Справа № 643/6322/16-ц
Провадження № 2/643/4221/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2016 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Погасій О.Ф., за участю секретаря - Бровкіної М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину квартири, -

В С Т А Н О В И В:

До суду 27 травня 2016 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 14.02.1998 року по 27.09.2006 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. В період перебування у шлюбі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було придбано спільне майно, зокрема, однокімнатна квартира АДРЕСА_2 (на даний час пр. Ювілейний) в м. Харкові, загальною площею 32,3 кв.м. Право власності на зазначену квартиру було зареєстровано 01.08.2006 року в Реєстрі прав власності на нерухоме майно на підставі договору купівлі-продажу від 20.07.2006 року наступним чином: ОСОБА_3 - 1/2 частина зазначеної квартири; ОСОБА_2 1/2 частина зазначеної квартири. Позов про розподіл майна до цього часу не заявлявся, шлюбний договір та договір про розподіл майна подружжя між позивачем та відповідачем не укладались. Позивач стверджує, що вищезазначена квартира була придбана за його особисті кошти, оскільки придбана за кошти, виручені від продажу 20.07.2006 року трикімнатної квартири № 383 по Салтівському шосе, 145 в м. Харкові, що належала позивачу на праві особистої приватної власності на підставі договору дарування від 20.12.2003 року. Оскільки за договором купівлі-продажу однокімнатної квартири одним з покупців квартири є неповнолітня дочка позивача, від імені якої діяла відповідач, і при цьому позивач надав свою згоду на придбання його дочкою 1/2 частини однокімнатної квартири, позивач вважає, що йому на праві особистої приватної власності може належати не вся квартира, а лише 1/2 частина.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, посилаючись на те, що квартира АДРЕСА_3 була придбана за його власні кошти та він просить визнати за ним право власності на 1/2 частину вищезазначеної квартири, яка зареєстрована на праві власності за відповідачем на підставі договору купівлі-продажу, при цьому зазначив, що договір купівлі-продажу цієї квартири він не оспорює, а також не оспорює права власності дитини на 1/2 частину квартири.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності (а.с.29), проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі, посилаючись на те, що спірна квартира була придбана сторонами за спільні кошти.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала у повному обсязі, посилаючись на те, що спірна квартира була придбана нею та позивачем за спільні кошти, при цьому зазначила, що при вирішенні питання про розірвання шлюбу між нею та позивачем, ними було вирішено питання про розподіл спільного майна та накопичених коштів, та спірна квартира була придбана нею після отримання накопичених разом з позивачем коштів в порядку поділу.

Суд, заслухавши пояснення сторін, та дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.02.1998 року по 27.09.2006 року (а.с.5,6).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За договором дарування квартири від 20.12.2003 року, укладеним між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, позивач набув право власності на квартиру № 383 по Салтівському шосе, 145 в м. Харкові (а.с.8-10).

Згідно договору купівлі-продажу квартири від 20.07.2006 року ОСОБА_1 продав належну йому квартиру № 383 по Салтівському шосе, 145 в м. Харкові (а.с.11-13).

В період шлюбу ОСОБА_6 та ОСОБА_2, 20.07.2006 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_2, яка діяла особисто та як законний представник малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4, відповідно до якого ОСОБА_2 та її малолітня дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в інтересах якої діяла ОСОБА_2, набули право власності на вищезазначену квартиру в рівних частках кожному (а.с.13-15).

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», право приватної власності на квартиру АДРЕСА_4 зареєстровано за ОСОБА_3 та ОСОБА_2, по 1/2 частини за кожною (а.с.16).

Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач просить визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4, що зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 20.07.2006 року, при цьому позивач не оспорює дійсність вищезазначеного договору купівлі-продажу квартири та не є стороною цього договору.

Крім того, ні в судовому засіданні, ні наданими по справі доказами позивач не довів, що квартира АДРЕСА_4 придбана за його власні кошти.

Таким чином, підстави для визнання за позивачем права власності на 1/2 частини спірної квартири з зазначених ним посилань, відсутні.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_5, відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ф. Погасій