РОЗІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 327/370/16-ц
Провадження № 2/327/165/2016
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

07.12.2016 року смт.Розівка

Суддя Розівського районного суду Запорізької області Кущ Т.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Розівської дослідної станції Інституту сільського господарства степової зони Національної академії аграрних наук України (далі Розівська дослідна станція) про стягнення плати за оренду земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

05 грудня 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись з вищезазначеним позовом до Розівської дослідної станції, в якому просять суд стягнути з відповідача на їх користь 51 872,96 грн. орендної плати за оренду у 2011 році земельних ділянок з кадастровими номерами НОМЕР_1: 01:004:0053 та :01:004:0052 за договорами оренди від 11 вересня 2003 року, укладеними з ОСОБА_3, яка померла 30 серпня 2012 року.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, приходжу до висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.119 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування (п.п.3,5-6 ч.2 ст.119 ЦПК України).

Крім того, відповідно до ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Так, відповідно до ч.1 ст.32 ЦПК України позов може бути предявлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно.

Як вбачається з позовної заяви, вищезазначений позов предявлено двома позивачами, проте, в резолютивній (прохальній) частині позову не конкретизовано, в якій саме частині позивачі просять задовольнити їх позовні вимоги.

Отже, в резолютивній частині позову позивачі повинні конкретизувати, які саме позовні вимоги вони просять суд задовольнити на їх користь із зазначенням конкретного розміру позовних вимог щодо кожного з позивачів.

Згідно з ч.6 ст.6 Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон) у разі, якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є обєктом справляння судового збору. За подання додаткових заяв, у яких збільшується розмір позовних вимог, недоплачена сума судового збору також підлягає сплаті. У разі обєднання позовних вимог відповідно до статті 126 ЦПК України, а також у випадках подання позовної заяви одним чи кількома позивачами (співпозивачами) до одного або кількох відповідачів судовий збір обчислюється із загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно до заявлених кожним із них вимог окремим платіжним документом (ч.6 ст.6 Закону). Закон не містить заборони й можливості сплати усієї суми судового збору одним із кількох позивачів у справі, проте визначальним у такому разі є факт надходження усієї належної до сплати суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У випадку якщо один із позивачів звільнений від сплати судового збору, загальна сума збору зменшується пропорційно до заявлених ним вимог.

До позовної заяви долучено лише одну квитанцію про сплату позивачем ОСОБА_1 судового збору на суму 551 грн. 20 коп.. Разом з тим, до заяви позивачем ОСОБА_2 не додано документ, який би підтверджував сплату нею судового збору у відповідному розмірі.

Окрім цього, як вбачається з позовної заяви, підставою звернення позивачів до суду є неотримання померлою ОСОБА_3 від відповідача орендної плати за користування відповідними земельними ділянками саме у 2011 році.

Проте, позивачами, в порушення вимог п.6 ч.2 ст.119 та ст.60 ЦПК України, не зазначено в позовній заяві, якими саме доказами вони підтверджують наявність підстав у відповідача сплати такої орендної плати померлій ОСОБА_3 саме у 2011 році з огляду на те, що термін дії двох договорів оренди земельних ділянок за кадастровими номерами :01:004:0053 та 234982000:01:004:0052 від 15 вересня 2003 року сплив ще у 2008 році.

Тобто, позивачі не послались на наявність належних та допустимих доказів, які б підтверджували чинність договорів оренди від 15 вересня 2003 року станом на 31 грудня 2011 року (їх продовження у встановленому законом порядку, укладення додаткових угод і т.д.), з огляду й на те, що договір оренди припиняється у разі, зокрема, закінчення його терміну (п.9.2 Договорів оренди), що позбавляє суд переконатися у наявності спірних правовідносин, які випливають саме із договорів оренди.

Крім того, суд звертає увагу позивачів на те, що до матеріалів позову не надано доказів, які б підтверджували неможливість отримання належних, на переконання позивачів, померлій ОСОБА_3 грошових коштів її довіреною особою - позивачем ОСОБА_2, яка діяла на підставі довіреності від 26 жовтня 2011 року та яка мала повноваження на отримання грошових коштів.

За таких обставин, суд пропонує позивачам усунути недоліки позовної заяви, а саме, визначитись із правовою природою спірних правовідносин, уточнити обставини, якими позивачі обґрунтовують свої вимоги та конкретизувати такі вимоги кожного з позивачів щодо відповідного відповідача, зазначити докази, що підтверджують кожну обставину, а також надати суду документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому Законом розмірі.

Відповідно до ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Розівської дослідної станції Інституту сільського господарства степової зони Національної академії аграрних наук України про стягнення плати за оренду земельної ділянки, - залишити без руху.

Надати позивачам строк для усунення недоліків в межах 3 (трьох) днів з дня отримання ними ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.М. Кущ