Провадження № 2/702/394/14
Справа № 702/1031/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 29 листопрада 2016 року м.Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Діденко Т.І.,

з участю: секретаря - Прилуцької О.І.,

позивача - ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на поховання спадкодавця,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування витрат на поховання спадкодавця.

Підставою для позову позивач вважає те, що сторони є братами, їхній батько - ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Бачкурине Монастирищенського району, мати - ОСОБА_4 була інвалідом 1 групи. Позивач за власний рахунок поховав батька, а матір пересилив у своє помешкання в АДРЕСА_1 та з огляду на її хворобу, яка позбавляла здатності рухатися, разом з дружиною забезпечував сторонній догляд. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла. Позивач поніс витрати на її поховання. Брати ОСОБА_2, ОСОБА_5 та сестра ОСОБА_6 запевнили його, що витрати на поховання вони пропорційно будуть ними компенсовані. Витрати на поховання ОСОБА_4 склали: в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_5» куплені домовина, хрест, рушники, свічки, хустки згідно рахунку № 57 від 04.05.2016 року, за що заплачено 1390 грн.; оплата поминального обіду згідно накладної № 395 - 4222 грн.; оплата послуг музикантів - 400 грн.; оплата послуг священника з помічниками - 450 грн.; купівля напоїв до поминального обіду - 796 грн; оплата поминального обіду на 40 днів - 2956 грн.; вартість напоїв до поминального обіду 40 днів - 417 грн.; оплата поминального обіду 1 рік - 3112 грн.; вартість напоїв до поминального обіду в 1 рік - 417 грн., всього на суму 14160 грн. Крім того, ним понесені витрати на встановлення надмогильного пам»ятника спареного на обох батьків, в сумі 13000 грн. Зобов»язання по відшкодуванню частки витрат ОСОБА_7 не виконується.

Згідно до ст.1232 ЦК України спадкоємці зобов»язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. ОСОБА_7 прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_4 та отримав свідоцтво про право на спадщину на 1/8 частку земельної ділянки 3,7257 га, вартістю 70296 грн. Отже в 1/8 витрат на поховання ОСОБА_4, ОСОБА_7 зобов»язаний йому відшкодувати, що становить 1770 грн. Крім того, у витратах на встановлення надмогильного пам»ятника ОСОБА_7 зобов»язувався відшкодувати 500 грн., оскільки основні витрати на пам»ятник понесені за рахунок проданого спадкового житлового будинку. Отже, загальна сума до відшкодування витрат 2270 грн. Ця сума не є значною, він не переслідує мети збагачення, однак діти повинні бути рівними в своїх правах щодо батьків, а також нести рівні обов»язки. Він з дружиною поніс неймовірні зусилля по догляду за лежачою матір»ю. Крім того, він поніс витрати на поховання. Крім зазначених сум, понесені інші витрати, включаючи моральні втрати. Відповідач, який є таким же сином померлих батьків, відсторонився від виконання обов»язків щодо своїх батьків. Позивач бажає, щоб рішення суду було для відповідача уроком, стимулом до морального очищення.

Позивач просить стягнути з ОСОБА_7 на його користь у відшкодування витрат на поховання спадкодавця 2270 грн, та 551 грн. 20 коп. витрат по оплаті судового збору.

Позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю, просить їх задоволити.

Після смерті батька спадкоємцями земельної ділянки (паю) булі ОСОБА_5 і ОСОБА_2 та ОСОБА_6 - по 1/3 частині кожен. Після смерті матері спадкоємцями земельної ділянки (паю) є ОСОБА_2 (відповідач) - на 25%, ОСОБА_1 (позивач) -75%; спадкоємцями на житловий будинку і присадибну земельну ділянку - ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 в рівних частках, які дали довіреності на продаж будинку, і він на підставі їхніх довіреностей житловий будинок батьків продав за 20000 грн., гроші не роздавав спадкоємцям, гроші були в нього, з них 8000 грн. витратив на оформлення, 12000 грн. на пам»ятник, вартість пам»ятника 13000 грн., 1000 грн. доклав своїх. Відповідач на поховання батьків і на виготовлення пам»ятників грошей не давав.

Заперечив показання свідка ОСОБА_8 про те, що житловий будинок батьків продав за 30000 грн. Згідно договору купівлі-продажу він продав будинок за 17800 грн. Сказав, що продав за 20000 грн., бо син відповідача мав намір купити цей будинок за 18000 грн. Гроші, отримані від продажу житлового будинку батьків використав на поховання батьків та встановлення їм пам»ятників. Він отримав від батьків 1800 євро, брату ОСОБА_5 дав 300 євро, сестрі - 350 євро. Заперечив те, що відповідач дав на обід на 1 рік після смерті матері 950 грн.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, просить відмовити в задоволенні позову і пояснив, що на хату був заповіт на брата ОСОБА_5. Він та сестра ОСОБА_6 не відмовилися від своїх обов»язкових часток.

Він, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 як спадкоємці на житловий будинок видали позивачеві довіреності на продаж будинку для компенсації коштів, витрачених позивачем на поховання батьків та спорудження їм пам»ятника. Витрат за видачу довіреності позивач йому не повернув. Позивач продав хату, їм повідомив, що продав за 20000 грн. Він почув, що продав за 1000 доларів США, запитав у покупця, той відповів, що обіцяв мовчати і оскільки віруючий, то не може порушити обіцянку. На організацію поминального обіду 1 рік після смерті матері він дав позивачеві 950 грн. На поховання батька гроші не давав, бо в нього в той час померла дружина, два місяці назад померла його дочка.

Коли батьки отримали компенсацію за роботу в Германії під час ВВВ 1941-45 років, то дали йому 600 марок для переїзду в село на постійне проживання. Позивачеві дали 2500 євро на їх поховання та на виготовлення пам»ятників на їхні могили. Сестрі потрібні були кошти, вона попросила 500 євро, позивач дав її лише 300 євро. Позивач купив за ті гроші собі трактор.

Його син мав намір купити хату баби і діда, дав позивачеві завдаток в розмірі 3000 грн., позивач хату йому не продав, завдаток повернув в розмірі 2500 грн., 500 грн. залишив собі, як пояснив, для відшкодування моральної шкоди. Мати отримувала пенсію 1010 грн., яка йшла на догляд за нею. На земельну ділянку (пай) після смерті матері він спадщину ще не оформляв.

Свідок ОСОБА_8 показав, що житловий будинок по АДРЕСА_2 він купив за 1200 доларів США, на той час складало 30000 грн. ОСОБА_1 просив не відкривати суму, за яку він фактично купив житловий будинок.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає, оскільки:

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, яке 06.06.2013 року видане Бачкуринською сільською радою Монастирищенського району Черкаської області, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до довідки МСЕ № 174261 від 17.09.1998 року ОСОБА_4 була інвалідом 1 групи безстроково.

Відповідно до довідки № 320 від 06.06.2013 року, яка видана виконкомом Бачкуринської сільської ради, ОСОБА_1 похоронив маму ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, за власний рахунок.

Відповідно до довідки № 398 від 07.10.2009 року, яка видана виконкомом Бачкуринської сільської ради, позивач похоронив батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, за власний рахунок.

Згідно рахунку № 57 від 04.06.2016 року позивачем було придбано у ФОП ОСОБА_9: домовину, хрест, рушник на хрест, рушники, свічки, хустки, платочки носові, вінок, на загальну суму 1390 грн.

Згідно накладної № 395 позивачеві було відпущено ПП ОСОБА_10 через кафе «ІНФОРМАЦІЯ_3» на похорони на 60 осіб товару на суму 4222 грн.

Згідно накладної № 491 позивачеві було відпущено ПП ОСОБА_10 через кафе «ІНФОРМАЦІЯ_3» на поминки 40 днів на 30 осіб товару на суму 2956 грн.

Згідно накладної № 39 позивачеві було відпущено ПП ОСОБА_10 через кафе «ІНФОРМАЦІЯ_3» на поминки 1 рік на 30 осіб товару на суму 3112 грн.

Відповідно до довідки № 193 від 19.07.2006 року, яка видана виконкомом Бачкуринської сільської ради, ОСОБА_4, 1922 року народження, ОСОБА_3, 1927 року народження, є на утриманні ОСОБА_1

Відповідно до довідки № 468 від 21.08.2013 року, яка видана виконкомом Бачкуринської сільської ради, ОСОБА_4, 1922 року народження, проживала разом із позивачем від 03.12.2007 року і до дня смерті по АДРЕСА_1.

Відповідно до копії договору купівлі-продажу будинку, будинок що знаходиться по АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_2 - 1/5 частка, ОСОБА_5 - 3/5 частки, ОСОБА_6 - 1/5 частка, на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих Жашківською державною нотаріальною конторою Черкаської області 03.02.2014 року за реєстраційним № 18, 22, 26, було продано ОСОБА_8 за 17800 грн., договір укладений між покупцем та ОСОБА_1, який діяв на підставі довіреностей, виданих на його ім»я співвласниками.

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом спадкоємцем 7/8 частин зазначеного в заповіті майна ОСОБА_4, 1922 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, є її син ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4. Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,7257 гектара.

Відповідно до копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 37338068 від 12.05.2014 року, який виданий Жашківською нотаріальною конторою, до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про те, що спадкоємець ОСОБА_1 отримав від спадкодавця ОСОБА_4 спадкове майно земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий № НОМЕР_2, АДРЕСА_3 7/8 частки спадкового майна.

Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_1 є власником 7/8 частки земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_3.

Згідно із ч.1 ст.1232 ЦК України спадкоємці зобов'язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них, або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця.

Відповідно до вимог законодавства, відшкодуванню підлягають суми витрачені на придбання ліків, транспортування хворого, поховання, придбання і встановлення пам'ятника, і таке відшкодування має бути розумним.

У ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» визначено, що поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв'язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов.

Витрати на проведення поминальних обідів, які проводилися після поховання спадкодавця, не відносяться до витрат на поховання, відшкодувати які зобов'язані спадкоємці відповідно до ст. 1232 ЦК України.

У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», витрати на поховання (у тому числі на ритуальні послуги і обряди) відшкодовуються тій особі, яка понесла ці витрати. Витрати на виготовлення пам'ятників і огорож визначаються виходячи з їх фактичної вартості, але не вище граничної вартості стандартних пам'ятників і огорож в даній місцевості.

Відповідач пояснив, що при житті батьки передали позивачеві кошти - в розмірі 2500 євро, які вони отримали як компенсацію за роботу в Германії під час ВВВ 1941-45 років, для їхнього поховання та для виготовлення надмогильних пам»ятників, з яких 300 євро позивач дав сестрі ОСОБА_6. За домовленістю між спадкоємцями батьківський житловий будинок був проданий для компенсації витрат позивача на поховання батьків та для встановлення надмогильних пам»ятників. Дані обставини позивач не заперечив.

Відповідач видав довіреність позивачеві на продаж належної йому частки в розмірі 1/5 у спадковому майні - житловому будинку та земельній ділянці площею 0,3079 га, які розташовані по АДРЕСА_2, коштів від продажу належної йому частки не отримував, передав ці кошти позивачеві для відшкодування витрат на поховання батьків і на спорудження пам»ятника.

Відповідач є спадкоємцем 1/8 частини земельної ділянки (паю), відповідно до довідки №231/01-16 від 11.11.2016 року, яка видана Монастирищенською державною нотаріальною конторою, свідоцтво про право на спадщину ще не видавалося.

Згідно показань свідка ОСОБА_8 фактично житловий будинок батьків проданий за 30000 грн., відповідач спадкоємцям, в тому числі і відповідачеві, від імені яких діяв за довіреностями, повідомив, що продав за 20000 грн., 10000 грн. приховав на свою користь. Спадкоємці - відповідач, брат ОСОБА_5 і сестра ОСОБА_6, коштів від продажу житлового будинку батьків не отримували, це підтвердили і позивач і відповідач. Житловий будинок перебував у спільній власності спадкоємців ОСОБА_5 та ОСОБА_2, ОСОБА_6, частки позивача у власності на даний будинок не було. Підстав для сумнівів у правдивості показань свідка ОСОБА_8 у суду немає.

Із досліджених доказів суд вбачає, що відповідач поніс розумні витрати на компенсацію позивачеві витрат на поховання батьків та спорудження їм пам»ятника, підстав для задоволення позовних вимог суд не вбачає.

Відповідно, немає підстав для стягнення із відповідача судових витрат.

Керуючись ст. ст. 11, 16, 22, 23, 1166, 1167, 1232 ЦК України; ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу»; постановою Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»; ст.ст.3, 5, 6, 7, 8, 10, 208-209, 212-215, 223, 294 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Відмовити повністю в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на поховання спадкодавця в сумі 2270 грн. та судових витрат в розмірі 551 грн.20 коп.

Рішення протягом 10 днів з дня його проголошення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через Монастирищенський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.І.Діденко

Повне рішення складене 04.12.2016 року.

Провадження № 2/702/394/14

Справа № 702/1031/16-ц

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна та резолютивна частини)

29 листопрада 2016 року м.Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Діденко Т.І.,

з участю: секретаря - Прилуцької О.І.,

позивача - ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засідан

ні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на поховання спадкодавця,

в и р і ш и в :

Відмовити повністю в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на поховання спадкодавця в сумі 2270 грн. та судових витрат в розмірі 551 грн.20 коп.

Рішення протягом 10 днів з дня його проголошення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через Монастирищенський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.І.Діденко