РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2016 року Справа №293/1204/13-ц

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі :

головуючого судді Васильчука С.Ф.;

при секретарі Тишкевич К.Б.;

з участю представника позивача ОСОБА_1;

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника відповідачів ОСОБА_4,

розглянувши цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_5 ОСОБА_6» до ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 24.04.2007 р. та зустрічні позови ОСОБА_2 про визнання кредитного договору та договору поруки недійсними, ОСОБА_7 про визнання недійсним кредитного договору, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про визнання договору поруки недійсними,-

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом в якому вказав про те , що 24.04.2007 р. між ним та ОСОБА_7 було укладено кредитний договір №Z 012/110/313 відповідно до якого він надав кредит ОСОБА_7 в сумі сто тисяч доларів США терміном до 23.04.2012 р. , з сплатою 13 відсотків річних для споживчої мети.

З метою зменшення фінансового навантаження на позичальника, між банком та ОСОБА_7 було укладено 4 додаткові угоди.

ОСОБА_6 повністю виконав свої обовязки та надав вищевказаний валютний кредит.

ОСОБА_7 належним чином умови договору не виконав, чим допустив заборгованість по ньому.

Станом на 13.05.2013р. загальна сума заборгованості ОСОБА_7 перед банком, з врахуванням заборгованості по тілу кредиту, відсоткам, пені за несвоєчасне погашення кредиту та пені за несвоєчасне сплачення відсотків становила 504 тис. 156 грн. 17 коп.

З метою забезпечення виконання умов кредитного договору між банком та ОСОБА_2, ОСОБА_3, та ОСОБА_8 було укладено договори поруки 24.04.2007 р., 27.04.2009 р. та 28.05 2010 р. згідно з якими поручителі взяли на себе обовязок відповідати перед банком на всю суму заборгованості по кредитному договору.

Після укладення договорів поруки, позичальник також продовжив порушувати умови договору кредиту, у звязку з чим позичальнику та вищезазначеним поручителям направлено вимоги про виконання вимог кредитного договору, однак, заборгованість по кредитному договору погашена не була.

Вищезазначені обставини, з метою захисту своїх прав, змусили позивача звернутися до суду з зазначеним позовом.

Відповідач ОСОБА_7 подав до суду зустрічну позовну заяву про визнання кредитного договору недійсним / а.с.138 , т.1/. У звязку з смертю ОСОБА_7 під час розгляду справи по суті, провадження по вказаній заяві було закрите / а.с. 95 . т. 2/.

Позивач подав до суду заяву про зміну позовних вимог, у звязку з смертю ОСОБА_7 про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2, дружини померлого, в межах

спадкового майна, та інших відповідачів суми заборгованості по кредитному договору.

Ухвалою суду заява прийнята / а.с.195 , 198/.

ОСОБА_2 також подала заяву про визнання недійсним договору поруки та самого кредитного договору / ак.с.121/.

ОСОБА_3 та ОСОБА_8 подали заяви до суду про визнання договорів поруки недійсними / а.с. 150, 170/.

Ухвалами суду, вказані зустрічні позови прийняті.

Під час судового розгляду, у звязку його тривалістю, що повязане з смертю ОСОБА_7 та певною складністю справи, позивач неодноразово подавав до суду заяви про збільшення позовних вимог, у звязку з нарахуванням штрафних санкцій по договору кредиту, остання заява від 06.07.2015 р. /а.с.74, т. 2/ відповідно до якої позивач збільшив позовні вимоги та просив стягнути з ОСОБА_7, ОСОБА_3, та ОСОБА_2, заборгованість остаточно в сумі 73.751. 89 доларів США, а також судові витрати.

Під час проведення судового засідання в режимі відео конференції, представник позивача подані до суду заяви підтримав, з обставин наведених в них. Заперечив проти задоволення зустрічних позовів з тих обставин, що термін виконання обовязку іпотеки спливає через 6 місяців після закінчення дії основного договору, в забезпечення якого і було укладено договори іпотеки.

Вважає, що до подання позову до суду вказаний термін не сплив. Те, що в зустрічних позовах зазначено про те, що позичальник не виконав умови Закону України «Про захист прав споживачів» є надуманим. Сторони цих договорів були ознайомлені з їх змістом, погодилися з їх умовами, про що свідчить їх підпис на договорах.

Відповідачі заперечили проти задоволення основного позову та просили суд задовольнити їх зустрічні позови з обставин, наведених в них.

Відповідач ОСОБА_8 до суду не зявилася, надіславши заяву з проханням слухати справу у її відсутність, підтримала свій зустрічний позов, а позов позивача не визнала.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання про те, що позов ПАТ «ОСОБА_5 ОСОБА_6» підлягає частковому задоволенню, а зустрічні позови задоволенню не підлягають з наступних підстав:

-правовідносини регулюються ст., ст. 258, 526, 530, 533,554, 611,625, 1050, 1054, 559 ЦК України та умовами кредитного договору , договорами поруки;

-суд виходить з того, що любий договір, підписаний сторонами, є наслідком повного прийняття його умов;

-в судовому засіданні встановлено те, що 24.04.2007 р. між позивачем та ОСОБА_7 укладено кредитний договір №Z 012/110/313 відповідно до якого позивач надав кредит ОСОБА_7 в сумі сто тисяч доларів США терміном до 23.04.2012 р. , з сплатою 13 відсотків річних для споживчої мети.

З метою зменшення фінансового навантаження на позичальника, між банком та ОСОБА_7 укладено 4 додаткові угоди.

ОСОБА_6 повністю виконав свої обовязки та надав вищевказаний валютний кредит.

ОСОБА_7 належним чином умови договору не виконав, чим допустив заборгованість по ньому.

Станом на 13.05.2013р. загальна сума заборгованості ОСОБА_7 перед банком, з врахуванням заборгованості по тілу кредиту, відсоткам, пені за несвоєчасне погашення кредиту та пені за несвоєчасне сплачення відсотків становила 504 тис. 156 грн. 17 коп.

З метою забезпечення виконання умов кредитного договору між банком та ОСОБА_2, ОСОБА_3, та ОСОБА_8 укладено договори поруки 24 .04.2007 р., 27.04.2009 р. та 28.05.2010 р. згідно з якими поручителі взяли на себе обовязок відповідати перед банком на всю суму заборгованості по кредитному договору.

Після укладення договорів поруки, позичальник також продовжив порушувати умови

договору кредиту, у звязку з чим позичальнику та вищезазначеним поручителям направлено вимоги про виконання вимог кредитного договору, однак, заборгованість по кредитному договору погашена не була, чим порушено право позивача;

-посилання відповідачів-поручителів, та їхнього представника на те, що сплив шестимісячний термін предявлення банком позову до них не є обґрунтованим з тих підстав, що відповідно до ст. 559 ч.4 ЦК України порука припиняється з моменту закінчення строку дії основного договору.

Відповідно до п. 6 договорів поруки, його дія припиняється з моменту повного виконання основного договору кредиту, або повного виконання обовязків поручителя / а.с.63/.

На момент винесення рішення судом ні кредитний договір, ні договір поруки в повному обсязі не виконано;

-посилання відповідачів на те, що кредитний договір та договори поруки не відповідають вимогам Закону України «Про захист прав споживачів» є також не обґрунтованим.

Виходячи з ситуації, яка склалася в державі України, враховуючи рівність прав сторін договору та те, що кожна сторона, при укладенні договору та його підписанні бере на себе певні ризики, в даному випадку з приводу курсу іноземної валюти, курс її міг як піднятися, так і впасти,

суд вважає те, що як кредитний договір, так і договори поруки, з повної згоди сторін, були укладені у відповідності до вимог закону;

-щодо стягнення коштів з ОСОБА_2 як з поручителя, то суд, враховуючи рішення Черняхівського райсуду від 14 травня 2015 р. / а.с.64/, яке має преюдиційну силу, не знаходить підстав для стягнення певних коштів з зазначеної особи, як поручителя;

- в заяві про уточнення позовних вимог /а.с.194 т.2/ позивач просив стягнути кошти з ОСОБА_2 «в межах вартості майна, одержаного в спадщину».

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України, судом було неодноразово наголошено та розяснено сторонам про те, що вони повинні надати докази суду на підтвердження, чи спростування певних обставин.

Суд самостійно не може визначити ту межу, про яку наголошує в своїй заяві позивач. Для цього потрібні спеціальні знання. Суд самостійно не може визначити вартість причепу, який залишився у спадщину відповідачу ОСОБА_2 після смерті її чоловіка ОСОБА_7

У звязку з вищенаведеним, суд відмовляє позивачу у задоволенні позову щодо ОСОБА_2

Крім того, суд не може стягувати кошти з особи, яка померла ОСОБА_7, так як у звязку з смертю, припиняються права та обовязки померлої особи.

Щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_8 суд знаходить позов обґрунтованим та стягує з них заявлену суму коштів в солідарному порядку та судові витрати, понесені позивачем, підтверджені фіскальними чеками та останньою заявою про збільшення позовних вимог / а.с.75 т.2/.

Арешти, накладені на майно ОСОБА_9 підлягають скасуванню, після вступу рішення в законну силу.

У звязку з задоволення позову в сумі стягнення, не відносно стягнення з певних осіб, судові витрати підлягають стягненню з осіб, на яких судом буде покладений цей обовязок в солідарному порядку на користь позивача.

На підставі вищенаведеного, ст., ст. 258, 526, 530, 533, 554, 611,625, 1050, 1054, 559 ЦК України та умов кредитного договору , договорів поруки, керуючись ст., ст. 88, 209-212 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В

Позов Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_5 ОСОБА_6» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_8 в

солідарному порядку на користь « ОСОБА_5 ОСОБА_6» 73 тис.751 доларів США, 89 центів, а судові витрати в пропорційному порядку в розмірі 1.720 грн. 50 коп. з кожного.

В останній частині позову відмовити за безпідставністю.

У задоволенні зустрічних позовів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_8 відмовити за безпідставністю.

Після вступу рішення в законну силу, арешт на причеп ОДАЗ 9370 ( 1986) червоний, номер шасі 150013, д.н. НОМЕР_1 скасувати.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Житомирської області через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

В разі неподання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після закінчення строку для її подання.

Головуючий суддя: С.Ф. Васильчук

Копія: вірно

Суддя: