Справа № 346/5914/16-ц
Провадження № 2/346/2114/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі:

головуючого-судді-ВеселоваВ.М.

секретаря Максим`юк М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог: Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області про визнання права власності на майно та встановлення факту належності правовстановлюючих документів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 02 травня 2015 року помер її батько ОСОБА_3, в управління спадковим майном після її смерті вступила позивачка згідно заповіту. З метою оформлення спадщини позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову, оскільки втрачено правовстановлюючі документи та допущена помилка в правовстановлюючих документах в написанні прізвища. Просить суд встановити факт належності ОСОБА_3 правовстановлюючих документів, а саме: свідоцтва про право власності та Державного акта на право приватної власності на землю та визнати за нею право власності на житловий будинок загальною площею 237,5 кв.м., житловою - 159,4 кв.м., літню кухню (літ. Д), сарай (літери Б), сарай (літери В), навіс (літер Г) та криницю що знаходяться за адресою: с. Марківка, вул. Степана Бандери, 1, Коломийського району, Івано-Франківської області; земельну ділянку ддя будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель |і споруд, яка знаходиться в с. Марківка, Коломийського району площею 0,2395 га, кадастровий номер :01:001:0200; земельну ділянку для ведення підсобного сільського господарства, яка знаходиться в с. Марківка, Коломийського району площею 0,6000 га, кадастровий номер :01:001:0201. В судове засідання від позивачки надійшло письмове клопотання, в якому вона позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити в повному обсязі, справу просить слухати у її відсутність.

Відповідачка подала до суду заяву, в якій вказала, що не претендує на обовязкову частку в спадщині, позовні вимоги підтримала та не заперечила проти їх задоволення.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився без поважної причини, про день,час та місце слухання справи був належним чином повідомлений.

Суд, беручи до уваги письмові пояснення та клопотання позивачки , письмове клопотання відповідачка, розглянувши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

02 травня 2015 року помер ОСОБА_3, про що 05 травня 2015 зроблено відповідний актовий запис за № 9 (а.с.9).

За життя померлий залишив заповіт, яким все своє майно заповів ОСОБА_1 (а.с. 13). Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина по вищезазначеному заповіту на житловий будинок, господарські будівлі і споруди цо знаходяться в с. Марківка, вул. Бандери, 1, Івано-Франківської області. Зазначений будинок загальною площею 237,5 кв.м., житловою - 159,4 кв.м., що підтверджується технічним паспортом (а.с.14-17).

Крім того, померлому належали земельні ділянки площею 0,2395 га для будівництва і обслуговування житлового будинку , господарських будівель та споруд, площею 0,6000 га для ведення підсобного сільського господарства, що знаходяться в с.Марківка, Коломийського району, Івано-Франківської області, які належали померлому на підставі Державного акта від 30 травня 1994 року ІФ- 07-24-2-000032. Наведене підтверджується витягами з Державного земельного кадастру про земельні ділянки від 13 жовтня 2016 року (а.с. 28-33).

З метою оформлення спадщини позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову оскільки є допущена помилка в правовстановлюючих документах в написанні прізвища спадкодавця, крім того втрачено свідоцтво про право власності на житловий будинок та рекомендовано звернутися до суду.

В ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» зазначено, що право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Зазначена вимога закону дотримана, так як згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельні ділянки від 13 жовтня 2016 року зазначено, що за ОСОБА_3 зареєстрована земельна ділянка площею 0,2395 га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд.

Частиною 3 ст. 375 ЦК України передбачено, що право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних та інших норм і правил.

Згідно звіту виготовленого СПД ОСОБА_4 про проведення обстеження та визначення технічного стану будівельних конструкцій та інженерних мереж на відповідність державним стандартам, будівельним нормам і правилам, нормативним актам з пожежної безпеки, санітарному законодавству, спорудженого господарським способом житлового будинку та господарських споруд по вул. С. Бандери, 1 в с. Марківка, Коломийського району, Івано- Франківської області:

- технічний стан, будівельних конструкцій обстежуваних будівель обєкта задовільний, без наявних ушкоджень, тріщин і відшарувань, відповідає вимогам надійності та безпечної їх експлуатації;

-будівельно-монтажні роботи виконані з дотриманням вимог державних стандартів, будівельних норм і правил;

-обєкт розміщений на земельній ділянці з дотриманням регламентованих відстаней по пожежній та санітарній безпеці;

-обстежувані будівлі обєкта забезпечені інженерними мережами та комунікаціями, необхідними для життєдіяльності, придатні для експлуатації їх за призначенням.

Тобто реконструйований житловий будинок (літ. «А») загальною площею - 237,50 кв.м., житловою площею - 159,40 кв.м., допоміжною площею - 78,10 кв.м. та господарські будівлі: літня кухня (літера Д) - 23,60 кв.м., сарай (літера Б)- 26,10 кв.м., сарай (літера В)- 33,60.кв.м. та навіс (літера Г)- 18,10 кв.м. по вул. Бандери, 1 в с. Марківка, Коломийського району, Івано-Франківської області споруджені господарським способом рекомендуються для визнання на них права власності.

В серпні 2016 року позивачка, як спадкоємець, звернулася в управління ДАБІ в Івано-Франківській області із заявою про прийняття в експлуатацію житлового будинку. Згідно листа управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області від 22 серпня 2016 року зазначено що, у випадку визнання права власності на самочинно збудований обєкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з визначеним законом порядку за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації.

За таких підстав, коли встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по :вул. Бандери, 1 в с. Марківка відповідає всім діючим державним будівельним нормам, правилам і стандартам України, то вимога про визнання за позивачкою права власності на житловий будинок та господарські будівлі є обґрунтованою.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України право приватної власності є непорушним і ніхто не може протиправно бути обмеженим в реалізації свого права власності.

Стаття 376 ЦК України передбачено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд моєже визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Стаття 16 ЦПК України не забороняє обєднувати вимоги позовного, наказного та окремого проваджень в одній заяві у випадку коли має місце спір про право. При таких обставинах всі вимоги розглядаються в позовному провадженні, де й розглядається заява окремого провадження з відповідним її вирішенням в резолютивній частині рішення. У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд може встановити факти приналежності правовстановлюючих документів особі в звязку з розбіжністю в записах.

Позивачка не взмозі встановити факт приналежності ОСОБА_3 втраченого свідоцтва про право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди та втраченого Державного акта на право приватної власності на землю, через те, що в у свідоцтві про смерть значиться, що помер «Петрюк Микола Миколайович», а у виписці з інвентаризаційних матеріалів зазначено, що свідоцтво про право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди видане на «Петрука Миколу Миколайовича» та у витягах з Державного земельного кадастру про земельні ділянки зазначено, що Державний акт на право приватної власності на землю зареєстрований за «Петруком Миколою Миколайовичем». Суд приходить до висновку,що при оформленні вищезазначених документів була допущена помилка в написанні прізвища померлого. Факт приналежності ОСОБА_5 свідоцтва про право власності виданого виконкомом Коломийської районної Ради 24 грудня 1989 року на підставі рішення № 238 від 13 грудня 1989 року та Державного акту на право приватної власності на землю від 30 травня 1994 року серія 1Ф 07-24-2/000032 підтверджується долученими до позовної заяви доказами та перевіреними в судовому засіданні матеріалами справи.

Оскільки померлому ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право власності від 24 грудня 1989 року на підставі рішення № 238 від 13 грудня 1989 року та Державний акт на право приватної власності на землю від 30 травня 1994 року серія ГФ 07-24-2/000032, які були втрачені,то позивачка подала оголошення в газету, де надруковано повідомлення, про те, щоб вважати недійсним втрачене свідоцтво про право власності від 24 грудня 1989 року на підставі рішення № 238 від 13 грудня 1989 року та Державний акт на право приватної власності на землю від 30 травня 1994 року серія ІФ 07-24-2/000032 видані на прізвище ОСОБА_3 (а.с. 40-41).

Згідно ч.1 ст.126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку посвідчується Державним актом.

У відповідності до статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Виходячи з вимог Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)», вимоги особи, яка самочинно збудувала нерухоме майно підлягають розгляду судами на загальних підставах.

Статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що однією з підстав для реєстрації права власності на недобудовану нерухомість є рішення суду, що набрало законної сили.

Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші майнові права на нерухоме майно, обмеження цих прав, їх виникнення. Перехід і припинення права власності підлягають державній реєстрації.

Згідно із ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч.1 п.11 ст.346 ЦК України право власності припиняється в разі смерті. Відповідно до вимог ст.ст.346,347 ЦК України особа може відмовитись від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Відповідачка, яка є дружиною померлого та мамою позивачки, з позовними вимогами згідна, про що надала до суду відповідне письмове клопотання, просить справу слухати у її відсутність. Позивачка, після смерті батька прийняла фактично все майно, утримує його, сплачує комунальні та інші платежі.

Згідно висновку про вартість майна від 01 листопада 2016 року зазначено, що оціночна вартість майна становить 190 714 грн (а.с. 36).

Згідно витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 25 жовтня 2016 року зазначено, що нормативно-грошова оцінка земельних ділянок площею 0,2395 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд становить 133 138 грн., площею 0, 6000 га для ведення підсобного сільського господарства становить 9 469 грн. Загальна вартість 142 607 грн.(а.с. 34-35).

За таких обставин, суд приходить до висновку про підставність позовних вимог та їх задоволення.

На підставі ст.ст. 256, 328, 346,347, 392, 1222,1268 ЦК України,ст.126 ЗК України, ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та керуючись ст.ст.197 ч.2, 213-215,256-259 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_3 свідоцтва про право власності виданого виконкомом Коломийської районної Ради 24 грудня 1989 року на підставі рішення № 238 від 13 грудня 1989 року на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: с. Марківка, вул. Степана Бандери, І, Коломийського району, Івано-Франківської області та Державного акта на право приватної власності на землю виданого ЗО травня 1994 року серія ІФ 07-24-2/000032 на підставі рішення Марківської сільської ради від 26 грудня 1993 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на:

-житловий будинок загальною площею 237,5 кв.м., житловою - 159,4 кв.м., літню кухню (літ. Д), сарай (літери Б), сарай (літери В), навіс (літер Г) та криницю що знаходяться за адресою: с. Марківка, вул. Степана Бандери, 1, Коломийського району, Івано-Франківської області;

-земельну ділянку ддя будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель |і споруд, яка знаходиться в с. Марківка, Коломийського району площею 0,2395 га, кадастровий номер :01:001:0200;

-земельну ділянку для ведення підсобного сільського господарства, яка знаходиться в с. Марківка, Коломийського району площею 0,6000 га, кадастровий номер :01:001:0201;

Рішення набирає законної сили після закінчення встановленого строку апеляційного оскарження.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення , або отримання його копії.

Суддя Веселов В. М.