АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7121/16 Справа № 202/2101/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Бєсєда Г. В. Доповідач - Свистунова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2016 року

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Свистунової О.В.

суддів Городничої В.С., Єлізаренко І.А.

за участю секретаря Гулієва М.І.о

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2016 року

по цивільній справі за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: Індустріальний відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Яковлева І.М. про встановлення факту реєстрації шлюбу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту реєстрації шлюбу.

У обґрунтування поданої заяви зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її мати - ОСОБА_4, а ІНФОРМАЦІЯ_4 померла її бабуся - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті бабусі відкрилась спадщина. Оскільки інші спадкоємці відсутні, вона має право на спадкування майна, що належало її померлій матері, бабусі та дідусю - ОСОБА_6. У передбачений законом строк вона звернулася із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, однак, нотаріусом було відмовлено у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що у свідоцтві про шлюб бабусі помилково записано її ім'я як - «ОСОБА_5», а не «ОСОБА_5». Заявник просила суд встановити факт реєстрації шлюбу Амур-Нижньодніпровським районним бюро записів актів громадянського стану м. Дніпропетровська 16 квітня 1965 року, актовий запис № 441, між ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2016 року відмовлено у задоволенні заяви.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити заяву, оскільки вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 зверталась 26 квітня 2014 року до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Яковлевій І.М. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, однак, нотаріусом було роз»яснено, що свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_2 буде видано у разі надання рішення суду, яке набрало законної сили про встановлення між померлою та ОСОБА_5, родинних стосунків, а саме те, що вона є донькою померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 гр. ОСОБА_5, а також у разі надання рішення суду, яке набрало законної сили про встановлення юридичного факту належності гр. ОСОБА_5 свідоцтва про одруження з гр. ОСОБА_6 серії НОМЕР_1, виданого Амур-Нижньодніпровським рай бюро ЗАГС м. Дніпропетровська 16 квітня 1965 року.

Таким чином, встановлення факту реєстрації шлюбу заявнику необхідно для оформлення прав на спадкове майно.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні заяви про встановлення факту, що має юридичне значення виходив з того, що відповідно до вимогп. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.10 постанови № 5 від 31.03.95р. "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суди можуть встановлювати факти реєстрації: усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану.

Виходячи із заяви та інших матеріалів справи шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 був зареєстрований в установленому законом порядку.

Як убачається зі свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1, виданого Амур-Нижньодніпровським районним бюро записів актів громадянського стану м.Дніпропетровська 16 квітня 1965 року шлюб було укладено між ОСОБА_6 та ОСОБА_8, тобто, у свідоцтві про одруження зазначено ім'я бабусі заявника ОСОБА_2 саме «ОСОБА_5», а не «ОСОБА_5».

Відповіддю долученою у суді апеляційної інстанції, яка надана Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 25.11.2016 року підтверджено, що у архіві відділу мається запис про шлюб №441 від 16.04.1965 року складений на ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Тобто, в органах реєстрації актів громадянського стану зберігся відповідний запис про шлюб.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви з тих підстав, що виходячі з положень п.4 ч.1 ст. 256 ЦПК України та роз»ясень Пленуму Верховного Суду України у п.10 постанови № 5 від 31.03.95р. "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", законні підстави для задоволення саме заяви про встановлення факту реєстрації шлюбу - відсутні.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків у рішенні суду першої інстанції, протирічать вимогам законодавства, яке регулює спірні правовідносини, матеріалам справи, зводяться до переоцінки доказів по справі.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які б могли призвести до скасування або зміни рішення суду, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Враховуючи викладене та конкретні обставини справи, судове рішення відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права і тому, колегія апеляційного суду вважає, що згідно до ст. 308 ЦПК України правових підстав для скасування рішення не має, а тому, доводи апеляційної скарги підлягають відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий О.В.Свистунова

Судді В.С.Городнича

І.А.Єлізаренко