У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2016 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі

головуючого судді Бенца К.К.,

при секретарі Бота О.І.

за участю :

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 міської ради ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_2 відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про визнання незаконними й неправомірними дій відповідачів, зобовязання вчинити певні дії та визнання незаконними пунктів 1.9. та 1.10 рішення № 373 від 05.10.2011 р. виконкому ОСОБА_2 міської ради,-

встановив:

В провадженні Ужгородського міськрайоного суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_2 відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про визнання незаконними й неправомірними дій відповідачів, зобовязання вчинити певні дії та визнання незаконними пунктів 1.9. та 1.10 рішення № 373 від 05.10.2011 р. виконкому ОСОБА_2 міської ради.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявив усне клопотання про забезпечення доказів шляхом витребування від виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради в особі відділу реєстрації місця проживання відомостей про осіб зареєстрованих у ІНФОРМАЦІЯ_1 у період з 1994 року по теперішній час із зазначенням дат їх реєстрації та зняття з реєстрації за вказаною адресою. Клопотання мотивоване тим, що з метою повного, всебічного та обєктивного розгляду справи необхідні дані відомості.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради в судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання, вважаючи таке необґрунтованим та безпідставним, та таким, що має на меті затягування судового розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявленого клопотання про витребування доказів, заслухавши доводи представника позивача та представника відповідача, дійшов висновку, що у задоволенні заяви про витребування доказів слід відмовити, виходячи з наступного.

Стаття 10 ЦПК України встановлює, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.131 ЦПК України сторони зобовязані подати свої докази суду до або під час попереденього судового засідання. Докази подані з порушенням вимог даної статті не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подані несвоєчасно з поважних причин.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів. Способом забезпечення судом доказів є витребування доказів.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Порядок витребування доказів регламентується ч.1 ст. 137 ЦПК України, де зазначено, що у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводилось - до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі.

Тобто заявляючи клопотання про витребування доказів особа повинна надати відомості про неможливість ним особисто отримати докази по справі.

Проте позивач звертаючись до суду з клопотанням про витребування доказів, не надав відомостей про те, що він позбавлений можливості самостійно отримати зазначену в клопотанні інформацію.

Відповідно до ст.57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ст.58 Цивільного процесуального кодексу України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Між тим, витребування даних доказів не має ніякого відношення до суті спору по суті, та такі докази, не стосуються предмета доказування.

За таких обставин, виходячи з вищенаведеного, клопотання позивача про витребування доказів не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 133, 135, 137, 208-210 ЦПК України, суд -

ухвалив:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_2 відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про визнання незаконними й неправомірними дій відповідачів, зобовязання вчинити певні дії та визнання незаконними пунктів 1.9. та 1.10 рішення № 373 від 05.10.2011 р. виконкому ОСОБА_2 міської ради відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Закарпатської області, через Ужгородський міськрайонний суд. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4