Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/1472/16-ц
Провадження № 2/321/590/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2016 року смт. Михайлівка

Михайлівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Олійника М.Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Засько О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку №168-а по вул. Пушкіна в смт. Михайлівка Михайлівського району Запорізької області. Відповідач ОСОБА_2, колишній чоловік позивача, у вказаному будинку був зареєстрований з 22 жовтня 1992 року, але на протязі більш 8 років не проживав в ньому, проте знятися з реєстрації з попереднього місця проживання відмовляється. Враховуючи викладене, позивач просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування її житлом на підставі ст.ст. 71, 72 Житлового кодексу.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 ті її представник ОСОБА_3 не зявилася, але від неї надійшла заява з клопотанням про розгляд справи без її участі, просить задовольнити позовні вимоги, не заперечує проти винесення заочного рішення.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2К не зявився, про розгляд справи належним чином повідомлений за зареєстрованим місцем проживання, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до вимог ст.ст. 224, 225 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача про слухання справи за її відсутності та не явки відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа може звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Так, ОСОБА_1 є власником житлового будинку № 168-а по вул. Пушкіна в смт. Михайлівка Михайлівського району Запорізької області на підставі Договору купівлі - продажу від 07 липня 1988 року.

У вказаному будинку був зареєстрований відповідач ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією домової книги.

Згідно акту від 01 листопада 2016 року № 1309, виданого депутатом Михайлівської селищної ради, Михайлівського району Запорізької області, встановлено, що з моменту розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який був розірваний на підставі рішення Михайлівського районного суду Запорізької області 03 листопада 2008 року, ОСОБА_2 зібрав свої речі, покинув вищевказаний будинок та більше в ньому не проживав. Зі слів власниці житлового будинку, ОСОБА_2 витрати по сплаті комунальних послуг не несе. На даний час його місце перебування не відоме.

Відповідно до рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 03 листопада 2008 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

Отже, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_2, дійсно тривалий час, а саме: на протязі більш 8 років, безперервно не проживає у житловому будинку № 168-а, що знаходиться по вул. Пушкіна в смт.Михайлівка, Михайлівського району Запорізької області. Стаття 47 Конституції України та ст. 9 ЖК України передбачають, що кожен має право на житло і ніхто не може бути обмежений у праві користування інакше ніж з підстав і в порядку, визначених законом.

Право на повагу до житла гарантує і ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до ст.10 ЦПК України розгляд і вирішення справ в порядку цивільного судочинства здійснюється на засадах змагальності та свободи сторін у наданні доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ст.317 ЦК України право власності являє собою право на володіння, користування та розпорядження майном, причому, відповідно до Конституції України та ст.387 ЦК України, захист права власності забезпечується державою.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Згідно ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що є всі підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, оскільки в ході судового розгляду було достовірно встановлено, що в спірному житлі ОСОБА_2 не проживає на протязі більш 8 років, тобто він був відсутній у спірному жилому приміщенні понад рік, причиною не проживання стало те, що шлюб між позивачем ОСОБА_1 та ним було розірвано. Таким чином, відсутні підстави для залишення за ОСОБА_2 права користування житлом позивача, і відповідно позовні вимоги підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 131, 208-209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим будинком № 168-а, по вул. Пушкіна в смт.Михайлівка, Михайлівського району Запорізької області.

Заочне рішення може бути переглянуте Михайлівським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Михайлівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_4