каналу через недопущення до місця виконання робіт від 23 червня 2015 року (а.с. 4) працівники ПП «Івано-Франківськпромсервіс» зафіксували , що 23 червня 2015 року вони не змогли виконати роботи по прочистці вентиляційного каналу від АДРЕСА_3. Виконання даних робіт полягало в розбиванні отвору в вентиляційному каналі кв. № 2 на рівні кв. №6, де і виявлене засмічення. Проте власники кв. № 6 не дали дозволу на проведення даного виду робіт у своїй квартирі. Відновлення функціонування вентиляційного каналу у кв. № 2 можливе тільки після розбивання отвору у вентиляційному каналі на рівні кв. № 6.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 квітня 2015 року у справі № 344/3140/15-ц, яке набрало законної сили, зобов'язано Комунальне підприємство «Єдиний розрахунковий центр» відновити функціонування вентиляційного каналу загального призначення в квартирі АДРЕСА_2.

Як встановлено судом у вищевказаному рішенні, з листа Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 4-ц від 12.08.2013 року вбачається, що причиною відсутності вентиляції у квартирі позивача є засмічення вентиляційного каналу на рівні квартири АДРЕСА_4.

ОСОБА_7 листа №0101/2204 від 10.09.2013 року КП «Єдиний розрахунковий центр» повідомив позивача про вжиття дій щодо отримання доступу до квартири № 6, оскільки прочищення засмічення вентиляційної системи може бути здійснено тільки через вказану квартиру.

Враховуючи вищевикладене, в судовому засіданні представник Позивача покликався на те, що станом на сьогоднішній день в квартирі № 2 за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Сахарова, 33 (яка знаходиться на одному рівні поверхом нижче квартири відповідачів), відсутнє газопостачання у звязку із засміченням вентиляційного каналу, яке відбулося на рівні квартири № 6 в цьому ж будинку, власниками якої є відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6

В той же час, незважаючи на неодноразові звернення Позивача до відповідачів з метою надання доступу до їх квартири для прочищення вентиляційного каналу, наявність судового рішення, яким Позивача зобовязано вчинити дії щодо прочищення вентиляційного каналу, відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 чинять перешкоди та не допускають працівників Позивача до власної квартири для виконання ними відповідних робіт.

Порядок доступу до житла та іншого володіння для ліквідації аварій, проведення оглядів технічного стану, перевірки показань засобів обліку врегульовано статтею 17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Зокрема, відповідно до частин 1-2 статті 17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний забезпечити доступ до мережі, арматури, засобів обліку, розподільчих систем представників виконавця/виробника за наявності в них відповідного посвідчення: 1) для ліквідації аварій цілодобово; 2) для встановлення і заміни санітарно-технічного та інженерного обладнання, проведення технічних та профілактичних оглядів, зняття контрольних показників засобів обліку тощо згідно з істотними умовами договору. Працівники виконавця/виробника повинні поважати права споживачів, перебувати (відвідувати) тільки в тих приміщеннях, де розташоване обладнання, перевірка, ремонт, огляд якого відбувається.

ОСОБА_7 з пунктом 7 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний допускати у приміщення, будинки і споруди представників виконавця/виробника в порядку, визначеному законом і договором, для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних і профілактичних оглядів та перевірки показників засобів обліку.

Виконавець має право доступу в приміщення, будинки і споруди для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних та профілактичних оглядів і перевірки показань засобів обліку в порядку, визначеному законом і договором (пункт 8 частини 1 статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Крім того, згідно з пунктом 7 частини 2 статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобовязаний утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством.

Відтак, чинне законодавство у сфері жилого-комунальних послуг покладає на виконавця відповідного виду житлово-комунальних послуг обовязок утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг.

При цьому вказаний обовязок виконавця послуг кореспондується із закріпленим Законом України «Про житлово-комунальні послуги» обовязком споживача житлово-комунальних послуг у передбачених законом чи договором випадках допускати у приміщення, будинки і споруди представників виконавця/виробника послуг, для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних і профілактичних оглядів та перевірки показників засобів обліку.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 382 Цивільного кодексу України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

З вищенаведеного слідує те, що вентиляційний канал в будинку № 33 по вул. Сахарова у м. Івано-Франківську є спільною власністю усіх власників квартир в даному будинку, а не відповідачів.

У спірних правовідносинах склалася ситуація, за якої у вентиляційному каналі, який є співвласністю всіх власників квартир даного будинку, на рівні квартири № 6 відбулося засмічення, у результаті чого в квартирі поверхом нижче (квартира № 2) відсутнє газопостачання.

В той же час, Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не надають працівникам Позивача доступу до вказаної частини вентиляційного каналу, не допускаючи їх до власної квартири.

При цьому, як підтверджується матеріалами справи, усунення засмічення та відновлення функціонування вентиляційного каналу в будинку № 33 по вул. Сахарова в м. Івано-Франківську можливе тільки в результаті проведення робіт з розбивання отвору у вентиляційному каналі на рівні квартири № 6 даного будинку, власниками якої є відповідачі.

Належних доказів, які б спростовували вищевказану обставину, Суду надано не було, і таки докази в матеріалах справи відсутні.

Судом розяснювалося представникам сторін право на подання заяви про призначення в даній справі судової експертизи, однак таких заяв сторонами не заявлялося.

Відповідно до частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом (частина 7 статті 319 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Протокол ратифіковано Законом N 475/97-ВР від 17.07.97) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини для того, щоб втручан¬ня в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє чи обмежує особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ проти Об'єднаного Королівства»). Іншими слова¬ми, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У рішенні ЄСПЛ «АГОСІ проти Обєднаного Королівства» наголошується на необхідності встановлення відношення пропорційності між можливістю застосування, характером заходів з обмеження права власності та метою, що має бути досягнута в результаті такого застосування.

Крім того, в контексті даної справи Суд також звертає увагу на те, що Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 квітня 2015 року у справі № 344/3140/15-ц, яке набрало законної сили, зобов'язано Комунальне підприємство «Єдиний розрахунковий центр» відновити функціонування вентиляційного каналу загального призначення в квартирі АДРЕСА_2.

Відповідно до частини 1 статті 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до частини 5 статті 124 і частини 3 статті 129 Конституції України судові рішення є обовязковими до виконання на всій території України, а обовязковість рішень суду визнається однією з основних засад судочинства.

Обовязковість судових рішень гарантується згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: право на судовий захист було б примарним, якби правова система держави дозволяла, щоб остаточне, обовязкове судове рішення залишалося недіючим на шкоду одній зі сторін.

Відповідно до цього принципу постанова або ухвала суду, що набрали законної сили, є обовязковими для всіх субєктів правовідносин, яких у той чи інший спосіб стосується судове рішення.

За таких обставин, проаналізувавши матеріали справи, вимоги чинного законодавства України, Суд дійшов висновку про те, що у спірних правовідносинах відповідачами вчиняються дії, які порушують вимоги Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в частині ненадання Позивачу доступу до вентиляційного каналу будинку, в якому відбулося засмічення.

При цьому, враховуючи вимоги принципу пропорційності між можливістю застосування та характером заходів з обмеження права власності відповідачів (шляхом зобовязання їх надати доступ до квартири, що належить їм на праві власності) та метою, що має бути досягнута в результаті такого застосування (відновлення функціонування вентиляційного каналу в будинку, а також виконання судового рішення, яке набрало законної сили), Суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог Позивача.

Відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; а згідно з частинами 1 та 3 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Проаналізувавши доводи сторін, вимоги чинного законодавства України, дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, Суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 124, 129 Конституції України, ст. ст. 316, 319, 382 Цивільного кодексу України, ст. 14 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 1, 17, 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», керуючись ст.ст. 212- 215 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Зобовязати ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 надати працівникам Комунального підприємства «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» доступ до шахти вентиляційного каналу будинку, яка проходить у стіні квартири АДРЕСА_1, для відновлення його функціонування.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Домбровська Г.В.