Справа № 303/5736/16-ц
Номер рядка стат.звіту -26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого-судді Заболотного А.М.

при секретарі Штець І.І.

з участю: представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в м. Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Кредобанк», треті особи приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, державний виконавець Мукачівського РВ ДВС служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області ОСОБА_4 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Кредобанк», треті особи приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, державний виконавець Мукачівського РВ ДВС служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області ОСОБА_4 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 02.11.2005 року між ЗАТ «Кредитбанк», правонаступником якого є ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_2 укладено договір кредиту № А150004, відповідно до якого позивачу було надано кредит в розмірі 39600,00 доларів США. В якості забезпечення виконання взятих ОСОБА_2 кредитних зобовязань, між ЗАТ «Кредитбанк» та позивачем 02.11.2005 року укладено договір іпотеки № А09/2005/98, предметом якого є нерухоме майно, а саме домоволодіння № 14 на вул. Волошина в с. Ключарки Мукачівського району. З часу укладення зазначених договорів позивач своєчасно сплачувала відповідачу щомісячний платіж в сумі 220,00 доларів США. У звязку з економічної кризою в Україні виникли обставини, які унеможливили виконання позивачем зобовязань в повному обсязі, у звязку з чим у 2015 році ОСОБА_2 частково порушила свої зобовязання за кредитним договором. В наслідок цього 09.06.2016 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 вчинено виконавчий напис, яким звернуто стягнення на домоволодіння № 14 на вул. Волошина в с. Ключарки Мукачівського району, яке належить ОСОБА_2 В подальшому 06.09.2016 державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису нотаріуса. При цьому вважає, що нотаріус не дотримався вимог закону, які регулюють порядок вчинення виконавчих написів нотаріусом на документах та свідчать про безспірність заборгованості, внаслідок чого було порушено право позивача на добровільне виконання вимог відповідача та порушено право приватної власності на домоволодіння. Крім того також зазначає, що не отримувала від відповідача жодної письмової вимоги про погашення заборгованості за основним зобовязанням, передбаченими кредитним договором, відсотками та штрафними санкціями. Крім того, вимога відповідача про погашення заборгованості повинна бути безспірна, однак сума заборгованості, зазначена у виконавчому напису від 09.06.2016 року не є безспірною, документи, які свідчили про безспірність такої заборгованості нотаріусу надані не були. Таким чином просить визнати виконавчий напис від 09.06.2016 року, вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за № 676, таким, що не підлягає виконанню.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити з наведених в позові та додаткових поясненнях підстав.

Представник ПАТ «Кредобанк» в судове засідання не зявився, подав письмові заперечення проти позову, просив відмовити в задоволенні позову.

Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3. у судове засідання не зявився, причини своєї неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином.

Державний виконавець у судове засідання не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст. 215 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3-4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

В судовому засіданні встановлено, що 02.11.2005 року між ЗАТ «Кредитбанк», правонаступником якого є ПАТ «Кредобанк», та ОСОБА_2 укладено договір кредиту № А150004 відповідно до якого позивачу було надано кредит в розмірі 39600,00 доларів США. В якості забезпечення виконання взятих ОСОБА_2 кредитних зобовязань, між ЗАТ «Кредитбанк», правонаступником якого є ПАТ «Кредобанк», та позивачем 02.11.2005 року укладено договір іпотеки № А 09/2005/98, предметом якого є нерухоме майно, а саме домоволодіння № 14 на вул. Волошина в с. Ключарки Мукачівського району.

Одночасно судом встановлено, що 09.06.2016 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 вчинено виконавчий напис, яким звернуто стягнення на домоволодіння № 14 на вул. Волошина в с. Ключарки Мукачівського району в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № А150004 від 02.11.2005 року за період з 01.10.2015 року по 13.05.2016 року в розмірі 13833,35 доларів США та 2000,00 грн. плати за вчинення виконавчого напису. Згідно з вказаним виконавчим написом за рахунок коштів від реалізації вказаного будинку запропоновано задовольнити вимоги ПАТ «Кредобанк» у розмірі 13221,48 доларів США - заборгованість по кредиту; 273,25доларів США - суми прострочених та відсотків; 180,00 доларів США прострочена сума комісії , 158,62 доларів США - пеня за період з 14.05.2015 року по 13.05.2016 року, 2000,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису, а всього на загальну суму 13833,35 доларів США та 2000,00 грн. На виконання вищезазначеного виконавчого напису державним виконавцем 06.09.2016 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязання шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Статтею 35 вказаного Закону встановлено, що у разі порушення основного зобов?язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов?язань, вимога про виконання порушеного зобов?язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Тобто, вказаними нормами передбачено право іпотекодержателя розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса у разі незадоволення іпотекодавцем вимоги іпотекодержателя про виконання порушеного боржником зобов?язання у тридцятиденний строк.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 2.3. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобовязання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. При цьому повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення звязку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Також згідно з ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Аналогічно в пп. 3.1. п. 3 гл. 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Як передбачено з п. 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172.

Згідно з п. 1-1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, за іпотечними договорами, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобовязанням до закінчення строку виконання основного зобовязання, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобовязання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобовязання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового звязку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобовязання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу.

Чинним законодавством, що регулює нотаріальну діяльність, не надано визначення поняття «безспірна заборгованість», тому підтвердження наявності заборгованості боржника щодо виконання грошового зобовязання стосовно юридичних осіб має ґрунтуватися на даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності контрагентів за договором, виходячи з такого. Належними доказами, які можуть підтверджувати наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації оформлені у відповідно до норм ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» - платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо, а не лише односторонній розрахунок такої заборгованості здійснений кредитором. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо, то безпосередньо після її закінчення. Згідно з Інструкцією про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 17.06.2004 № 280, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 26.07.2004 за № 919/9518, до первинних документів відносяться рахунки бухгалтерського обліку банків. Іншими документами, які підтверджують заборгованість боржника за грошовими зобовязаннями, є рахунки, до яких додаються рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

Нотаріус має право вчиняти виконавчий напис тільки тоді, коли справа безспірна, тобто коли боржник погоджується із заборгованістю, нотаріус повинен мати виписки з рахунків бухгалтерського обліку банків, на які перераховуються гроші боржником за виконання основного зобовязання (кредитного договору).

Друга умова стосується перевірки всіх предявлених для вчинення виконавчого напису документів, які підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Щодо безспірності заборгованості слід зазначити, що в основу розмежування «спірної» і «безспірної» заборгованості покладається не власне ставлення позивача (боржника) до предявленої вимоги (субєктивна ознака), а фактичний характер правовідносин (обєктивна ознака). Факт наявності спору між сторонами субєктивна ознака. Вирішення питання, чи є заборгованість обєктивно безспірною, відноситься до компетенції Кабінету Міністрів України, який відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» встановлює перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться на підставі виконавчих написів про, що було зазначено вище.

Тобто, вказаними приписами законодавства встановлено, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки не встановлює права та обовязки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням вимог законодавства, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку.

Системний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі.

У звязку з цим судом встановлено наступне. Однією з підстав позову, позивач вказує на те, що не отримувала від відповідача жодної письмової вимоги про погашення заборгованості за основним зобовязанням, передбаченими кредитним договором, відсотками та штрафними санкціями. Як зазначалося вище, що однією з умов вчинення виконавчого напису нотаріусом є надсилання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та наявність підтвердження такого відправлення. На підтвердження такої обставини представником відповідача суду представлено рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання такого 08.04.2016 року та відповідним описом у вкладення у лист. Відповідно до зазначеного банк надіслав ОСОБА_2 письмове повідомлення про порушення основного зобовязання від 21.03.2016 року на адресу м. Мукачево, вул. Луначарського, 22. Обґрунтовуючи свою позицію представник позивача в ході судового розгляду вказав, що ОСОБА_2 повідомляла банк про зміну свого місця проживання на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1, ще у 2008 році.

Відповідно до п. 9.1. договору кредиту № А150004 сторони узгодили, що позичальник зобовязаний повідомити банк про зміну місця проживання, роботи, прізвища або імені, інших обставин, здатних вплинути на виконання ним зобовязань за цим договором, протягом трьох днів з моменту настання таких обставин. Місцем проживання ОСОБА_2 договорі кредиту визначено м. Мукачево, вул. Луначарського, 22. Також в п. 8.8. договору іпотеки № А 09/2005/98 визначено, що всі повідомлення між сторонами здійснюються в письмовій формі шляхом направлення рекомендованих повідомлень або телеграм.

В той же час судом встановлено, що договір кредиту № А150004 укладався з метою надання коштів на купівлю будинку в с. Ключарки, вул. Волошина, 14, Мукачівський район, який також є предметом іпотеки. Таким чином суд приходить до висновку, що банку було відомо про той факт, що позивач стала власником будинку в с. Ключарки, вул. Волошина, 14, Мукачівський район, з моменту укладення договору кредиту. Зазначене також підтверджується і тим, що саме на змінену (нову) адресу місця проживання ОСОБА_2, а саме с. Ключарки, вул. Волошина, 14, Мукачівський район, банком скеровувалася претензія від 11.04.2015 року. Крім того як п. 9.1. договору кредиту так і п. 8.8. договору іпотеки містять вимоги виключно щодо обовязку ОСОБА_2 повідомити про зміну місця проживання та порядок надсилань повідомлень. Разом з тим зазначені умови договорів жодним чином не визначають, що таке повідомлення має бути у письмовій формі, а також саме за якою адресою має скеровуватися кореспонденція. До того ж, спростовується також твердження сторони відповідача про те, що ОСОБА_2 особисто отримала повідомлення про порушення основного зобовязання від 21.03.2016 року, оскільки її підпис про вручення повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання в графі «особисто» відсутній.

З огляду на зазначене суд приходить до висновку про те, що відсутні належні та допустимі докази одержання ОСОБА_2 письмової вимоги про усунення порушень.

Також судом також встановлено наступне. В повідомленні про порушення основного зобовязання від 21.03.2016 року зазначено, що ОСОБА_2 перестала виконувати належним чином свої зобовязання за кредитом з жовтня 2015 року. У звязку з цим, ПАТ «Кредобанк» скориставшись своїм правом вимагав усунути порушення та повернути 13957,82 доларів США, з яких 13221,48 доларів США неповернута сума кредиту; 404,42 доларів США - сума прострочених відсотків; 240,00 доларів США прострочена сума комісії; 91,91 доларів США сума простроченої пені.

В подальшому ПАТ «Кредобанк» на адресу приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 скеровано письмову заяву від 23.05.2016 року з проханням звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом вчинення виконавчого напису на суму заборгованості за період з 01.10.2015 року по 13.05.2016 року в розмірі 13833,35 доларів США, з яких 13221,48 доларів США - заборгованість по кредиту; 273,25 доларів США заборгованість по процентах; 180,00 доларів США комісія , 158,62 доларів США пеня.

09.06.2016 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 вчинено виконавчий напис, яким звернуто стягнення на домоволодіння № 14 на вул. Волошина в с. Ключарки, Мукачівський район в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № А150004 від 02.11.2005 року за період з 01.10.2015 року по 13.05.2016 року в розмірі 13833,35 доларів США, яких 13221,48 доларів США - заборгованість по кредиту; 273,25 доларів США заборгованість по процентах; 180,00 доларів США комісія , 158,62 доларів США пеня за період з 14.05.2015 року по 13.05.2016 року.

Одночасно судом також встановлено, що відповідно до платіжних квитанцій № 52902493 від 25.12.2015 року та № 18090677 від 22.04.2016 року ОСОБА_2 сплачувала кошти на погашення кредиту. Разом з тим судом встановлено, що відповідно до розрахунку заборгованості, який є одним з документів на підставі якого вчинявся виконавчий напис, зазначені платежі, зокрема від 22.04.2016 року, не враховані при розрахунку заборгованості. Крім того, заборгованість по пені у виконавчому написі нарахована за період з 14.05.2015 року по 13.05.2016 року. В той же час, як стверджує сторона відповідача, що також підтверджується і розрахунком заборгованості, прострочення платежів виникло тільки у жовтні 2015 року. У звязку з цим безпідставним є нарахування пені з 14.05.2015 року. Зазначені обставини в своїй сукупності не можуть свідчити про безспірність заборгованості.

Додатково звертається увага, що в порушення вимог Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, виконавчий напис був вчинений за відсутності довідки фінансової установи про ненадходження платежу, яка є серед переліку документів, необхідних для вчинення виконавчого напису.

Разом з тим, суд відкидає твердження позивача з приводу відсутності у ПАТ «Кредобанк» права на звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса у випадку порушення виконання зобовязань за кредитним договором, оскільки таке право чітко випливає з положень п.п. 5.1., 5.3. договору іпотеки.

З врахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, із врахуванням встановлених вище обставин, суд приходить до висновку, що при вчиненні виконавчого напису не було дотримано вимог ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, якою затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, внаслідок чого порушено права та охоронювані законом інтереси ОСОБА_2, які підлягають захисту судом в установленому законом порядку, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та слід визнати виконавчий напис від 09.06.2016 року, вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за № 676, таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 57-60, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати виконавчий напис від 09.06.2016 року, вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за № 676, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з ПАТ «Кредобанк» на користь ОСОБА_2 551,20 грн. грн. судових витрат.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через Мукачівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.М.Заболотний