Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №336/5844/16ц Головуючий у 1 інстанції: Зарютін П.В.
Провадження № 22-ц/778/4860/16 Суддя-доповідач: Спас О.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Спас О.В.,

суддів: Бабак А.М.,

Полякова О.З.,

при секретарі Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 жовтня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

В позові зазначала, що 20.06.1992 року між нею та ОСОБА_3 зареєстровано шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_5. 25.03.2004 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу донька проживає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні. За рішенням суду ОСОБА_3 повинен сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.04.2011 року до повноліття. У серпні 2016 року донька вступила до вищого навчального закладу - Запорізького національного технічного університету на факультет міжнародного туризму та управління персоналом. Строк навчання 2 роки. Загальна вартість навчання складає 20 601 грн. За її підрахунками, які включають такі витрати, пов'язані з навчанням як безпосередньо оплата навчального курсу (858,37грн. на місяць), 480грн. на місяць на проїзд міським транспортом до навчального закладу, 600грн. на місяць на харчування у навчальному закладі, що разом складає 1938грн., що на кожного з батьків становить 969грн. на місяць.

Посилаючись на викладене, просила суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на повнолітню доньку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 969 грн. щомісяця з 01.09.2016 року до закінчення навчання 01.06.2018 року.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 жовтня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на навчання у розмірі 969грн. щомісяця, починаючи з 03.10.2016 року і до досягнення ОСОБА_5 23 річного віку.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь державного бюджету Шевченківського району м. Запоріжжя судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_3 до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з нього аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно, починаючи з 03.10.2016 року та до закінчення донькою навчання, але не пізніше ніж до досягнення донькою 23 річного віку.

Позивачем надані заперечення на спростування доводів апеляційної скарги. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_3 та його представника адвоката Логінову В.В., позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

На підставі п.п.2,3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, або змінити рішення.

Відповідно ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права; розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів в його неупередженості, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу.

Згідно ч. 2 ст. 314 ЦПК України апеляційний суд ухвалює рішення у випадках скасування судового рішення і ухвалення нового або зміни рішення.

Судом першої інстанції встановлені такі обставини.

ОСОБА_5 є повнолітньою дитиною сторін, мешкає з матір'ю - позивачем у справі та знаходиться на її утриманні, проживає від відповідача окремо, не працює.

ОСОБА_5 навчається у ВНЗ «ЗНТУ», є студентом 1 курсу денної форми навчання.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 (замовник), ОСОБА_5 (одержувач послуг) з ВНЗ Запорізький національний технічний університет 15.08.2016р. укладено договір №242-1/272 про надання освітніх послуг на два навчальних роки.

Згідно п.9 договору загальна вартість послуг становить 20601грн., з яких 10251грн. за перший рік та 5125грн. за перший семестр.

5125грн. за договором сплачено по квитанції №107 платником ОСОБА_4

ЗНТУ 02.09.2016р. надано довідку №2073, з якої вбачається, що ОСОБА_5 є студенткою першого курсу денної форми навчання за контрактом.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що в цілому суд першої інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 212 - 215 ЦПК України належно оцінив надані сторонами докази, виконав вимоги цивільного судочинства і вирішив справу згідно з законом, вирішивши питання наявності обставин, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, суті правовідносин, що випливають із встановлених обставин, правильно застосував правові норми до цих правовідносин і дійшов вірного висновку про задоволення позову.

Рішення суду першої інстанції відповідає таким нормам матеріального права як ст.ст. 182, 199, 200 СК України.

Згідно до вимог ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Судом першої інстанції з пояснень відповідача у судовому засіданні встановлені ті обставини, що останній має постійне місце роботи, позовні вимоги визнав частково.

Вказаний позивачем розмір щомісячних витрат на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, не спростував, заперечень з цього приводу не надав.

Оскільки позивач надала детально обґрунтований розмір аліментів, які просить стягнути на час навчання повнолітньої дитини, є підстави погодитися з висновком рішення суду першої інстанції, який стягнув аліменти у твердій грошовій сумі.

Вказаний висновок не суперечить ст.200 СК України, яка визначає, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Доводи апеляційної скарги, що відповідач не має змоги сплачувати аліменти, пов'язані з утриманням повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, спростовані під час апеляційного розгляду справи.

На підтвердження своєї майнової неспроможності відповідач посилається на наявність заборгованості зі сплати аліментів, на погашення якої з його заробітної плати утримується 50%.

Розрахунком державного виконавця Заводського ВДВС Запорізького МУЮ підтверджується, що ОСОБА_3 має заборгованість за виконавчим листом №2-1669/11 з виплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_5, 28.08.1998р.н. до її повноліття у розмірі 12133,16грн.

Вказана обставина не доводить, що відповідач не має змоги надавати матеріальну допомогу, оскільки вказана сума заборгованості утворилася його діями з неналежного виконання обов'язку з утримання неповнолітньої дитини, і не звільняє відповідача від обов'язку зі сплати аліментів на утримання повнолітньої дитини, які пов'язані з її навчанням.

На користь інших стягувачів утримання за виконавчими листами з відповідача не проводиться.

Доводи апеляційної скарги, що з заробітку відповідача буде стягуватися завелика сума, не можуть спростувати висновку рішення суду з таких підстав.

Згідно ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» ( в новій редакції) розмір відрахувань за загальним правилом обмежений 20% заробітку боржника, за виключенням сплати аліментів на неповнолітніх дітей, що може складати 70%.

У даній справі предметом спору є стягнення аліментів на повнолітню дитину, що спростовує доводи відповідача щодо можливих надмірних стягнень з його заробітної плати.

В частині неправильного визначення судом першої інстанції строку, до якого з відповідача аліменти підлягають стягненню доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження.

З матеріалів справи вбачається, що позивач просила стягнути аліменти на строк до 01.06.2018р., а суд ухвалив рішення про стягнення аліментів на строк до досягнення ОСОБА_5 23 років (ІНФОРМАЦІЯ_2), що знаходиться поза межами позовних вимог.

У відповідності до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах позовних вимог.

Відповідно до встановлених обставин та наведених норм права рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає зміні з ухваленням нового рішення в частині визначення строку, до якого аліменти підлягають стягненню. А саме, з урахуванням позовних вимог аліменти підлягають стягненню до закінчення навчання 01.06.2018р.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 309, 313, 314, 315, 316, 317 ЦПК України колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 жовтня 2016 року у цій справі в частині визначення часу закінчення стягнення аліментів змінити.

Вказати, що стягнення аліментів здійснюється до закінчення навчання 01.06.2018р.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: