Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Гримич М.К.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів; за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_5, про стягнення аліментів, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 20 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до свого батька - ОСОБА_4 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів.

У грудні 2014 року ОСОБА_4звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_5, про стягнення аліментів.

У листопаді 2015 року третя особа - ОСОБА_5 (дружина ОСОБА_4.) звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 (спільна дитина ОСОБА_4 та ОСОБА_5.).

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03 листопада 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 20 квітня 2016 року, у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини відмовлено з підстав, передбачених п. 3 ч. 2 ст. 122 ЦПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 20 квітня 2016 року та постановити нову ухвалу, якою об'єднати в одне провадження справи за вказаними позовами, посилаючись на порушенням судами норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК України) від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарг та вивчивши обставини справи, вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суди першої та апеляційної інстанцій, виходили з того, що у провадженні Ровеньківського міського суду Луганської області є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Проте з такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій у повній мірі погодитися не можна.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах касаційної скарги.

У ч. 2 ст. 122 ЦПК України наведено вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя відмовляє у відкритті провадження у справі і вказаний перелік розширювальному тлумаченню не підлягає.

За правилами п. 3 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

ОСОБА_5, звертаючись із позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 (донька ОСОБА_4 і сестра ОСОБА_3.), вказувала про те, що у 2013 році Ровеньківським міським судом Луганської областібуло відкрито провадження у справі за її позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про стягнення аліментів, однак у справі рішення не ухвалювалось, оскільки суд не здійснює правосуддя у зв'язку з проведенням антитерористичної операції на території Луганської області. Враховуючи те, що її інтереси та інтереси її неповнолітньої доньки не захищено, ОСОБА_5 повторно звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання доньки та просила об'єднати її позовну заяву в одне провадження зі справою за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_5, про стягнення аліментів.

Разом з цим, розпорядженням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 вересня 2014 року за № 2710/38-14 «Про визначення територіальної підсудності справ» Біловодському районному суду Луганської області визначено територіальну підсудність справ, що належали до Ровеньківського міського суду Луганської області. Таким чином, визначено, що Ровеньківський міський суд Луганської області судочинство не здійснює.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Таким чином, суд першої інстанції перед вирішенням питання про відкриття чи відмову у відкритті провадження у справі, зобов'язаний був з'ясувати чи є у провадженні іншого суду справи із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав (п. 3 ч. 2 ст. 122 ЦПК України).

Отже, приймаючи до уваги вищевикладене, висновок суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі є передчасним та необґрунтованим.

Відповідно до ст. 342 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої або апеляційної інстанції, якщо було порушено порядок, встановлений для його вирішення.

За таких обставин, оскільки суд першої інстанції допустив порушення чинного цивільного процесуального законодавства, а суд апеляційної інстанції допущені недоліки не виправив, тому і ухвала суду першої інстанції, і ухвала апеляційного суду підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 336, 342, 343, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 20 квітня 2016 року скасувати, питання про відкриття провадження у справі передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

М.К.Гримич

О.В.Умнова

І.М. Фаловська