АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів Невідомої Т.О., Пікуль А.А.

при секретарі Дука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 за договором - ОСОБА_2 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 13 вересня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Посольство Австрійської Республіки в Україні, про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 13 вересня 2016 року заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин повернуто заявнику.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, представник заявника подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, просив ухвалу скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог, посилається на те, що суд першої інстанції прийшов до хибного висновку, повернувши заяву, оскільки судом не було враховано довідку ЖБК про те, що ОСОБА_1 тимчасово проживає, без реєстрації, у своєї матері за адресою: АДРЕСА_1, яка знаходиться в Оболонському районі м. Києва, а отже, на думку апелянта, справа підсудна Оболонському районному суджу м. Києва.

Учасники процесу в судове засідання не з'явилися, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе провести судове засідання за їх відсутності.

Справа № 756/11340/16-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/13589/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Шевчук А.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Гаращенко Д.Р.
Вислухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Колегією суддів встановлено, що у вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Оболонського районного суду м. Києва з заявою про встановлення факту родинних відносин з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 13 вересня 2016 року заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин повернуто заявнику.

Обґрунтовуючи судове рішення, суд першої інстанції, враховуючи положення ст.257 ЦПК України, вважав, що справа не підсудна Оболонському районному суду м. Києва, оскільки зареєстрованим місцем проживання заявника є будинок АДРЕСА_2

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та відхиляє доводи апеляційної скарги з посиланням на довідку ЖБК про те, що ОСОБА_1 тимчасово проживає, без реєстрації, у своєї матері за адресою: АДРЕСА_1, яка знаходиться в Оболонському районі м. Києва, а отже справа підсудна Оболонському районному суджу м. Києва, виходячи з наступного.

Так, статтею 257 ЦПК України визначено , що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Згідно п.34 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», якщо інше не встановлено ЦПК, позови пред'являються: до фізичної особи - до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування; до юридичної особи - за її місцезнаходженням (стаття 109 ЦПК), яке стосовно фізичної особи визначається відповідно до положень статті 29 ЦК і статті 3 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», а щодо юридичної особи - за положеннями статті 93 ЦК.

Відповідно до положень ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.

Реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку

Згідно ч.1 ст.6 вказаного Закону, громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов'язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання.

Враховуючи вище наведене, колегія суддів вважає, що постійне місце проживання або тимчасове місце перебування особи в будь якому разі повинно бути зареєстрованим у встановленому законом порядку.

З матеріалів справи вбачається, що зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання заявника є будинок АДРЕСА_2 тобто адреса, яка не підсудна Оболонському районному суду м. Києва.

Суд першої інстанції правильно вказав, що положеннями ЦПК України передбачено достовірне встановлення зареєстрованого місця проживання заявника перед відкриттям провадження по справі, а тому тимчасове проживання без реєстрації особи не може бути підставою для розгляду заяви у відповідному суді за вказаним місцем.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно врахував норми матеріального та процесуального права і законно повернув ОСОБА_1 заяву про встановлення факту родинних відносин, оскільки розгляд даної справи не підсудний Оболонському районному суду м. Києва.

Враховуючи викладене, ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 13 вересня 2016 року колегія суддів вважає обґрунтованою та такою, що постановлена з додержанням вимог закону. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність ухвали суду першої інстанції не впливають.

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 за договором - ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 13 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді