Справа № 645/9922/15-ц
Провадження № 2/645/670/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2016 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі: головуючого - судді Алфьорової Т.М. за участю секретаря судових засідань Ляхової І.Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Харківської області про позбавлення батьківських прав,

встановив:

Позивач ОСОБА_2звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що з відповідачем шлюб був розірваний 19 травня 2010 року. Вони мають неповнолітню дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка знаходиться на її утриманні, проживає разом з нею. Відповідач не виконував свої батьківські обов'язки відносно доньки, не займався її вихованням, не забезпечує матеріально, та жодним іншим способом не проявляє батьківського піклування про дитину. Шлюб було розірвано 19 травня 2010 року, з того часу відповідач долею доньки ніколи не цікавився, не бачив її, не зустрічався ні вдома, ні поза його межами. При таких обставинах, вважає, що батька треба позбавити батьківських прав відповідно до вимог ст. 164 СК України.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю і пояснила про обставини викладені вище.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи сповіщався належним чином, надав заяву про слухання справи за його відсутністю проти позову не заперечує.

Третя особа - Служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Харківської області сповіщена належним чином, просять слухати справу в їх відсутність і разрешити питання в інтересах дитини.

Суд, вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

У судовому засіданні встановлено, що сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були в зареєстрованому шлюб, який розірваний 19 травня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія НОМЕР_1, виданим 19.05.2010р. відділом реєстрації актівцивільного стану Харківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 202.

Сторони мають неповнолітню дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає разом з позивачем за адресою АДРЕСА_1.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»: «виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.»

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Проте жодного з покладених законом на батьків обов'язків, відповідач ОСОБА_3 не виконував та не виконує. Як вже було зазначено, відповідач не проявляв до доньки батьківської турботи, не цікавився та не відвідував її, не турбувався про її фізичний і духовний розвиток, не надавав матеріальної допомоги на її виховання.

Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до ст.160 Сімейного кодексу України - право на звернення з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина

Згідно ст.164 СК України - батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно довідки від, 09.12.15 року виданої амбулаторією загальної практики сімейної медицини с. Хролі Центру первинної медико санітарної допомоги с. Рогань

лише мати приводить доньку на прийоми до лікарів, на медогляди, батько разом із дитиною медичний заклад ніколи не відвідував.

Згідно довідки Пономаренківської загальноосвітньої школи 1-111 ступенів Харківської районної ради Харківської області від 08.12.2015р. № 01-40/309 батько неповнолітньої дитини ОСОБА_4 не приділяє уваги вихованню доньки, батьківські збори не відвідує, не цікавиться навчанням та поведінкою дитини, зв*язок з ним втрачено. Дівчинка мешкає разом з мамою ОСОБА_2, яка і займається її вихованням і навчанням.

Згідно Акту депутату Пономаренківської сільської ради від 08.12.2015р., батько дитини ОСОБА_4, 2002 р.н., не займається її вихованням, не надає матеріальної допомоги, на протязі п»яти років в квартирі, в якій проживає його дитина, він не з»являвся.

Неповнолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 навчається у 8 класі, активну участь у житті класу приймає мати, батько дитини жодного разу не з'являвся до шкільного закладу, та не приймав участі у вихованні та навчанні дитини, не цікавився його успіхами та поведінкою.

Відповідно до висновку Харківської районної державної адміністрації за 01-19/683 має місце усуненнях від виконання батьківських обов'язків з боку ОСОБА_3 і тому вважають за доцільним позбавити його батьківських відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи в першу чергу з інтересів дитини .

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень .

Відповідач в судове засідання не з'являється, не надає доказів, що спростовують вимоги позивача, не надав заперечень, що свідчать про його небажання займатися донькою, відстоювати свої інтереси й інтереси дитини.

На підставі викладеного ,та керуючись ст.ст. 150, 164, 165 СК України, ст. ст. 10, 11, 60, 212-214, 294 ЦПК України, суд

ВИРИШИВ :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Харківської області про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уроженця м. Харкова, батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уроженця м. Харкова, на користь держави судовій збір у розмірі 551,20 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий - суддя Т.М. Алфьорова