Справа № 472/1105/16-ц
Провадження №2/472/547/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення заяви

30 листопада 2016 року смт. Веселинове

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської області Орленко Л.О., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

30 листопада 2016 року заявник ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на земельну ділянку загальною площею 0,09 га, кадастровий номер: :03:030:0034, яка розташована за адресою: Миколаївська область, м. Вознесенськ, вул. Енгельса, земельна ділянка 20, незавершене будівництво житлового будинку (котедж), розташованого за адресою: Миколаївська область, м. Вознесенськ, вул. Енгельса, буд. 20, шляхом заборони будь - яким способом укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснити його відчуження.

Відповідно до ч.ч. 1,2,3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з яким потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення. Забезпечення позову допускається на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У заяві про забезпечення позову заявник ПАТ КБ "ПриватБанк" зазначає, що відповідач ОСОБА_1 на протязі тривалого часу не виконує взяті на себе зобов'язання - не здійснює щомісячних погашень, внаслідок чого виникла заборгованість. У банка відсутні підстави вважати, що відповідачем будуть припинені недобросовісні дії щодо обов'язків перед кредитором. У тому числі заявник також зазначає, що найчастіше за порушення зобов'язань перед банком відбувається вчинення відповідачем всіх можливих заходів щодо позбавлення банку можливості задовольнити свої вимоги за рахунок належного відповідачу майна і коштів, і на думку заявника, такі дії відповідача унеможливлюють виконання можливого рішення суду про задоволення позову, проте жодних доказів на підтвердження своїх доводів у заяві не зазначає і до заяви не додає.

Саме по собі припущення заявника щодо можливого розпорядження відповідачем ОСОБА_1 своїм майном, не є достатньою підставою для прийняття рішення щодо забезпечення позову.

Будь - яких даних, що свідчили б про те, що неприйняття заходів щодо забезпечення позову, унеможливлюють в подальшому виконання рішення суду, заявником до заяви не надано.

Відповідно до ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Однак, заявником в позовній заяві зазначено, що заборгованість по кредитному договору складає 31560 грн. 91 коп., але заявником в заяві про забезпечення позову не зазначено вартість земельної ділянки, на яку просить заявник накласти арешт.

Відповідно до ч. 8 ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором подано без додержання вимог статті 151 ЦПК України, а тому її слід повернути.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 60, 151, 153, 209, 210 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про забезпечення позову вважати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Веселинівський районний суд Миколаївської області протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо ухвалу суду було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_2