Справа № 489/5181/16-ц
Номер провадження 2/489/2755/16
РІШЕННЯ

Іменем України

08 грудня 2016 р.

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

при секретарі - Бреженюк Н.С.,

за участю:

позивачки - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2016 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Миколаївської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_5 померла її сестра - ОСОБА_2, після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1. Вказана квартира належала померлій на праві приватної власності. В серпні 2016 року позивачка звернулась до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру, оскільки нею пропущено строк для прийняття спадщини. На теперішній час в позасудовому порядку позивачка не має можливості оформити свої спадкові права після смерті сестри.

Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить суд визначити їй додатковий двомісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її сестри, ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 у приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинської К.Т.

В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Від нього до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та заперечення щодо позову, згідно яких відповідач не вбачає поважності пропуску строку позивачем.

Третя особа ПН ММНО Ягужинська К.Т. в судове засідання не з'явилась. Про розгляд справи повідомлена судом належним чином. Від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування ММР в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином.

Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 померла. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді належної їй на праві приватної власності квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця.

Відповідно до ст. 1268 ЦК Україниспадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених ч. ч. 2-4 статті 1273 цього Кодексу.

Згідно Актового запису про народження від 17.12.2008 р. вбачається, що ОСОБА_2 мала малолітню доньку - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка була зареєстрована та мешкала разом із матір'ю.

Таким чином судом встановлено, що після померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 спадкоємцем першої черги за законом є малолітня ОСОБА_8, яка вважається такою, що прийняла спадщину, але не отримала Свідоцтво про право власності в порядку спадкування.

Рішенням Ленінського райсуду м. Миколаєва від 15.02.2016 року батько ОСОБА_8 було позбавлено батьківських прав відносно доньки.

Відповідно до рішення Ленінського райсуду м. Миколаєва від 13.07.2016 року про усиновлення до Актового запису про народження ОСОБА_8 були внесені зміни, відповідно її ім'я було змінено на ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4

В серпні 2016 р. позивачка звернулась до нотаріуса з заявою від свого імені про прийняття спадщини після смерті своєї сестри - ОСОБА_2 , при цьому зазначено про існування інших спадкоємців першої черги спадкування.

Проте згідно Постанови нотаріуса від 18.10.2016 р. позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки нею пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини та документів, які підтверджують, що вона проживала постійно з померлою нею нотаріусу не надано.

З пояснень позивачки вбачається, що у встановлений законом строк вона не прийняла спадщину, оскільки тривалий час не мала доступу до документів, які підтверджують її родинний зв'язок ї померлою сестрою.

Згідно заперечень наданих представником відповідача вбачається, що позивачка пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті сестри, однак при цьому не надала жодних доказів на підтвердження того, що нею вказаний строк був пропущений з поважних причин.

На переконання представника відповідача посилання позивачки на те, що строк для прийняття спадщини після смерті сестри нею був пропущений через відсутність доступу до правовстановлюючих документів не можуть прийняті до уваги, та зазначені причини не є поважними, оскільки не відповідають таким вимогам, як об'єктивність, непереборність та істотність, що свідчить про поважність пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Згідно зі ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, тобто з моменту смерті спадкодавця. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. ст. 1268,1269 ЦК України. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Аналогічна правова позиція міститься у Постанові Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року (справа № 6-85цс12) та Постанові Верховного Суду України від 04.11.2015 р. (справа № 6-1486цс15).

Разом з тим з матеріалів справи вбачається, що позивачка знала про смерть своєї сестри та мала час скористатись своїм правом прийняти спадщину після її смерті, однак з відповідною заявою про прийняття спадщини до нотаріуса у встановлений законом строк не звернулась.

Посилання позивачки на те, що нею був пропущений строк для прийняття спадщини після смерті сестри через відсутність доступу до правовстановлюючих документів не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки вказана причина не пов'язана з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій, пов'язаних з оформленням спадкових прав.

Будь-яких інших поважних причини пропуску строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, позивачкою зазначено не було. Крім того Рішенням виконкому Миколаївської міської ради № 257, 258 від 25.03.2016 року ОСОБА_8 було надано статус дитини позбавленої батьківського піклування та встановлено опіку, призначено опікуном ОСОБА_5, що спростовує твердження позивача щодо пропуск строку через опіку над дитиною.

Відповідно до ст. ст. 60, 61 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин суд вважає, що позивачкою не надано доказів щодо наявності непереборних перешкод в зверненні останньої до нотаріуса в межах строку встановленого законодавством для прийняття спадщини.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що позивачка будучи обізнаною про смерть спадкодавиці, не надала належних доказів наявності поважних причин, пов'язаних з об'єктивними, непереборними та істотними труднощами для вчинення дій щодо прийняття спадщини з дня відкриття спадщини, суд вважає, що в позовних вимогах необхідно відмовити.

На підставі ст.ст. 1216, 1218, 1228, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, та керуючись ст. ст. 10, 14, 30, 60, 62, 123, 212, 214 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про визначення додаткового строку дляподання заяви про прийняття спадщини - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н.С. Тихонова