Провадження № 2/263/3071/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2016 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: судді Ікорської Є.С. при секретарі Турчиній Н.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що 21.10.2015 року між ним та відповідачем був укладений договір позики на суму 24 000,00 гривень, що еквівалентно станом на 21.10.2015 року 1044 доларів США, з умовами повернення до 21.10.2016 року, проте у зазначений строк суму позики не повернув. У звязку з чим, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу у розмірі 24 000,00 грн. та судовий збір 551,20 грн.

Представник позивача надала заяву, у якій позов підтримала, просила суд розглянути справу у її відсутність.

Відповідач надав заяву, у якій позов визнав, просив суд розглянути справу у його відсутності.

Вивчивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з нотаріально посвідченої розписки, укладеної 21.10.2015 року, ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 24 000,00грн., що еквівалентно станом на 21.10.2015р. сумі 1 044,00 доларів США, про що свідчить підпис останнього.

Відповідно до умов укладеної розписки, остаточний розрахунок щодо повернення суми позики має бути здійснено не пізніше 21.10.2016 року.

Не зважаючи на укладений договір, в обумовлений в договорі термін відповідач грошові кошти позивачу не передав.

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно з ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Таким чином, суд вважає правомірними вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь суми заборгованості за розпискою.

Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Зважаючи на те, що підстав, передбачених законом, для звільнення від судових витрат не вбачається, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачені ним судові витрати в сумі 551,20 грн.

Керуючись ст. 625,1049-1050 ЦК України, ст.ст.10, 11, 59, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за розпискою від 21.10.2015 року у розмірі 24 000,00 грн. та судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участі у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Є.С.Ікорська