Справа № 296/3214/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

"06" грудня 2016 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Галасюк Р.А.

за участю: секретаря судового засідання Могилевець В.С.

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики ,-

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики 26070,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 03.03.2016 року під розписку надав у позику відповідачу кошти в розмірі 1000,00 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 26070,00 грн. відповідно до вказаної розписки відповідач зобовязується повернути кошти до 18.03.2016 року. Однак, борг ОСОБА_2 не повернула, чим порушила взяті на себе в розписці зобовязання.

Тому, позивач змушений був звернутись до суду та просить стягнути з відповідача 26070,00 грн. боргу.

Позивач 06.12.2016 року подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Наполягає на заочному розгляді справи.

Відповідач в судове засідання не зявилась. Про час та місце розгляд справи була повідомлена належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Враховуючи, що має місце повторна неявка відповідача в судове засідання, при цьому доказів поважності неявки надано не було, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача, що відповідає вимогам ст. 224 та ч. 2 ст. 158 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

На підставі ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів.

Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В судовому засіданні встановлено, що 03.03.2016 року ОСОБА_2 написала розписку, відповідно до якої зобовязалась 18.03.2016 року в 10-00 год. Повернути ОСОБА_1 1000,00 доларів США (а.с. 7).

Отже, матеріалами справи, зокрема, розпискою від 03.03.2016 року, підтверджується, що відповідач дійсно отримала у позивача грошові кошти в сумі 1000,00 доларів США та на даний час борг не повернула, в судове засідання не зявилась, заперечень щодо позовних вимог не надала.

Таким чином, пред'явлена позикодавцем боргова розписка є борговим документом, відноситься до боргових зобовязань, яка підтверджує укладення між сторонами договору позики, оскільки містить вказані позивачем обставини (в ній відповідач (позичальник) власноручно зазначила про одержання в борг грошей, їх суму та час повернення).

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк в та в порядку, що встановлений договором.

За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У правовому висновку про застосування ст.ст.1046, 1047 ЦК України, який міститься в постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі №6-79цс14, який згідно ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх судів України, вказано, що за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача боргу підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст. 88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст.10, 11, 88, ч.4 ст.169, 209, 212, 214-215, ЦПК України, ст.ст.526, 553, 554, 625, 1046-1053 ЦК України, -

В И Р І Ш И В

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ід.номер НОМЕР_1) 26070,00 грн. боргу за договором позики.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 551,20 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Корольовським районним судом м. Житомира за письмовою заявою, яка може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання ним копії рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при оголошенні рішення суду, протягом того ж строку з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Р. А. Галасюк