Справа № 2/593/479/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2016 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої-судді Данилів О.М.

при секретарі Паньків М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережанах справу за позовом ОСОБА_2 до Шибалинської сільської ради Бережанського району про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, вказуючи, що після смерті його матері ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді 2/4 частин будинковолодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1, і хоч він згідно заповіту є єдиним спадкоємцем цієї спадщини, однак розпорядитись нею не може, бо нотконтора відмовила йому у видачі свідоцтва на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу про належність спадкодавиці частини зазначеного будинковолодіння, звернувся до суду з позовом, яким просить визнати за ним право на вищевказане спадкове майно.

В судове засідання позивач не з"явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності так як він по стану здоров"я не може бути присутнім в судовому засіданні, свої позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити.

Представник Шибалинської сільської ради Бережанського району у судове засідання також не з`явився, представив суду заяву, у якій просить справу розглядати у його відсутності, вважає підставними позовні вимоги позивача, а тому заперечень щодо їх задоволення не має.

Суд, розглянувши матеріали справи та взявши до уваги заяви сторін і дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав.

У відповідності із Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року спадкові відносини регулюються правилами Цивільного кодексу, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР.

Згідно із ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, а оскільки матір позивача померла ІНФОРМАЦІЯ_1, то питання про спадкування належного їй майна слід вирішувати, керуючись чинним нині Цивільним Кодексом України.

У відповідності із ст. ст. 1217, 1220, 1223, 1261 та ч.3 ст.1268 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що позивач на день відкриття спадщини проживав в АДРЕСА_1. Цей двір відносився до суспільної групи колгоспного двору, членами якого були: батьки позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_3, позивач та його колишня дружина ОСОБА_5, і їм усім на праві спільної сумісної власності належало по 1/4 частині будинковолодіння.

Цей факт підтверджується оглянутими в судовому засіданні документами, а саме: будинковою книгою; свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок, що було видане виконкомом Бережанської районної ради народних депутатів Тернопільської області 9 серпня 1988 року; довідкою за № 765, виданою 18 серпня 2016 року Шибалинською сільською радою; інформаційною довідкою за № 183 про технічний стан нерухомого майна і технічним паспортом на садибний житловий будинок, що були видані 26 вересня 2016 року Бережанським ОК МБТІ.

Із свідоцтва про смерть видно, що матір позивача ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її смерті відкрилася спадщина у склад якої також входить і 2/4 частини будинковолодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1.

Із заповіту, складеного 16 грудня 1997 року ОСОБА_3 та посвідченого секретарем Шибалинської сільської ради Бережанського району Тернопільської області, видно, що спадкодавиця на випадок своєї смерті розпорядилася своїм майном: належну їй частину житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1, заповіла своєму чоловіку ОСОБА_4 та сину ОСОБА_2. У заповіті також спадкодавицею зазначено, що у випадку смерті ОСОБА_4, зазначена частина цього будинковолодіння належатиме позивачу.

Пояснення позивача, викладені ним у позовній заяві, свідчать також про те, що його матір ОСОБА_3 після смерті свого чоловіка, як спадкоємець за законом, вступила в управління спадковим майном так як залишилася проживати у будинковолодінні, у якому проживала разом із спадкодавцем до його смерті, тобто прийняла спадщину, хоч офіційно не переоформила її на себе. Крім цього, його матір на випадок своєї смерті розпорядилася належним їй майном та, склавши заповіт, все належне їй майно, в тому числі і частину житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1, заповіла йому. Він, як єдиний спадкоємець після смерті своєї матері звернувся в держнотконтору із заявою про прийняття спадщини та переоформив на себе належні матері земельні ділянки, однак через відсутність правовстановлюючого документу, який би свідчив про належність його матері зазначеної частини будинковолодіння, не мав змоги переоформити її на себе.

Вищевказаний факт підтверджується заявою, поданою позивачем 3 листопада 2015 року в держнотконтору про прийняття спадщини після смерті його матері та письмовим повідомленням Бережанської держнотконтори за № 2153/02-14 від 7 грудня 2016 року.

Таким чином, поскільки в судовому засіданні доведено, що матір позивача після смерті свого чоловіка у відповідності до ст. 1268 ЦК України прийняла належну йому 1/4 частину будинковолодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 та, являючись вже власником 2/4 частин будинковолодіння, склала заповіт на користь позивача, а останній не мав можливості переоформити цю спадщину на себе через відсутність правовстановлюючого документу про належність спадкодавиці зазначеної частини будинковолодіння, а так як він фактично прийняв спадщину, тому суд вважає необхідним задоволити позовні вимоги позивача і визнати за ним право на спадкове майно, що залишилося після смерті його матері.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 3 10, 14, 60, 174, 212-215, 292, 294 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, ст. ст. 1217, 1220, 1223, 1261, ч.3 ст.1268 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно за заповітом, що залишилося після смерті його матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, у вигляді 2/4 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що знаходяться в АДРЕСА_1

Рішення набирає законної сили після закінчення терміну на його оскарження.

На рішення може бути подано апеляцію, яка подається апеляційному суду Тернопільської області через Бережанський районний суд протягом 10 діб з дня його проголошення.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської області Данилів О.М.