Номер провадження: 22-ц/785/4694/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді Кравця Ю.І.,

суддів: Комлевої О.С, ОСОБА_2,

з участю секретаря судового засідання - Ліснік Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одеса цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_3» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 18.06.2012 року,

встановила:

20.05.2011 року ПАТ «Перший Український ОСОБА_3» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 5784866 від 25.10.2007 року в загальному розмірі 66 092,68 дол. США, мотивуючи це тим, що у відповідності до умов зазначеного кредитного договору, банк зобовязався надати відповідачу ОСОБА_4 кредит у розмірі 250 000,00 доларів США а відповідач зобовязався використати кредит за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути банку кредит частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені Кредитним договором. Банк взяті на себе зобовязання виконав в повному обсязі, в свою чергу ОСОБА_4 взяті на себе зобовязання не виконала, не здійснила повної сплати основного зобовязання по кредиту та відповідну платню за користування кредитними коштами, у звязку з чим з 04.05.2008 року у неї виникла прострочена заборгованість перед банком за основною сумою кредиту в повному обсязі, яка станом на 26.04.2011 року складає 66 092,68 доларів США, та еквівалент 19 324,53 доларів США., яка підлягає сплаті в гривнях за курсом НБУ на день платежу.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 18.06.2012 року позовні вимоги ПАТ «Перший Український ОСОБА_3» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Перший Український ОСОБА_3» заборгованість за кредитним договором № 5784866 від 25.10.2007 року в загальному розмірі 66 092,68 дол. США, еквівалент 19 324,53 дол. США, що підлягає сплаті в гривні за курсом НБУ станом на день платежу, з яких: заборгованість за основною сумою кредиту в розмірі 47 045,25 дол. США; заборгованість за процентами за користування кредитом, нарахованими станом на 26.04.2011 року в розмірі 19 047,43 дол. США; пеня, нарахована за порушення строків повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, станом на 26.04.2011 року в розмірі 6 969,14 дол. США; штраф за порушення п.п. 4.3.3., 4.3.5. Кредитного договору в розмірі еквіваленту 2 500,00 дол. США; три проценти річних в розмірі, еквівалент 7 687,77 дол. США, що підлягає сплаті в гривнях за курсом НБУ на день платежу.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач ОСОБА_4подала апеляційну скаргу, в якій з посиланням на неповне зясування судом обставин справи, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволені позовних вимог ПАТ «Перший Український ОСОБА_3» відмовити у повному обсязі.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не повідомив її про день та час розгляду справи, чим позбавив процесуального права надати докази. Також ОСОБА_4зазначає, що районним судом не було враховано, що 24.10.2008 року між сторонами була укладена додаткова угода до спірного кредитного договору, якою були змінені його умови та в порушенні умов зміненого кредитного договору, позивачем не було надано у встановлені строки кредитні кошти, у звязку з чим договір вважається розірваним, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Крім того вказує, що у наданому позивачем розрахунку заборгованості процентна ставка вказана як 18% річних, тоді як згідно кредитного договору процентна ставка становить 11,90% річних та у наданих позивачем виписках різняться суми нарахованих процентів за користування кредитом. Крім того вказала, що строк позовної давності сплив.

Сторони в судове засідання не зявились. Про час та місце розгляду справи в апеляційному суді повідомлялись належним чином.

Представник позивач подав письмові заперечення на апеляційну скаргу та неодноразово заявляв клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи не перешкоджає розглядові справи.

Справа розглянута судом на підставі ч. 2 ст. 197 та ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін впливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4)порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із Законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Зазначеним вимогам судове рішення районного суду не відповідає.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив з того що заборгованість за кредитом підлягає стягненню за кредитним договором.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна виходячи з наступного.

Як в прохальній частині позову та у резолютивній частині рішення вказано що стягненню підлягає в загальному розмірі 66 092,68 дол. США, еквівалент 19 324,53 дол. США, що підлягає сплаті в гривні за курсом НБУ станом на день платежу. Крім того у порушення ст. 192 та ст. 533 ЦК України сума пені визначено у доларах США. Колегія суддів зауважує, що суд апеляційної інстанції немає повноважень уточнювати позовні вимоги.

Колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції ухвалюючи рішення після перегляду заочного рішення, порушив норми процесуального права, а саме неналежним чином сповістив відповідача про час та місце розгляду справи, що позбавило останнього права на судових захист (подавати докази додаткову угоду №1 до кредитного договору та заяву про застосування строку позовної давності). Так матеріали справи не містять підтвердження щодо надіслання судових повісток відповідачеві та і представнику на адресу за місцем їх проживання.

Твердження позивача, в запереченням на апеляційну скаргу, що лист-довідка що містить на аркуші справи 59 про те, що листа повернуто з причин закінчення терміну зберігання, є належним сповіщенням на думку колегію суддів є необґрунтованим.

Отже рішення суду першої інстанції постановлено з порушення вимог цивільного судочинства, ухвалене на основі не повно з`ясованих обставин, а тому підлягає скасуванню.

Ухвалюючи власне рішення колегія суддів виходить з наступного.

25.10.2007 року між Закритим акціонерним товариством «Перший Український ОСОБА_3 банк», правонаступником всіх прав та зобов`язань якого є Публічне акціонерне товариство «Перший Український ОСОБА_3», та ОСОБА_4 був укладений Кредитний договір № 5784866, відповідно до умов якого позивач зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 250 000,00 доларів США, а відповідач зобовязався використати кредит за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути Банку кредит частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені Кредитним договором.

24.10.2008 року між Закритим акціонерним товариством «Перший Український ОСОБА_3 банк» та ОСОБА_4 була укладена додаткова угода №1 до кредитного договору №5784866 від 25.10.2007 року, за якою були зміненні умови кредитного договору. Згідно зі ст. 1 п.1.2 Додаткової угоди було виключено з кредитного договору №5784866 п.1.5, п.2.1.1, п.2.1.2, п. 2.1.3, а. 2.1.4.

Відповідно до п.1.1 Додаткової угоди №1 від 24.10.2008 року пункт 1.1 кредитного договору було викладено в наступній редакції: «1.1 ОСОБА_3 зобовязується надати Позичальнику кредит у розмірі 47079,10 (сорок сім тисяч сімдесят девять доларів США 10 центів) на умовах цього Договору, а позичальник зобовязується сплатити проценти за користуванням кредитом та повернути кредит Банку в порядку, та у строки, обумовлені п. 1.2. цього Договору».

Згідно умов кредитного договору №5784866, а саме п.2.2 ОСОБА_3 зобовязується надати кредит в строк не пізніше 10 (десяти) календарних днів з дати підписання цього договору, тобто не пізніше 03.11.2008 року.

Таким чином предметом доказування при вирішенні даного спору є виконання/невиконання сторонами умов договору № 5784866 від 25.10.2007 року з урахуванням Додаткової угоди №1 від 24.10.2008 року.

Так, матеріали справи не містять доказів виконання позивачем умов кредитного договору, а саме надання відповідачеві 47079,10 (сорок сім тисяч сімдесят девять доларів США 10 центів) кредиту.

Посилання позивача у своїх запереченнях на апеляційну скаргу, на заяву про видачу готівки №11 від 25.10.2007 року, як на доказ виконання своїх зобовязань, є неналежним доказом, оскільки як вже було вказано банк зобовязувався надати 47079,10 (сорок сім тисяч сімдесят девять доларів США 10 центів) після 24.10.2008 року, а заява написана від 25.10.2007 року та на суму 250000 доларів США.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, тобто належним виконанням зобовязання з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування ним у строки, в розмірі та валюті, як це було визначено кредитною угодою.

З врахуванням наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що позов безпідставний, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 309 313, 317 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила :

Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 18.06.2012 року скасувати і ухвалити нове.

У задоволені позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_3» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржене у касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Ю.І.Кравець

Судді: О.С.Комлева

ОСОБА_2