У Х В А Л А

Іменем України

12 грудня 2016 року м. Київ

Суддя Деснянського районного суду міста Києва Петріщева І.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Регіональний сервісний центр в м. Києві МВС України, про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Деснянського районного суду міста Києва з зазначеною позовною заявою, в якій просить: 1. Визнати недійсним договір купівлі-продажу № 00288/08/8046/2016 від 05.04.2016 року на автомобіль марки "Ssang Yong Rexton", державний номерний знак НОМЕР_1, 2005 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3; 2. Скасувати реєстрацію автомобіля марки "Ssang Yong Rexton", державний номерний знак НОМЕР_1, 2005 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 на ім'я ОСОБА_3; 3) Зобов'язати ОСОБА_3 повернути автомобіль марки "Ssang Yong Rexton", державний номерний знак НОМЕР_1, 2005 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 ОСОБА_2 та вважати дійсною реєстрацію автомобіля марки "Ssang Yong Rexton", державний номерний знак НОМЕР_1, 2005 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 на ім'я ОСОБА_2.

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на автомобіль марки "Ssang Yong Rexton", державний номерний знак НОМЕР_1, 2005 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, який на праві власності належить ОСОБА_3, заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо зазначеного автомобіля та передати на зберігання їй, зазначивши, що ОСОБА_2 таємно, без її згоди продав автомобіль своєму брату ОСОБА_3, що свідчить про те, що він може його відчужити, що завдасть значної шкоди законним правам та інтересам позивача, пояснивши, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому.

Перевіривши вищезазначену заяву про забезпечення позову, суд приходить до висновку про повернення заяви, оскільки вона подана без дотримання вимог ст. 151 ЦПК України, з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, 2) забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими необхідно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 151 ЦПК України до заяви додаються також її копії відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Судом встановлено, що у порушення вищевказаних вимог ч. 2 ст. 151 ЦПК України, позивачем у заяві не зазначено: 1) обґрунтування необхідності саме цього виду забезпечення позову, який належить застосувати; 2) інші відомості, потрібні для забезпечення позову; до заяви не додаються також її копії відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити заходи забезпечення позову.

Крім цього суд звертає увагу, що у заяві також не зазначено яким чином невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов'язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов'язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов'язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, щоб засіб забезпечення відповідав предмету позову за вартістю.

Крім того, суд роз'яснює, що згідно ч. 4 ст. 153 ЦПК України суд, допускаючи забезпечення позову, може вимагати від позивача забезпечити його вимогу заставою, достатньою для того, щоб запобігти зловживанню забезпеченням позову, яка вноситься на депозитний рахунок суду. Розмір застави визначається судом з урахуванням обставин справи, але не повинен бути більшим за розмір ціни позову.

Відповідно до ч. 8 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне повернути заяву про забезпечення позову заявнику, оскільки заяву подано без додержання зазначених вимог ст. 151 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 210 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути.

Роз'яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою повернення заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Петріщева І.В.