Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Кузнєцова В.О., Мостової Г.І.
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - Віньковецьке відділення Городоцької місцевої прокуратури Хмельницької області, про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Віньковецького районного суду Хмельницької області від 11 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 19 травня 2016 року,-

вс т а н о в и л а:

У лютому 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_5, третя особа - Віньковецьке відділення Городоцької місцевої прокуратури Хмельницької області, про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позову зазначила, що ОСОБА_5 розповсюдила про неї та її сім'ю інформацію яка порушує особисті немайнові права, а саме 18 жовтня 2013 року в поясненні прокурору вказала, що сім'я ОСОБА_4 не брала участі в будівництві криниці, та що спільна криниця знаходиться на подвір'ї ОСОБА_6 чим поширила інформацію, що не відповідає дійсності, оскільки криницю споруджували спільно усі громадяни. Враховуючи викладене, позивач просила зобов'язати ОСОБА_5 спростувати інформацію про неї та її сім'ю стосовно створення криниці, як таку, що не відповідає дійсності, та стягнути 5 000 грн за завдану моральну шкоду.

Рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області від 11 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 19 травня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що 15 жовтня 2013 року ОСОБА_4 звернулась із письмовою заявою до прокуратури Віньковецького району Хмельницької області на неправомірні дії Нетечинецької сільської ради щодо приватизації земельної ділянки ОСОБА_7 та ОСОБА_6, та вказану заяву було зареєстровано прокуратурою того ж дня за вх. № 123.

18 жовтня 2013 року старший прокурор прокуратури Віньковецького району Садовський А.М., проводячи перевірку за цією заявою, відповідно до вимог ст. 8, 20 Закону України «Про прокуратуру» відібрав письмове пояснення у жительки с. Нетечинці ОСОБА_5, яка повідомила, що по сусідству з нею проживає ОСОБА_6, у якого на подвір'ї знаходиться криниця. Криниця будувалась у 1978 році спільними зусиллями кількох односельчан, а сім'я ОСОБА_4 участі в будівництві криниці не брала.

Згідно із ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, визначившись належним чином з характером спірних правовідносин, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, дійшов до обґрунтованого висновку щодо недоведеності позовних вимог, оскільки відповідач ОСОБА_5 не вчиняла дій стосовно позивача ОСОБА_4, які можливо було б розцінювати як приниження честі та гідності позивача, так як інформацію про криницю вона повідомила працівнику прокуратури у зв'язку із виконанням останнім своїх посадових обов'язків.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків місцевого та апеляційного судів, обґрунтовано викладених в мотивувальних частинах оскаржуваних судових рішень.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Віньковецького районного суду Хмельницької області від 11 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 19 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова
В.О. Кузнєцов
Г.І. Мостова