Справа № 308/7935/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2016 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді Данко В.Й.,

при секретарі Віраг Е.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що 20.03.2013 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 був укладений Договір №0 про надання споживчого кредиту, згідно якого остання отримала в кредит грошові кошти в розмірі 14181,71грн. із сплатою 0,01% річних з кінцевим терміном повернення 20.08.2015 року. 19.12.2014 року ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» уклали Дорговір відступлення права вимоги №16 від 19.12.2014 року, відповідно до умов якого позивач набув статусу нового кредитора та отримало право вимоги за Кредитним договором, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 Оскільки, зобовязання за вказаним Кредитним договором не виконанні, у звязку з чим, станом на 18.07.2016 року заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем становить 15482,62грн., просить суд задовольнити позов, та, винести рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» кредитну заборгованість в розмірі 15482,62грн., а також сплаченими позивачем судовий збір в розмірі 1378грн.

Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не зявився. Однак, надав суду заяву, в якій просить суд задовольнити позовні вимоги та розглянути дану справу за відсутності представника позивача.

Відповідачка ОСОБА_1 в останнє судове засідання не зявилася. Однак, в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнала частково. Пояснила, що нею було сплачено в погашення наявної заборгованості 1000грн., в підтвердження чого надала суду копії відповідних квитанцій.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов є обгрунтований та підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

По справі встановлено, що 20.03.2013 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 був укладений Договір №0 про надання споживчого кредиту, згідно якого остання отримала в кредит грошові кошти в розмірі 14181,71грн. із сплатою 0,01% річних з кінцевим терміном повернення 20.08.2015 року, що підтверджується доданою до матеріалів справи копією вказаного вище Договору.

Судом встановлено, що 19.12.2014 року ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» уклали Дорговір відступлення права вимоги №16 від 19.12.2014 року, відповідно до умов якого позивач набув статусу нового кредитора та отримало право вимоги за Кредитним договором, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією даного Договору

У відповідності до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять право первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлене договором або законом.

Згідно частини другої ст.1054 Цивільного кодексу України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України, Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У частині другій ст. 1050 Цивільного кодексу України зазначено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (Позикодавець має право на одержання від Позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором).

Згідно п. 5, 6 Договору №0 про надання споживчого кредиту від 20.03.2013 року розмір ануїтентного платежу становить 490грн. з моменту укладення Кредитного договору до 22.07.2013 року. З 23.07.2013 року розмір ануїтентного платежу становить 738грн. Ануїтентний платіж повинен сплачуватися щомісячно до 20 числа (включно).

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, зобовязання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається.

У відповідності до 13.4 Договору №0 про надання споживчого кредиту від 20.03.2013 року позичальник зобовязується щомісяця, у період з дати розрахунку процентних платежів (білінгової дати) до дати платежу, зазначених в Повідомленні про надання додаткового кредиту, здійснювати поповнення карткового рахунку на суму, що не менша мінімальної суми поповнення карткового рахунку, зазначеної у щомісячній виписці про операції з кредитною карткою, яку Банк направляє листом на адресу Позичальника.

Позивач вказує на те, що ОСОБА_1, в порушення умов договору, не виконано взятих на себе кредитних зобовязань, у звязку з чим, станом на 18.07.2016 року кредитна заборгованість відповідача становить 15482,62грн., з яких 10246,44грн. основний борг, 221,84грн. нараховані відсотки, 5014,34грн. комісія за користування кредитними коштами.

Однак, з наявних в матеріалах справи копій Квитанції від 17.08.2016 року та від 14.09.2016 року відповідачкою було сплачено по 500грн. в погашення кредитної заборгованості, всього 1000грн.

Відповідно до положень ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст.ст. 57 60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищевикладене, а також документально підтверджену частину погашення кредитної заборгованості, суд приходить до переконання, що з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова «Кредит Капітал» підлягає стягненню кредитна заборгованість в розмірі 14482,62грн., а також сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1378грн.

Керуючись ст.ст. 526, 530, 610, 611, 612, 622, 624, 625, 651, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.10, 11, 15, 209, 212, 213 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» (код за ), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. бульвар І. Лепсе, 4 заборгованість в розмірі 14482/чотирнадцять тисяч чотириста вісімдесят два/грн. 62коп., а також сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1378/тисяча триста сімдесят вісім/грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку шляхом подання протягом десяти днів апеляційної скарги до Апеляційного суду Закарпатської області набере законної сили в разі неподання такої в установлений строк.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: ОСОБА_3