ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/7262/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2016 р.Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

при секретарі - Кубіву С.І.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло киянам», Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна компанія «Столиця», ОСОБА_3 про визнання права власності

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - Позивач, ОСОБА_2.) звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло киянам» (далі - Відповідач-1, ТОВ «Житло киянам»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна компанія «Столиця» (далі - Відповідач-2, ТОВ «Інвестиційно-будівельна компанія «Столиця»), ОСОБА_3 (далі - Відповідач-3, ОСОБА_3.) про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1, зобов'язати ТОВ «Інвестиційно-будівельна компанія «Столиця» надати всі необхідні документи для реєстрації права власності відповідно до законодавства та зобов'язати ТОВ «Житло киянам» зняти з реєстрації незаконно зареєстроване майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 та сприяти оформленню права власності на вищезазначене нерухоме майно за її власником.

Позовні вимоги мотивує тим, що 11 жовтня 2006 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Інвестиційно-будівельна компанія «Столиця» було укладено договір про резервування нерухомості та порядок погашення облігацій. Згідно п.1.1. договору ТОВ «Інвестиційно-будівельна компанія «Столиця» зобов'язувалася закріпити (здійснити резервування) за нею об'єкт нерухомості, яким є квартира № 136 в житловому будинку АДРЕСА_1. Натомість сторона 2 за договором зобов'язувалась надати у встановлений строк до погашення пакет облігацій, емітованих ТОВ «Житло киянам» у кількості, що точно відповідає загальній площу об'єкту, власником якого є сторона 2. 18 вересня 2007 року житловий будинок АДРЕСА_1 введено в експлуатацію. Зазначає, що згідно договору резервування за нею Відповідачем-2 зарезервовано та передано їй спірну квартиру. Однак, не дивлячись на те, що нею виконані умови договору резервування, Відповідачем-2 надіслано лист про неможливість ним виконати взяті на себе зобов'язання. Вважає, що Відповідач-1 та Відповідач-2 своєю бездіяльністю створюють перешкоди у здійсненні права власності, а саме в отриманні правовстановлюючих документів, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом.

Представник відповідачів в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти визнання права власності на ? частини квартири, в іншій частині просив відмовити, оскільки інша частина квартири повинна належати ОСОБА_3, яка є власником другої частини безвідсоткових облігацій. Водночас, додав, що оскільки квартира є річ неподільна, а в Договорі об'єкт (квартира) не визначена як спільна сумісна власність та не поділена на певні частини, вказані факти унеможливлюють укладення Договору купівлі-продажу про передачу ? частини квартири. Окрім того, відповідно до умов Договору, передачу квартири повинно здійснити саме ТОВ «ІБК «Столиця», проте оскільки впродовж багатьох років сестри разом так і не звертались з доказами погашення облігацій та вимогою передати квартиру, спірна квартира була зареєстрована за ТОВ «Житло киянам».

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 11 жовтня 2006 р. між ТОВ «ІБК «Столиця» та ОСОБА_3 укладено договір резервування об'єкту нерухомості та порядок погашення облігацій, відповідно до якого ОСОБА_3 зарезервувала однокімнатну квартиру АДРЕСА_2, введення в експлуатацію якого було заплановано на 31 грудня 2006 р.

Нотаріально посвідченою заявою від 13 жовтня 2006 р. ОСОБА_3 підтвердила, що зазначені облігації ТОВ «Житло киянам» у рівних частинах оплачені нею та ОСОБА_2

Актом державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, затвердженим розпорядженням Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації від 30 березня 2007 р., будинок АДРЕСА_1 прийнято до експлуатації.

За договором № вб-153-08 купівлі-продажу облігацій від 8 грудня 2008 р. ОСОБА_3 передала у власність ОСОБА_2 287 іменних безвідсоткових облігацій ТОВ «Житло киянам», у зв'язку з чим додатковим договором № 2 до договору № 1123-4/123Р-2-10 про резервування об'єкту нерухомості від 11 жовтня 2006 р. цей договір було викладено у новій редакції із залученням до нього у якості сторони ОСОБА_2

Відповідно до положень пункту 1.2. договору про резервування об'єкту нерухомості погашення облігацій здійснюється шляхом передачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 закріпленої за ними квартири АДРЕСА_2 за умови передачі належного їм пакету облігації (574 одиниці). Передача квартири здійснюється шляхом укладення договору, передбаченого Інформацією про випуск облігацій ТОВ «Житло киянам», зареєстрованою Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку 10 лютого 2005 р.

Вищевказані обставини встановлені рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 5 грудня 2013 р. та ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 5 березня 2014 р. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ТОВ «Житло киянам», ТОВ «ІБК «Столиця», Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна», товариства з обмеженою відповідальністю «Фондова компанія «Ініціатива» про визнання права власності на 287 іменних безвідсоткових облігації серії В, визнання права власності на 1/2 частину квартири та зобов'язання видати свідоцтво про права власності на 1/2 частину квартири.

Крім того, рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19 травня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Житло киянам», товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна компанія «Столиця», ОСОБА_3, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансист», про усунення перешкод у здійсненні права власності позовні вимог задоволено частково. Усунуто перешкоди у здійсненні ОСОБА_2 права розпорядження 1/2 частиною квартири АДРЕСА_3. Зобов'язано товариство з обмеженою відповідальністю «Житло киянам» виконати зобов'язання щодо надання товариству з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна компанія «Столиця» доручення на передачу у власність ОСОБА_2 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_4.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Порядок набуття права власності на квартиру АДРЕСА_2 передбачений договором.

Відповідно до положень пункту 2.1.3. договору про резервування об'єкту нерухомості та порядок погашення облігацій № 1123-4/123Р-1-10 в редакції, викладеній додатковим договором № 2, ТОВ «ІБК «Столиця» (сторона 1) зобов'язалося передати за дорученням емітента (ТОВ «Житло киянам») ОСОБА_3 та ОСОБА_2.(стороні 2) об'єкт шляхом укладення з останніми відповідного договору, передбаченого Інформацією, за умови виконання стороною 2 своїх зобов'язань за цим договором, а також підтвердження того, що вони є власником повного пакету облігацій, що дає їм право на отримання об'єкту.

Відповідно до умов, визначених у пункті 2.1.4. договору, за наявності доручення емітента ТОВ «ІБК «Столиця» зобов'язане належним чином вчинити дії, передбачені таким дорученням, для прийняття до погашення від ОСОБА_3 та ОСОБА_2 пакету облігацій, що їм належить.

Згідно пункту 3.5 вказаного договору сторона 2, тобто відповідач ОСОБА_3 та позивач ОСОБА_2, набуває права власності на об'єкт після належного оформлення договору, передбаченого Інформацією, зарахування пакету облігацій на рахунок у цінних паперах Емітента та проведення остаточних розрахунків за об'єкт.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_3 заперечує факт підписання нею договору про передачу позивачу ОСОБА_2 1/2 частини пакету облігацій, а відтак і право останньої на отримання у власність відповідної частини квартири, у зв'язку з чим не бажає оформлювати право власності на неї.

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1, зобов'язати ТОВ «Інвестиційно-будівельна компанія «Столиця» надати всі необхідні документи для реєстрації права власності відповідно до законодавства та зобов'язати ТОВ «Житло киянам» зняти з реєстрації незаконно зареєстроване майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 та сприяти оформленню права власності на вищезазначене нерухоме майно за її власником.

Частиною першою статті 328 ЦК України передбачено що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За загальним правилом, встановленим ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію.

Відповідно до ст. 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред'явлено, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою, або якщо особа втратила документ, що визначено, що засвідчує її право власності.

За приписом ст. 194 ЦК України цінним папером є документ встановленої форми з відповідними реквізитами, що посвідчує грошове або інше майнове право і визначає взаємовідносини між особою, яка його розмістила (видала), і власником та передбачає виконання зобов'язань згідно з умовами його розміщення, а також можливість передачі прав, що випливають з цього документа, іншим особам.

До особи, яка набула право власності на цінний папір, переходять у сукупності усі права, які ним посвідчуються.

Закон України "Про цінні папери та фондову біржу" в редакції, чинній на час розміщення емітентом облігацій, визначив, що облігація є цінним папером, який засвідчує внесення її власником грошових коштів і підтверджує зобов'язання відшкодувати йому номінальну вартість цього цінного паперу в передбачений у ньому строк з виплатою фіксованого процента (ст. 10 ).

Відповідно до положень ч. 2 ст. 13 цього Закону доход по облігаціях цільових позик (безпроцентних облігаціях) не виплачується. Власникові такої облігації надається право на придбання відповідних товарів або послуг.

Відповідно до ст. 526, 527, 530-532 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист же цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Звертаючись до суду з позовом за захистом, позивач зазначає, що відповідач-1, відповідач-2 своєю бездіяльністю створюють перешкоди у здійсненні права власності, а саме в отриманні правовстановлюючих документів у зв'язку з чим просив суд визнати право власності на квартиру АДРЕСА_1, зобов'язати ТОВ «Інвестиційно-будівельна компанія «Столиця» надати всі необхідні документи для реєстрації права власності відповідно до законодавства та зобов'язати ТОВ «Житло киянам» зняти з реєстрації незаконно зареєстроване майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 та сприяти оформленню права власності на вищезазначене нерухоме майно за її власником.

Водночас, квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ТОВ «Житло киянам», що підтверджується копією свідоцтва про право власності від 11 березня 2009 року, яке ніким не скасовано та є чинним на момент розгляду справи в суді.

Враховуючи, що на день розгляду справи в суді ТОВ «Житло киянам» є власником спірної квартири та його право не було оспорено стороною договору, зокрема не було визнано недійсним в частині свідоцтво про право власності від 11 березня 2009 року підстав для визнання права власності за ОСОБА_2 суд не вбачає.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст.88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 11, 27, 60, 212- 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ О.Р.ЛУЖЕЦЬКА