Апеляційний суд Житомирської області
Справа №272/554/16-ц Головуючий у 1-й інст. Палазюк В. М.
Категорія 20 Доповідач Талько О. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої - судді Талько О.Б.,

суддів: Товянської О.В., Гансецької І.А.,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Андрушівського районного суду Житомирської області від 10 жовтня 2016 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 25 лютого 2014 року уклав з відповідачкою договір купівлі-продажу, за умовами якого передав останній косметичні засоби загальною вартістю 5900 грн.

Розрахунок за придбаний товар ОСОБА_2 повинна була здійснювати частинами, а саме: 300 грн. сплатити після підписання акта прийому-передачі косметичних засобів, 200 грн. - у строк до 2 березня 2014 року, та остаточний залишок у сумі 5400 грн. сплатити рівними частинами щомісячно до 25 грудня 2014 року.

Позивач вказує, що на виконання умов даної угоди 25 лютого 2014 року він передав ОСОБА_2 косметичні засоби згідно з актом прийому-передачі, а відповідачка, в свою чергу, сплатила авансовий платіж у сумі 300 грн. Проте в подальшому вона відмовилась сплачувати кошти за придбаний товар.

З огляду на вищезазначене, позивач просив стягнути із ОСОБА_2 12078 грн., які складаються із залишку коштів, які остання зобов'язувалась сплатити за придбаний товар, а також трьох відсотків річних та інфляційних нарахувань.

Окрім того, ОСОБА_1 просив стягнути з відповідачки 1000 грн., сплачених ним за надання правової допомоги.

Під час розгляду справи ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічним позовом, в якому просила визнати недійсним вказаний договір купівлі-продажу, оскільки, укладаючи дану угоду, вона помилялась щодо предмета та ціни.

Так, акт прийому-передачі містив перелік не менше тридцяти косметичних засобів, однак, в порушення вимог Закону України " Про захист прав споживачів", не була зазначена ціна за кожен засіб. Внаслідок цього вказана у акті сума 5900 грн. була сприйнята нею як загальна вартість за всі позиції товарів, й, відповідно, вартість придбаних нею трьох косметичних засобів, повинна була бути значно меншою.

Отже, даний договір вона уклала внаслідок помилки, адже, маючи щомісячний заробіток у розмірі 1000 грн., ніколи б не підписала цю угоду та не придбала зазначений товар за 5900 грн.

Окрім того, відповідно до інформації, отриманої нею в мережі Інтернет, вартість аналогічних косметичних засобів у інших осіб, які здійснюють реалізацію косметики, є значно нижчою.

З огляду на вищезазначене, ОСОБА_2 просила задовольнити її позов.

Рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 1 жовтня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь позивача кошти за договором купівлі-продажу від 2 лютого 2014 року в сумі 8977 грн. 81 коп., з яких: 5600 грн. становить основний борг, 3088 грн. 06 коп. складають інфляційні нарахування та 289 грн. 82 коп.- три відсотки річних.

Стягнуто з відповідачки на користь ОСОБА_1 1000 грн. витрат на правову допомогу та 551 грн. 20 коп. судового збору.

У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить змінити рішення в частині стягненні трьох відсотків річних та інфляційних нарахувань, збільшивши загальну суму з 8977 грн. 81 коп. до 12078 грн.

Зокрема, зазначає, що суд невірно здійснив розрахунок вказаних сум.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги та відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1

Вказує, що суд не надав належної оцінки доказам, які підтверджують ту обставину, що помилка стосувалася невірного розуміння нею ціни за придбаний товар.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційні скарги не піддягають до задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 25 лютого 2014 року між фізичною особою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений договір купівлі-продажу №270893, за умовами якого відповідачка придбала товар, вартістю 5900 грн.

Договором передбачено, що розрахунок за товар здійснюється покупцем з моменту підписання акта прийому-передачі шляхом сплати коштів наступним чином: покупець здійснює авансовий платіж у розмірі 300 грн., залишок в сумі 200 грн. покупець сплачує до 2 березня 2014 року; остаточний залишок у розмірі 5400 грн. покупець сплачує рівними частинами протягом десяти місяців не пізніше 25 грудня 2014 року.

Наявний в матеріалах справи акт прийому-передачі товару за договором купівлі-продажу №270893 від 25 лютого 2014 року свідчить про те, що ОСОБА_2 придбала у позивача пінистий мус для обличчя "Календула", зволожуючий крем з матуючим ефектом, пілінг на основі перлини. Ціна товару зазначена у акті в розмірі 5900 грн. При цьому, у акті вказано, що будь-які зауваження та претензії до якості та кількості товару у покупці відсутні.

Досліджений судом прибутковий касовий ордер від 25 лютого 2014 року підтверджує ту обставину, що відповідачкою сплачено авансовий платіж за спірною угодою в сумі 300 грн. Решта коштів в рахунок сплати за придбані косметичні засоби не були внесені ОСОБА_2

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За правилами ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом зазначеної норми інфляційні та три проценти річних повинні нараховуватись на суму основного боргу. Водночас, наданий позивачем розрахунок свідчить про те, що нарахування інфляційних втрат та трьох процентів здійснено не лише на суму боргу, й а на відсотки та інфляційні за попередній період.

З огляду на вищезазначене, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про те, що розмір інфляційних нарахувань за період з березня 2014 року по квітень 2016 року становить 3088 грн. 06 коп, а три відсотки річних складають 289 грн. 82 коп.

Таким чином, апеляційна скарга позивача є безпідставною.

Згідно з вимогами ст.229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 6 листопада 2009 року за №9, обставини, щодо яких помилилася сторона правочину ( стаття 229 ЦК України), мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення.

Не є помилкою щодо якості речі неможливість її використання або виникнення труднощів у її використанні, що сталося після виконання хоча б однією зі сторін зобов'язань, які виникли з правочину, і не пов'язане з поведінкою іншої сторони правочину. Не має правового значення помилка щодо розрахунку одержання користі від вчиненого правочину.

Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання првочину недійсним.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що перед підписанням спірної угоди будь-яких перешкод щодо з'ясування ОСОБА_2 всіх питань, що мають значення, в тому числі й щодо ціни товару, не було. Підпис на даному договорі свідчить про те, що сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору. Посилання відповідачки на невеликий розмір її заробітку та наявність у мережі Інтернет інформації про значно нижчу ціну аналогічних косметичних засобів у інших осіб, які здійснюють продаж, не свідчать про наявність помилки з боку ОСОБА_3

За таких обставин, підстави для зміни чи скасування рішення відсутні.

Рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального ат процесуального права, а висновки суду грунтуються на досліджених в судовому засіданні доказам.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Андрушівського районного суду Житомирської області від 10 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуюча Судді: