441/935/16-ц 2/441/577/2016
08.12.2016р. Городоцький районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді - Яворської Н .І.,
з участю секретаря - Цап І.М.
позивача -ОСОБА_1, та його представника ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городок цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи- Нечипоренко ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням-
20.07.2016 року до Городоцького районного суду Львівської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_3, треті особи- Нечипоренко ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
Позов обгрунтовує тим, що є власником житлового будинку АДРЕСА_1, що стверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 10.06.1994р. Вказаний будинок складається з шести кімнат, житловою площею 127,1 м. кв. та підсобних приміщень, загальна площа складає 269,5 м.кв. У цьому будинку окрім позивача проживають і зареєстровані: ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 (дружина), ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1. (син), ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3. (донька), а також значиться зареєстрованим, але не проживаючим ОСОБА_3, (відповідач у справі) ІНФОРМАЦІЯ_4. Між тим, ОСОБА_3 вибув із власної волі з будинку позивача ще в квітні 2000р., не навідується до нього, забрав одяг, інші особисті речі та документи, будь-яких витрат по утриманню будинку, в т.ч. по оплаті комунальних послуг не несе, втратив будь-який зв'язок із спірним житлом. Та обставина, що відповідач більше п'ятнадцяти років залишив спірний будинок має підтвердження вктами обстежень спірного житла від 14.12.2015р., 19.02.2016р., 20.04.2016р. На даний час позивачу невідомо, куди відповідач вибув на постійне місце проживання. Разом з тим, прописка ОСОБА_3 у будинку позивача обмежує його права як власника, оскільки він не може оформити субсидію на комунальні послуги, змушений переплачувати комунальні послуги за відповідача, а тому позивач не бажає щоб відповідач був зареєстрований чи проживав в належному його будинку по АДРЕСА_1
Позивач та його представник позовні вимоги підтримали посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.
Відповідач в суд не явився, хоч був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.47-50).
Треті особи- Нечипоренко Н.Ю., ОСОБА_5, ОСОБА_6 подали до суду заяви про розгляд справ у їх відсутності та вказали, що підтримують позовні вимоги позивача, оскільки відповідач з 2000р. не проживає у вищевказаному будинку (а.с.41-43)
Відповідно до ст.74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.
Відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На ці випадки поширюється правило частини четвертої цієї статті.
Згідно ч. 4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, за відсутності заперечень представника позивача, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Заслухавши позивача та його представника, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.
Спір витікає з цивільних правовідносин, що регулюються Житловим та Цивільним законодавствами України. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Статтею 137 Конституції України гарантується право на житло. Згідно ч.3 цієї статті ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України в п.15 постанови від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або для відмови їй у цьому.
Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст.383 ЦК України встановлено право власника житлового будинку, квартири використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.
Статтею 107 ЖК України встановлено, що у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття.
Згідно роз'яснень постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.04.1985р. "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).
Згідно даних будинкової книги в житловому будинку зареєстровані - ОСОБА_1.(позивач), ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 (дружина), ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1. (син), ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3. (донька) та ОСОБА_3 (а.с.12-14).
Свідок -ОСОБА_8 (сусідка позивача) вказала, що ОСОБА_3 є братом дружини позивача, не проживає у вищевказаному будинку більше 10 років (як був дитиною, забрала його тітка після смерті матері)
З актів обстеження житла (а.с.19-21), яким є будинок в АДРЕСА_1., що належить ОСОБА_1, вбачається, що ОСОБА_3 не проживає в будинку за вищевказаною адресою.
Відповідно до ст. 405 ЦК України, член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом в разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено між ним та власником житла або законом.
Оцінюючи зазначені докази, та те, що відповідач у спірному будинку не проживає з 2000 року, участі в його утриманні не приймає, суд вважає позов підлягаючим задоволенню.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати.
Керуючись ст..ст.10, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, 71 Житлового кодексу суд, -
Позов ОСОБА_1 - задоволити.
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4. визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551 грн. (п»ятсот п»ятдесят одна грн.) 21 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в порядку визначеному ст. 294 ЦПК України.
СуддяН. І. Яворська