Справа № 302/505/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

13 грудня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - Джуги С.Д.,

суддів - Готри Т.Ю., Кожух О.А.

при секретарі: Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Міжгірського районного суду від 31 жовтня 2016 року про повернення заяви щодо повернення судового збору по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про захист прав споживача та встановлення фактів, що мають юридичне значення, -

встановила:

У травні 2016 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про захист прав споживача та встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Ухвалою Міжгірського районного суду від 01 червня 2016 року дану позовну заяву залишено без руху та повідомлено позивача, що для усунення недоліків йому слід оплатити судовий збір в сумі 551,20 грн.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 30.09.2016 року скасовано ухвалу Міжгірського районного суду від 01 червня 2016 року в частині визначення розміру судового збору в сумі 551,20 грн., який слід було оплатити ОСОБА_2 для усунення недоліків його позову.

В подальшому, ухвалою Міжгірського районного суду від 31.10.2016 року повернуто заяву ОСОБА_2 про повернення судового збору. Роз'яснено ОСОБА_2, що для вирішення даного питання слід звернутися до апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення.

На дану ухвалу ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, а справу направити для продовження розгляду.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали даної справи, обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Повертаючи заяву ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що ст. 7 Закону України «Про судовий збір» не передбачено повернення особі сплаченого судового збору у разі скасування апеляційним судом ухвали про залишення позову без руху. Також суд вважав, що це питання відноситься до компетенції апеляційного суду.

Однак з даним висновком суду першої інстанції не може погодитись колегія суддів з наступних підстав.

Так, з ухвали апеляційного суду від 30.09.2016 року вбачається, що підставою для скасування ухвали Міжгірського районного суду від 01.06.2016 року про залишення позову без руху в частині визначення розміру судових витрат став помилковий висновок суду першої інстанції про необхідність оплати судовим збором позовної заяви ОСОБА_2, оскільки останній був звільнений від сплати такого як споживач. Тобто, апеляційним судом констатовано, що суд першої інстанції помилково зазначив про необхідність сплати ОСОБА_2 судового збору в розмірі 551,20 грн., а тому сплачена ОСОБА_2 сума судового збору в розмірі 551,20 на виконання ухвали від 01.06.2016 року підпадає під поняття переплаченого судового збору, а тому вказана сума підлягає поверненню на підставі п.1 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Таким чином, суд першої інстанції помилково зазначив про відсутність підстав для повернення судового збору.

Як роз'яснено в п.44 Постанови Пленуму ВССУ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», питання щодо повернення сплаченої суми судового збору в будь-якому разі вирішується судом, який вирішував питання, пов'язані з відкриттям провадження у справі, чи розглядав справу, навіть якщо таку сплату помилково здійснено не за місцем розгляду справи.

В даному випадку, судовий збір у розмірі 551,20 грн. сплачено ОСОБА_2 саме за подачу позову до суду першої інстанції, після чого Міжгірським районним судом було відкрито провадження по справі та розглянуто справу по суті, а тому саме до повноважень Міжгірського районного суду відноситься питання про повернення переплаченої суми судового збору. Тобто, висновок суду першої інстанції про те, що це питання відноситься до компетенції апеляційного суду є помилковим.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції, відповідно до п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею даного питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Міжгірського районного суду від 31 жовтня 2016 року скасувати та передати питання щодо повернення ОСОБА_2 судового збору на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді