АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 766/8289/16-ц Головуючий в І інстанції: Єпішин Ю.М.
Номер провадження: №22-ц/791/2228/16 Доповідач: Майданік В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого Майданіка В.В.,

суддів: Кутурланової О.В.,

Орловської Н.В.

секретар Прушинська О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 20 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 (третя особа - ОСОБА_4) про визнання дійсним договору міни транспортних засобів та визнання права власності на автомобіль, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила: визнати дійсним договір міни транспортних засобів від 06.05.2013 року, згідно якого ОСОБА_2 перейшов належний ОСОБА_3 автомобіль марки MERCEDES-BENS, модель S320, шасі НОМЕР_5, рік випуску 2001, колір - чорний, реєстраційний номер НОМЕР_1, а ОСОБА_3 перейшов належний ОСОБА_2 автомобіль марки MERCEDES-BENS, модель VITO111CDI, шасі НОМЕР_6, реєстраційний номер НОМЕР_2, 2004 року випуску, колір - червоний; визнати за ОСОБА_2 право власності на MERCEDES-BENS модель S320 шасі НОМЕР_5, рік випуску 2001, колір - чорний, реєстраційний номер НОМЕР_3.

Позов обґрунтований наступним. Між нею та ОСОБА_3 06.05.2015 року був укладений договір міни, відповідно до якого кожна із сторін зобов'язалася передати другій стороні у власність зазначені вище транспортні засоби в обмін на інший транспортний засіб. Вони передали один одному свої вказані автомобілі, документи та ключі, при цьому видали довіреності на право розпорядження й керування автомобілями: вона - відповідачу, а відповідач - за узгодженням з нею її сину ОСОБА_5. Через деякий час, з метою нотаріального посвідчення укладеного з відповідачем договору, вона намагалася зустрітися з відповідачем, однак за місцем його проживання не виявила, а тому можливість нотаріального посвідчення даного договору відсутня. Згодом вона (тобто позивач) вирішила перереєструвати автомобіль в органах ДАІ, але відповідач скасував 28.11.2015 року вказану свою довіреність, а, як вона вважає, належний вже їй автомобіль перереєстровано на ОСОБА_4.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 20 вересня 2016 року у задоволенні позову було відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати зазначене рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, неповне з'ясування обставин справи. Зокрема, зазначила, що суд не врахував укладання між сторонами договору міни у простій письмовій формі з передачею один одному своїх автомобілів. Також вказала, що поза увагою суду залишились положення ст.249 ЦК України про порядок та наслідки скасування довіреності. Також вказала, що судом не прийнято до уваги положення ст.ст.203 та 216 ЦК України з огляду на те, що їй не були повернуті кошти від продажу відповідачем належного їй автомобіля ОСОБА_4. Крім того, зазначила, що судом не враховано і те, що відповідач не звертався до неї чи ОСОБА_5 про повернення автомобіля.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Із матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається таке.

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 автомобіль марки MERCEDES-BENS модель S320 шасі НОМЕР_5, рік випуску 2001, колір - чорний, реєстраційний номер НОМЕР_3 належить ОСОБА_3 (а.с.5).

Згідно висновку експертного дослідження №22/244/7082 від 05.07.2016 року, номер кузова НОМЕР_5, номер двигуна НОМЕР_4, наданого для дослідження транспортного засобу, номерний знак НОМЕР_3 не змінювався; бланк «Свідоцтво про реєстрацію ТЗ» НОМЕР_7 відповідає бланкам, які є в офіційному обігу (а.с.11).

Як вбачається із копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 автомобіль марки MERCEDES-BENS модель VITO111CDI, шасі НОМЕР_6, реєстраційний номер НОМЕР_2, 2004 року випуску, колір - червоний, належить ОСОБА_2 (а.с.6).

Згідно відповіді від 09.08.2016 року №31/21/41-715 територіального сервісного центру №6541 регіонального сервісного центру у Херсонській області МВС України станом на 02.08.2016 року автомобіль марки MERCEDES-BENS модель VITO111CDI, шасі НОМЕР_6, реєстраційний номер НОМЕР_2, 2004 року випуску, колір червоний згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_10 зареєстрований на ім'я ОСОБА_2 (а.с.29).

Із розписки від 30.04.2015 року вбачається, що позивач отримала у позику 5000 доларів США строком на один рік у ОСОБА_6 для придбання у ОСОБА_3 автомобіля марки MERCEDES-BENS модель S320 шасі НОМЕР_5, рік випуску 2001, колір - чорний, реєстраційний номер НОМЕР_3 (а.с.13).

Згідно довіреності від 06.05.2015 року ОСОБА_2 видала довіреність, яка посвідчена приватним нотаріусом Волкодав В.Г., на ОСОБА_3 або ОСОБА_8 серії НАН 219075 з правом експлуатації та розпорядження належним їй автомобілем марки MERCEDES-BENS модель VITO111CDI, шасі НОМЕР_6, реєстраційний номер НОМЕР_2, 2004 року випуску, колір - червоний, реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.8).

Крім того, за довіреностю від 06.05.2015 року ОСОБА_3 видав довіреність, яка посвідчена приватним нотаріусом Волкодав В.Г., на ОСОБА_9 та ОСОБА_10 серії НАН 219076 з правом експлуатації та розпорядження транспортним засобом, а саме НОМЕР_9 автомобілем марки MERCEDES-BENS модель S320 шасі НОМЕР_5, рік випуску 2001, колір - чорний, реєстраційний номер НОМЕР_3 (а.с.7)

Як передбачено ст.715 ЦК України, за договором міни (бартеру) кожна із сторін зобов'язується передати другій стороні у власність один товар в обмін на інший товар. Кожна із сторін договору міни є продавцем того товару, який він передає в обмін, і покупцем товару, який він одержує взамін. Договором може бути встановлена доплата за товар більшої вартості, що обмінюється на товар меншої вартості. Право власності на обмінювані товари переходить до сторін одночасно після виконання зобов'язань щодо передання майна обома сторонами, якщо інше не встановлено договором або законом.

Разом з тим, предметом договору міни можуть виступати: будь-який товар, що відчужується, тобто не вилучений з цивільного обороту і невід'ємний від фізичної чи юридичної особи, а також роботи (послуги).

Згідно до ч.4 ст.203 ЦК України, правочин має вчинятись у формі встановленій законом. Так, відповідно до п.3 ч.1 ст.208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених ч.1 ст.206 цього Кодексу.

Також, у постанові Кабінету Міністрів України № 1388 від 7 вересня 1998 року "Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів" передбачена письмова форма договору купівлі-продажу автомобіля.

Частиною 1 ст.334 ЦК України передбачено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Разом з тим, діючим в Україні Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07.09.1998 року, в редакції станом на дату виникнення спірних правовідносин, встановлено єдину на території України процедуру державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів, яка передбачає особливий порядок відчуження транспортних засобів, визначений цим Порядком, і які є обов'язковими для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх.

Так, нормами закону встановлено додаткові вимоги до порядку переходу права власності на автомобілі.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору і зокрема умови, що визначені законом як істотні, або є необхідними для договорів даного виду.

Необхідно врахувати, що в абз.абз.12, 13 п.8 вищевказаного Порядку встановлено: для державної реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зняті з обліку в підрозділах Державтоінспекції, крім зазначених у цьому пункті документів, що підтверджують правомірність їх придбання, подається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі, з відміткою підрозділу Державтоінспекції про зняття транспортного засобу з обліку. Переобладнання (крім переобладнання для роботи на газових паливах), відчуження, передача права користування і (або) розпорядження придбаних транспортних засобів, не зареєстрованих у підрозділах Державтоінспеції, не допускається. Державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

При цьому колегія суддів звертає увагу на наступне.

Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою:

- довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери;

- договори та угоди, укладені на товарних біржах на зареєстрованих у Департаменті Державтоінспекції бланках, договори купівлі-продажу транспортних засобів, оформлені в Державтоінспекції, інші засвідчені в установленому порядку документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби;

- копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин;

- довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску;

- акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6, виданий підприємством-виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило на транспортний засіб спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням ідентифікаційних номерів такого транспортного засобу та конкретного одержувача;

- митна декларація на бланку єдиного адміністративного документа на паперовому носії або електронна митна декларація, або видане митним органом посвідчення про реєстрацію в підрозділах Державтоінспекції транспортних засобів чи їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери;

- договір фінансового лізингу;

- акт про проведений аукціон або постанова та акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, видані органом державної виконавчої служби.

Крім того, відповідно до ст.34 Закону України «Про дорожній рух», власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів.

Підсумовуюче наведене вище, визначено наступні правила придбання легкових автомобілів: відчужувач та набувач повинні укласти договір про придбання автомобіля (договір купівлі-продажу, міни, дарування, тощо); підставою для реєстрації транспортного засобу у підрозділах ДАІ є правочин щодо придбання автомобіля, який має бути нотаріально посвідченим; право власності на автомобіль виникає у власника з моменту фактичної передачі автомобіля, якщо інше не встановлено договором; перед відчуженням, передачею транспортні засоби повинні бути зняті з обліку в підрозділах ДАІ.

Таким чином, відчуженню та реєстрації підлягає лише правомірно придбаний транспортний засіб, при цьому перед відчуженням автомобіль має бути знятий з обліку. Вказані приписи є істотними умовами угоди щодо відчуження автомобіля.

В порушення вищевказаних норм позивачем не доведена належним чином, а судом при розгляді справи не встановлена наявність дій позивача та відповідача, спрямованих на укладення договору міни, оскільки докази, надані позивачем на підтвердження своїх вимог в цій частині, ґрунтуються на припущеннях. При цьому видача сторонами довіреностей на право управління, експлуатації та розпорядження належними їм автомобілями не свідчить про укладення ними договору міни.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для визнання договору міни дійсним з мотивів, наведених в позовній заяві, позивач не надав належних і достовірних доказів на підтвердження заявлених цивільно-правових вимог.

При цьому необхідно зважати на положення п.3 ч.1 ст.208 ЦК України (про необхідність письмової форми правочинів фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у 20 і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян) та положення ст.220 вказаного Кодексу (про те, що суд може визнати дійсною лише таку угоду, яка за законом підлягала нотаріальному посвідченню, але сторони уклали її без додержання цієї форми й одна зі сторін виконала її повністю чи частково, а друга ухиляється від нотаріального оформлення укладеної нею угоди).

Зазначені положення закону свідчать про те, що договір міни автомобіля повинен укладатися в письмовій формі, оскільки тягне за собою перереєстрацію власника автомобіля, свідчать про те, що недодержання простої письмової форми угоди, яка вимагається законом, а також відсутність обов'язковості нотаріального посвідчення договору міни автомобілей не дають право суду визнавати таку угоду дійсною та право власності на автомобіль у зв'язку з фактичним виконанням сторонами умов угоди.

На думку колегії суддів у даному випадку заявлені позивачкою вимоги не відповідають можливим способам захисту цивільних прав та інтересів, передбачених законом.

Доводи апеляційної скарги не обґрунтовані вимогами закону, не доведені належними доказами та висновків суду не спростовують. Зокрема, посилання заявника на неврахування укладання між сторонами договору міни у простій письмовій формі з передачею один одному своїх автомобілів не може бути прийнято до уваги через недоведення вказаної обставини. Письмовий договір міни суду не надано, вказані вище додаткові вимоги до порядку переходу права власності на автомобілі сторонами не дотримано. При апеляційному розгляді справи позивачки підтвердила відсутність укладеного між нею та відповідачем ОСОБА_3 письмового договору міни автомобілів. Однак, зазначила, що вважала таким договором укладений між нею та її сином та долучений нею до апеляційної скарги укладений у простій письмовій формі договір від 06.05.2015 року, за яким її син ОСОБА_9, діючи по довіреності від 06.05.2015 року від ОСОБА_3, передав їй у власність вказаний автомобіль MERCEDES-BENS модель S320 шасі НОМЕР_5, рік випуску 2001, колір - чорний, реєстраційний номер НОМЕР_3, а в свою чергу вона передала свій автомобіль ОСОБА_3 Колегія суддів не може прийняти до уваги вказаний договір між позивачкою та її сином ОСОБА_9, оскільки він нотаріально не посвідчений, не впливає на правовідносини між позивачкою та відповідачем ОСОБА_3 та не містить підстав для скасування судового рішення. Також слід залишити поза увагою й посилання на положення ст.249 ЦК України про порядок та наслідки скасування довіреності та ст.ст.203 та 216 ЦК України, оскільки видача довіреності, порядок її скасування, а також право на кошти, отримані відповідачем від продажу іншій особі автомобіля не є предметом цього позову, не регулює спірні правовідносини. Посилання на незвертання відповідача до неї чи ОСОБА_9 про повернення автомобіля також не може бути прийнято до уваги, оскільки наявність чи відсутність вказаного факту не впливає на спірні правовідносини та на правильність прийнятого судом рішення.

Оскільки суд першої інстанції прийняв рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст.308 ЦПК України це є підставою для відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 20 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з моменту її проголошення.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Майданік

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.В. Кутурланова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Н.В. Орловська