г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2961/16-ц
Номер провадження 2/213/1317/16
У Х В А Л А

Іменем України

12 грудня 2016 року Суддя Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз», треті особи: Широківська дільниця Нікопольського управління по експлуатації газового господарства ПАТ «Дніпропетровськгаз», Нікопольське управління по експлуатації газового господарства ПАТ «Дніпропетровськгаз», про визнання дій незаконними, зобов,язання вчинити дії, визнання недійсним акту, стягнення збитків та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

До Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу надійшла вказана позовна заява.

Позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, а саме не сплачено судовий збір. При цьому позивач посилається на ч. 3 ст. 22 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-ХІІ «Про захист прав споживачів», як на підставу звільнення від сплати судового збору.

Закон України «Про судовий збір» є основним спеціальним законом, положеннями якого визначено порядок справляння судового збору, зокрема його обчислення, сплата, а також звільнення осіб від його сплати.

Положеннями статті 5 ЗУ «Про судовий збір» (в редакції Закону України № 484-VIII від 22 травня 2015 року) визначено перелік категорій осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору.

Серед суб'єктів, передбачених у п.7 ч.1ст. 5 Закону N 3674, які звільняються від сплати судового збору, у редакції чинній до внесення змін (до 01 вересня 2015 року) дійсно були визначені споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, - але, Законом України від 22 травня 2015 № 484-VIII, внесено зміни до Закону України «Про судовий збір» та викладено статтю 5 цього Закону в новій редакції, у якій звільнення від сплати судового збору споживачів - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав не передбачено.

Відповідно до частини третьої статті 2 ЦПК України провадження у цивільних правах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною 3статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» N 1023-XII від 12.05.1991 року, яка є чинною на час звернення позивача до суду із даним позовом, споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Проте, при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

Оскільки спеціальним законом, який визначає підстави для звільнення від сплати судового збору та пільги щодо його сплати є Закон України «Про судовий збір», то саме цей Закон підлягає застосуванню.

Такі ж позиції викладені Верховним Судом України при розгляді справ: №755/21163/15-ц в ухвалі від 18 листопада 2016 року, №6-3084ц15 в ухвалі від 16 січня 2016 року, справи №6-209ц16 в ухвалі від 29 січня 2016 року, справи №6-435ц16 в ухвалі від 26 лютого 2016 року, справи №6-670ц16 в ухвалі від 21 березня 2016 року, справи №6-36ц16 в ухвалах від 09 та 10 лютого 2016 року, справи №6-825ц16 в ухвалі від 4 квітня 2016 року.

Таким чином, підстави, на які посилається позивач, щодо наявності пільг при сплаті судового збору, - відсутні.

Відповідно до ч.1ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях119, і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Частиною 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» визначено порядок сплати судового збору за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру, що подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, за подання позовної заяви майнового характеру - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

У позові заявлено вимоги немайнового характеру.

За заявленими позовними вимогами позивач повинна сплатити судовий збір по 551,20грн. за кожну вимогу немайнового характеру. Клопотань про звільнення, відстрочення сплати судового збору до суду не надавалось.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» передбачено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК ( 1618-15 ). У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Також слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У звязку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

За таких обставин, суд вважає, що позовну заяву слід залишити без руху, надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків, одночасно роз'яснивши, що у випадку не виконання зазначених вимог заява вважатиметься неподаною та буде повернена позивачу.

Керуючись ст. 119,121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз», треті особи: Широківська дільниця Нікопольського управління по експлуатації газового господарства ПАТ «Дніпропетровськгаз», Нікопольське управління по експлуатації газового господарства ПАТ «Дніпропетровськгаз», про визнання дій незаконними, зобов,язання вчинити дії, визнання недійсним акту, стягнення збитків та моральної шкоди, залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків - три дні з дня отримання даної ухвали.

Розяснити, що відповідно до ч.2 ст.121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимогу про усунення недоліків позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В.Мазуренко