Справа № 583/1914/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2016 року м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Верес М.Ф.

при секретарі Чепура В.С.

з участю представників позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

ОСОБА_4

позивача ОСОБА_5

законного представника неповнолітнього

позивача ОСОБА_5 ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка цивільну справу за позовом ОСОБА_1, неповнолітній ОСОБА_5, законний представник неповнолітнього ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про визнання спільним сумісним майно подружжя та визнання права власності на майно в порядку спадкування, -

Встановив :

14.06.2016 року позивачі звернулися до суду з позовом до ОСОБА_7 про визнання спільним сумісним майно подружжя та визнання права власності на майно в порядку спадкування.

Мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Охтирського міськрайонного суду від 07.10.2015 року задоволений позов ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про визнання права спільної сумісної власності на домогосподарство, розташоване по АДРЕСА_1, в рівних частках по ? частині за кожним. ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла мама позивачів ОСОБА_8. Спадщина на ? частину будинковолодіння по АДРЕСА_1 прийнята рідними дітьми померлої. З метою забезпечення безпеки дитини родичами прийняте рішення про передачу неповнолітнього ОСОБА_5 під піклування рідної бабусі ОСОБА_6 Позивачі позбавлені можливості звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про спадщину та провести державну реєстрацію своєї частки спадщини за відсутністю документів на спадкове майно, приховування майна відповідачем. Відповідач ще при житті дружини ОСОБА_8 самовільно зняв з державної реєстрації трактор марки ЮМЗ-6, 1979 року випуску, державний номер НОМЕР_1, та причіп марки 2 ПТС-4, 1985 року випуску, державний номер НОМЕР_8, та перереєстрував дану сільськогосподарську техніку за новою державною реєстрацією виключно на себе, як на одноособового власника. 10.07.2015 року відповідач ОСОБА_7 перереєстрував трактор колісний марки ЮМЗ-6, 1979 року випуску, із реєстраційного НОМЕР_11 на НОМЕР_9, із заводського НОМЕР_10 на НОМЕР_14, двигун НОМЕР_13 на НОМЕР_15, шасі НОМЕР_12, відповідно до нового свідоцтва серії НОМЕР_16 від 10.07.2015 року замість старого свідоцтва серії НОМЕР_17 від 20.03.2007 року. Причіп марки 2ПТС-4, 1985 року випуску, відповідачем ОСОБА_7 17.07.2015 року перереєстрований із реєстраційного НОМЕР_18 на НОМЕР_19, із заводського № НОМЕР_21 на НОМЕР_22, двигун б/н, шасі б/н, відповідно до нового свідоцтва серії НОМЕР_20 від 17.07.2015 року замість старого свідоцтва серії НОМЕР_23 від 20.03.2007 року. На день смерті ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_5 року сільськогосподарська техніка знаходилася на території подвір'я по АДРЕСА_1. За повідомленням Інспекції сільського господарства Сумської області відповідач ОСОБА_7 23.05.2016 року зняв з обліку перелічену сільськогосподарську техніку, але іншої реєстрації, в тому числі в електронному вигляді, не провів. На даний час перелічена сільськогосподарська техніка (трактор з причепом) разом з плугом до трактору без ідентифікаційних номерів; захватом до трактору без ідентифікаційних номерів; культиватором без ідентифікаційних номерів; двох підйомників до трактору без ідентифікаційних номерів; та причепом до легкового транспортного засобу моделі «Степок», 1994 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, знаходяться у володінні та користуванні виключно відповідача ОСОБА_7 за адресою по АДРЕСА_2. Розташовані у житловому будинку по АДРЕСА_1, меблева спальня «Екстаза», меблева шафа, телевізор «Samsung», ДВД марки «Samsung», холодильник «Днепр», пральна машина фірми «LG», ліжко, станція на воду фірми «Pedrollo», бойлер фірми «Ariston», мікрохвильова піч «Samsung», пилосос «Samsung», знаходяться на місці, але відповідач ОСОБА_7 змінив замки у житловому будинку, позивачів у житлові та інші господарські приміщення не впускає, створює перешкоди в користуванні спадковим майном.

З урахуванням збільшених позовних вимог просять суд визнати, що придбані за час спільного проживання подружжя та за спільні кошти подружжя трактор колісний марки ЮМЗ-6, 1979 року випуску, починаючи з 10.07.2015 року відповідно до перереєстрованого свідоцтва серії НОМЕР_24 від 10.07.2015 року за реєстраційним номером НОМЕР_7, заводський НОМЕР_14, двигун НОМЕР_15, шасі НОМЕР_12; причіп марки 2ПТС-4, 1985 року випуску, починаючи з 17.07.2015 року відповідно до перереєстрованого свідоцтва серії НОМЕР_20 від 17.07.2015 року за реєстраційним номером НОМЕР_6, заводський НОМЕР_14, двигун б/н, шасі б/н; причіп до легкового транспортного засобу моделі «Степок», 1994 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2; металевий плуг до трактору без ідентифікаційних номерів; металевий захват до трактору без ідентифікаційних номерів; металевий культиватор до трактору без ідентифікаційних номерів; два металевих підйомники до трактору без ідентифікаційних номерів, які знаходяться за адресою по АДРЕСА_2; меблева спальня «Екстаза», шафа, телевізор «Samsung», ДВД марки «Samsung», холодильник «Днепр», пральна машина фірми «LG», ліжко, станція на воду фірми «Pedrollo», бойлер фірми «Ariston», мікрохвильова піч «Samsung», пилосос «Samsung», які розташовані у житловому будинку по АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_8, при її житті, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, з визначенням за кожним з співвласників спільного майна ідеальну частку на перелічене майно у рівних частках, тобто по 1/2 за кожним. Визнати за спадкоємцями ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3, та неповнолітнім ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4, в порядку спадкування за заповітом після смерті рідної матері ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року, право власності за кожним зі спадкоємців на 1/4 частину спадкового майна у виді трактору колісного марки ЮМЗ-6,1979 року випуску, за реєстраційним номером НОМЕР_7, заводський НОМЕР_14, двигун НОМЕР_15, шасі НОМЕР_12; причепу марки 2ПТС-4,1985 року випуску, за реєстраційним номером НОМЕР_6, заводський НОМЕР_14, двигун б/н,шасі б/н; причепу до легкового транспортного засобу моделі «Степок», 1994 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2; металевого плугу до трактору без ідентифікаційних номерів; металевого захвату до трактору без ідентифікаційних номерів; металевого культиватору до трактору без ідентифікаційних номерів; двох металевих підйомників до трактору без ідентифікаційних номерів; які знаходяться за адресою по пров. Хліборобський, 6 в м.Охтирка Сумської області; меблевої спальні «Екстаза», шафи, телевізору «Samsung», ДВД марки «Samsung», холодильнику «Днепр», пральної машини фірми «LG», ліжка, станції на воду фірми «Pedrollo», бойлеру фірми «Аriston», мікрохвильової печі «Samsung», пилососу «Samsung», які розташовані у житловому будинку по АДРЕСА_1

В судовому засіданні позивачі та їх представники позов підтримали та просили задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 пояснила суду, що батьки ОСОБА_1 та ОСОБА_5 - ОСОБА_8 та ОСОБА_7 проживали по АДРЕСА_1. За час спільного життя нажили майно, а саме : трактор колісний марки ЮМЗ-6, 1979 року випуску, відповідно до перереєстрованого свідоцтва серії НОМЕР_24 від 10.07.2015 року за реєстраційним номером НОМЕР_7, заводський НОМЕР_14, двигун НОМЕР_15, шасі НОМЕР_12; причіп марки 2ПТС-4, 1985 року випуску, відповідно до перереєстрованого свідоцтва серії НОМЕР_20 від 17.07.2015 року за реєстраційним номером НОМЕР_6, заводський НОМЕР_14, двигун б/н, шасі б/н; причіп до легкового транспортного засобу моделі «Степок», 1994 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2; металевий плуг до трактору без ідентифікаційних номерів; металевий захват до трактору без ідентифікаційних номерів; металевий культиватор до трактору без ідентифікаційних номерів; два металевих підйомники до трактору без ідентифікаційних номерів, які на даний час знаходяться за адресою по АДРЕСА_2, а також меблеву спальню «Екстаза», шафу, телевізор «Samsung», ДВД марки «Samsung», холодильник «Днепр», пральну машину фірми «LG», ліжко, станцію на воду фірми «Pedrollo», бойлер фірми «Ariston», мікрохвильову піч «Samsung», пилосос «Samsung», які розташовані по АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_8 померла. За життя ОСОБА_8 залишила заповіт на користь своїх дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_5. Після смерті ОСОБА_8 відповідач змінив замки, вивіз транспортну техніку, діти ОСОБА_1 та ОСОБА_5 позбавлені можливості користуватися вищевказаним майном. Тому, просить суд визнати, що придбані за час спільного проживання подружжя та за спільні кошти подружжя вищевказане майно є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_8 та ОСОБА_7, з визначенням за кожним з співвласників спільного майна ідеальну частку на перелічене майно у рівних частках, тобто по 1/2 за кожним. Визнати за спадкоємцями ОСОБА_1 та неповнолітнім ОСОБА_5 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року, право власності за кожним зі спадкоємців на 1/4 частину спадкового майна у виді трактору колісного марки ЮМЗ-6,1979 року випуску, за реєстраційним номером НОМЕР_7, заводський НОМЕР_14, двигун НОМЕР_15, шасі НОМЕР_12; причепу марки 2ПТС-4,1985 року випуску, за реєстраційним номером НОМЕР_6, заводський НОМЕР_14, двигун б/н, шасі б/н; причепу до легкового транспортного засобу моделі «Степок», 1994 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2; металевого плугу до трактору без ідентифікаційних номерів; металевого захвату до трактору без ідентифікаційних номерів; металевого культиватору до трактору без ідентифікаційних номерів; двох металевих підйомників до трактору без ідентифікаційних номерів; які знаходяться за адресою по АДРЕСА_2; меблевої спальні «Екстаза», шафи, телевізору «Samsung», ДВД марки «Samsung», холодильнику «Днепр», пральної машини фірми «LG», ліжка, станції на воду фірми «Pedrollo», бойлеру фірми «Аriston», мікрохвильової печі «Samsung», пилососу «Samsung», які розташовані у житловому будинку по АДРЕСА_1.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 пояснила суду, що за час спільного проживання ОСОБА_8 та ОСОБА_7 нажили майно, а саме : трактор колісний, причіп, причіп до легкового транспортного засобу моделі «Степок», металевий плуг до трактору, металевий захват до трактору, металевий культиватор до трактору, два металевих підйомники до трактору, меблеву спальню «Екстаза», шафу, телевізор «Samsung», ДВД марки «Samsung», холодильник «Днепр», пральну машину фірми «LG», ліжко, станцію на воду фірми «Pedrollo», бойлер фірми «Ariston», мікрохвильову піч «Samsung», пилосос «Samsung». ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_8 померла. Відповідач частину майна перевіз на АДРЕСА_2. Просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив суду, що його батьки ОСОБА_8 та ОСОБА_7 за роки сумісного життя нажили майно : трактор колісний марки ЮМЗ-6, причіп марки 2ПТС-4, причіп до легкового транспортного засобу моделі «Степок», 1994 року випуску, металевий захват до трактору; металевий культиватор до трактору; два металевих підйомники до трактору, які на даний час відповідач вивіз за адресою по АДРЕСА_2, а також меблеву спальню «Екстаза», шафу, телевізор «Samsung», ДВД марки «Samsung», холодильник «Днепр», пральну машину фірми «LG», ліжко, станцію на воду фірми «Pedrollo», бойлер фірми «Ariston», мікрохвильову піч «Samsung», пилосос «Samsung», які розташовані по АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла його мама. Після її смерті відкрилася спадщина на майно. В квітні 2015 року він зателефонував батьку та попрохав забрати свій велосипед. Заходив також і у будинок. Всі меблі та речі були. Він бачив, що батько користується трактором, плугом. Просив задовольнити позов в повному обсязі.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_5 -ОСОБА_6 пояснила суду, що її донька ОСОБА_8 та зять ОСОБА_7 за час спільного проживання нажили майно. ЇЇ донька ОСОБА_8 залишила заповіт. Однак, відповідач змінив замки, не дає дітям користуватися майном.

Свідок ОСОБА_10 підтвердив суду, що йому відомо, що ОСОБА_8 та ОСОБА_7 за час спільного проживання збудували будинок по АДРЕСА_1, придбали майно. Він бував у них в домоволодінні і бачив трактор, причіп до трактора, плуги, культиватори, причіп до автомобіля, в будинку - холодильник, телевізор, кровать, шафу, спальню, мікрохвильову піч. Вказане майно було придбано подружжям і на час смерті ОСОБА_8, знаходилося по АДРЕСА_1

Свідок ОСОБА_11 підтвердила суду, що під час шлюбу її сестра ОСОБА_8 та зять ОСОБА_7 збудували будинок, придбали меблі - кровать, шафу, спальню, холодильник, телевізор, мікрохвильову піч, пральну машину, котли. Придбали трактор, причіп до трактору. На день смерті ОСОБА_12 все майно знаходилося по АДРЕСА_1. В подальшому відповідач деяку техніку вивіз по АДРЕСА_2. В жовтні 2016 року вона бачила, як відповідач орав землю на тракторі, їхав по вул. Миргородській в м. Охтирка Сумської області.

Свідок ОСОБА_13 підтвердила суду, що знає родину ОСОБА_7 давно. Відповідач неодноразово допомагав їй, орав їй огород. У дворі родини ОСОБА_7 вона бачила автомобіль, причеп до автомобіля, трактор, причеп до трактора, плуги. Восени 2016 року вона бачила, як відповідач технікою обробляв огороди сусідам.

Свідок ОСОБА_14 підтвердив суду, що бачив, як відповідач в жовтні 2016 року орав огород його сусіду ОСОБА_10. В сім'ї ОСОБА_7 він бачив трактор, причіп, культиватор, плуг, автомобіль.

Відповідач до початку судового засідання надав суду письмове заперечення, в якому позовні вимоги не визнав, справу просив розглянути без його участі та зазначив, що майно, перелічене у позові, у нього відсутнє. Трактор та сільськогосподарська техніка були продані ще за життя ОСОБА_8, а кошти витрачені на навчання доньки в академії банківської справи, на навчання сина та на повернення боргів після весілля доньки. Іншого майна, як-то плуг до трактору без ідентифікаційних номерів, захват до трактору без ідентифікаційних номерів, два підйомника до трактору без ідентифікаційних номерів у його власності не перебувало. Техніка, яка перебуває по АДРЕСА_2, крім автомобільного причепу «Степок» не є його власністю. За адресою : АДРЕСА_1 був холодильник «Днепр», телевізор «Samsung», ДВД марки «Samsung», пральна машина фірми «LG», станція на воду, мікрохвильова піч, пилосос. З 27.08.2015 року він проживає по АДРЕСА_2, вище перелічене майно залишилося по АДРЕСА_1. В травні 2016 року ключі він передав сину ОСОБА_15. Згідно ст. 71 Сімейного кодексу України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Так, станція на воду фірми «Pedrollo" та бойлер фірми «Ariston» забезпечують водопостачання та функціонування системи опалення в будинку, при демонтажу зазначених приладів вони втратять свою вартість, як втратить вартість і будинок, що залишиться без водопостачання та опалення. Тому, просив право власності на станцію на воду фірми «Pedrollo" та бойлер фірми «Ariston» залишити за ним з огляду на неподільність речей. А також просив залишити за ним право власності на причеп на легковий транспортний засіб реєстраційний номер НОМЕР_2, оскільки використовує його для ведення підсобного господарства.

Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази, дійшов висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Охтирського міськрайонного суду від 07.10.2015 року задоволений позов ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про визнання права спільної сумісної власності на домогосподарство, розташоване по АДРЕСА_1, в рівних частках по ? частині за кожним. (а.с. 17-18).

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_8 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_25 від 09.10.2015 року. (а.с.19).

ОСОБА_8 залишила заповіт від 25.05.2010 року, яким все своє майно, заповіла ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в рівних частинах кожному.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11.02.2016 року встановлено над неповнолітнім ОСОБА_5 піклування та призначено ОСОБА_6 піклувальником над неповнолітнім ОСОБА_5 (а.с.20-24).

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 29.03.2016 року рішення Охтирського міськрайонного суду від 11.02.2016 року в частині вирішення позовних вимог про визнання місця проживання неповнолітнього ОСОБА_5 з ОСОБА_6 залишено без змін. (а.с.25-27).

Згідно свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_26 причіп, реєстраційний номер НОМЕР_27, марка 2 ПТС - 4, 1985 року випуску, заводський № НОМЕР_21 належить ОСОБА_7 (а.с.29).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_28 трактор, реєстраційний номер НОМЕР_29, марка ЮМЗ-6, 1979 року випуску, заводський № НОМЕР_30, двигун № НОМЕР_5, № НОМЕР_31, об'єм двигуна 4940 см 3 , маса машини 4150кг, АК № НОМЕР_32 належить ОСОБА_7 (а.с.49).

Згідно довідки Державної інспекції сільського господарства в Сумській області № 2123 від 18.10.2016 року за ОСОБА_7 була зареєстрована техніка причіп 2ПТС-4, 1985 року випуску, заводський номер НОМЕР_35, б/н, свідоцтво НОМЕР_34 від 17.07.2015 року, номерний знак НОМЕР_6 та трактор колісний ЮМЗ-6, 1973 року випуску, заводський номер НОМЕР_36, № двигуна 19-00240, № шасі НОМЕР_31, свідоцтво НОМЕР_33 від 10.07.2015 року, номерний знак НОМЕР_7. Дана сільськогосподарська техніка була знята з обліку 23.05.2016 року. Інша сільськогосподарська техніка за даними електронної бази на обліку в інспекції не перебуває. (а.с. 119).

Згідно облікових даних територіального сервісного центру № 5943 регіонального сервісного центру МВС в Сумській області за ОСОБА_7 зареєстрований транспортний засіб причіп СТЕПОК, 1994 року випуску, ДНЗ НОМЕР_37. (а.с.52).

Після смерті ОСОБА_8 відкрилася спадщина на майно.

Відповідно до свідоцтв про народження серії НОМЕР_38 від 14.11.1991 року та серії НОМЕР_39 від 05.10.2000 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_5 є донькою та сином ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року. (а.с.12-13).

Після смерті матері ОСОБА_8, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_5 звернулися до Охтирської міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Постановою державного нотаріуса Охтирської міської державної нотаріальної контори від 06.07.2016 року позивачам у посвідченні свідоцтва про право на спадщину на транспортні засоби відмовлено в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. (а.с.51).

Позивачі позбавлені можливості звернутися за видачею свідоцтва про спадщину та провести державну реєстрацію своєї частки спадщини за відсутністю документів на спадкове майно.

Враховуючи вищевикладене, права позивачів необхідно захистити в судовому порядку.

Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

З постанови Верховного суду України від 16.12.2015 року (справа 6-2641цс15) вбачається, що статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто.

Отже, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Тобто статус спільної сумісної власності визначається такими критеріями:

1) час набуття майна;

2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття).

Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим чинникам.

Відповідно до ст. 63 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 71 Сімейного кодексу України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 364 ЦК України якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

З постанови Верховного суду України від 11.03.2015 року (справа 6-21цс15) вбачається, що під час здійснення поділу майна в судовому порядку суд повинен виходити з презумпції рівності часток, а також з вимог статті 71 СК України, відповідно до якої поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі або реалізується через виплату грошової компенсації вартості його частки у разі неподільності майна (частина друга статті 364 ЦК України). При цьому, відповідно до частини третьої статті 71 СК України речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя.

Згідно ст. 61 Сімейного кодексу України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до рішення Конституційного суду України № 17-рп/2012 від 19.09.2012 року по справі 1-8/2012 в аспекті конституційного звернення положення частини першої статті 61 Сімейного кодексу України треба розуміти так, що статутний капітал та майно приватного підприємства є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї.

За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

За приписами ст.ст. 355, 356, 357, 358, 367 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

З роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК (2947-14) та ст. 372 ЦК (435-15). Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК (2947-14), ч. 3 ст. 368 ЦК) (435-15), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо.

Рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об'єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК (2947-14).

У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

При вирішенні спору про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2, 3 ст. 70 СК (2947-14) в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч. 1 ст. 60 СК).

Рішення суду повинно містити мотиви та обґрунтування відступу від засади рівності часток подружжя у їхньому спільному майні.

Інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дочки, сина або другого з подружжя, що заслуговують на увагу, можуть враховуватися судом при визначенні способу поділу спільного майна в натурі й у тому разі, коли суд не відступив від засади рівності часток.

З матеріалів правоохоронних органів вбачається, що відповідач ОСОБА_7, ще при житті дружини намагався приховати майно у виді сільськогосподарської техніки, знімав виробничі заводські клейма (номера) з сільськогосподарської техніки (трактор НОМЕР_13, в кабіні трактору НОМЕР_40, причеп НОМЕР_41,) для їх заміни та перереєстрації сільськогосподарської техніки виключно на себе. З цього приводу ОСОБА_8 зверталася до правоохоронних органів із заявами, що підтверджується матеріалами перевірок.

Матеріалами цивільної справи №583/1914/16-ц (2/583/678/16) - а.с.49, а також а.с.24 цивільної справи №2-570/2011 р. підтверджується, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_17 за ОСОБА_7 зареєстрований трактор за номером НОМЕР_1, марки ЮМЗ-6, 1979 року випуску, заводський НОМЕР_10, двигун НОМЕР_13, шасі НОМЕР_12, дата набуття права власності та реєстрації 20.03.2007 р.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_23 за ОСОБА_7 зареєстрований причіп за номером НОМЕР_8, марки 2ПТС-4, 1985 року випуску, заводський НОМЕР_42, двигун б/н, шасі б/н, дата набуття права власності та реєстрації 20.03.2007 року.

За повідомленням Інспекції сільського господарства Сумської області відповідач ОСОБА_7 10.07.2015 року та 17.07.2015 р. зняв з державної реєстрації трактор марки ЮМЗ-6, 1979 року випуску, державний номер НОМЕР_1, та причіп марки 2ПТС-4, 1985 року випуску, державний номер НОМЕР_8, та перереєстрував дану сільськогосподарську техніку за новою державною реєстрацію виключно на себе, як на одноособового власника.

10.07.2015 р. ОСОБА_7 перереєстрував трактор колісний марки ЮМЗ-6, 1979 року випуску, із реєстраційного НОМЕР_11 на НОМЕР_9, із заводського НОМЕР_10 на НОМЕР_14, двигун № НОМЕР_5 на НОМЕР_15, шасі НОМЕР_12, відповідно до нового свідоцтва серії НОМЕР_16 від 10.07.2015р. замість старого свідоцтва серії НОМЕР_17 від 20.03.2007р.

Причіп марки 2ПТС-4, 1985 року випуску, відповідачем ОСОБА_7 17.07.2015р. перереєстрований із реєстраційного НОМЕР_18 на НОМЕР_19, із заводського НОМЕР_42 на НОМЕР_22, двигун б/н, шасі б/н, відповідно до нового свідоцтва серії НОМЕР_43 від 17.07.2015р. замість старого свідоцтва серії НОМЕР_23 від 20.03.2007 р.

Згідно фототаблиці (а.с.10 кримінального провадження №000821) вбачається, що на день смерті ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 р. сільськогосподарська техніка знаходилася на території подвір'я по АДРЕСА_1

Відповідно до повідомлення Інспекції сільського господарства Сумської області відповідач ОСОБА_7 23.05.2016 р. зняв з обліку перелічену сільськогосподарську техніку, але іншої реєстрації, в тому числі в електронному вигляді, не провів.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_7 від 26.09.2015 року він без відома колишньої дружини зняв державний номерний знак з спільно нажитого під час шлюбу трактора ЮМЗ державний номер НОМЕР_6 для його заміни на державний номерний знак нового зразка. Тобто, відповідач визнав, що знімав державний номерний знак з техніки, що є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_8 та ОСОБА_7.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що трактор колісний марки ЮМЗ-6, 1979 року випуску, починаючи з 10.07.2015 року відповідно до перереєстрованого свідоцтва серії НОМЕР_24 від 10.07.2015 року за реєстраційним номером НОМЕР_7, заводський НОМЕР_14, двигун НОМЕР_15, шасі НОМЕР_12; причіп марки 2ПТС-4, 1985 року випуску, починаючи з 17.07.2015 року відповідно до перереєстрованого свідоцтва серії НОМЕР_20 від 17.07.2015 року за реєстраційним номером НОМЕР_6, заводський НОМЕР_14, двигун б/н, шасі б/н; причіп до легкового транспортного засобу моделі «Степок», 1994 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2; металевий плуг до трактору без ідентифікаційних номерів; металевий захват до трактору без ідентифікаційних номерів; металевий культиватор до трактору без ідентифікаційних номерів; два металевих підйомники до трактору без ідентифікаційних номерів, які знаходяться за адресою по АДРЕСА_2; меблева спальня «Екстаза», шафа, телевізор «Samsung», ДВД марки «Samsung», холодильник «Днепр», пральна машина фірми «LG», ліжко, станція на воду фірми «Pedrollo», бойлер фірми «Ariston», мікрохвильова піч «Samsung», пилосос «Samsung», які розташовані у житловому будинку по АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_8 та ОСОБА_7, а тому необхідно визнати за кожним з співвласників спільного майна ідеальну частку на перелічене майно у рівних частках, тобто по 1/2 за кожним.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом, згідно ст.16 ЦК України є визнання права.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Ст. 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не

припинилися внаслідок його смерті.

Згідно вимог ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 15, ст. 392 ЦК України ( 435-15) власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше (постанова від 4 квітня 2011 р. N 3-18гс11).

Згідно пункту 37 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року № 5 з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

Статтею 1268 Цивільного кодексу України визначено право спадкоємця за заповітом чи за законом прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку визнати за спадкоємцями ОСОБА_1 та неповнолітнім ОСОБА_5 в порядку спадкування за заповітом після смерті рідної матері ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року, право власності за кожним зі спадкоємців на 1/4 частину спадкового майна у виді трактору колісного марки ЮМЗ-6,1979 року випуску, за реєстраційним номером НОМЕР_7, заводський НОМЕР_14, двигун НОМЕР_15, шасі НОМЕР_12; причепу марки 2ПТС-4,1985 року випуску, за реєстраційним номером НОМЕР_6, заводський НОМЕР_14, двигун б/н, шасі б/н; причепу до легкового транспортного засобу моделі «Степок», 1994 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2; металевого плугу до трактору без ідентифікаційних номерів; металевого захвату до трактору без ідентифікаційних номерів; металевого культиватору до трактору без ідентифікаційних номерів; двох металевих підйомників до трактору без ідентифікаційних номерів, які знаходяться за адресою по АДРЕСА_2; меблевої спальні «Екстаза», шафи, телевізору «Samsung», ДВД марки «Samsung», холодильнику «Днепр», пральної машини фірми «LG», ліжка, станції на воду фірми «Pedrollo», бойлеру фірми «Аriston», мікрохвильової печі «Samsung», пилососу «Samsung», які розташовані у житловому будинку по АДРЕСА_1.

Таким чином, аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачів сплачені останніми при подачі позовної заяви до суду суми судового збору в сумі 1102 грн. 40 коп.

Згідно ст. 84 ЦПК України - витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків, надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Згідно ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» - розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

В обґрунтування понесених витрат на правову допомогу представником позивачів - ОСОБА_2 надано договори про надання правової допомоги від 06.06.2016 року, укладені між ОСОБА_1 та фахівцем в галузі права ОСОБА_2 та між ОСОБА_6 та фахівцем в галузі права ОСОБА_2, договори про надання правової допомоги від 16.11.2016 року, укладені між ОСОБА_1 та фахівцем в галузі права ОСОБА_2, між ОСОБА_6 та фахівцем в галузі права ОСОБА_2 Крім того, додано акти виконаних робіт на загальну суму 4400 гривень.

Як передбачено ст. 56 ЦПК України - правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем в галузі права і за законом має право на надання правової допомоги.

Судом встановлено, що фахівцем в галузі права ОСОБА_2 надавалась правова допомога під час складання позовної заяви, позовної заяви про збільшення позовних вимог, ознайомлення з матеріалами справи, складення заяви про забезпечення позову, підготовки заяв про витребування документальних доказів, участі в судових засіданнях від 23.08.2016 року; від 27.09.2015 року, від 26.10.2016 року, від 16.11.2016 року, від 05.12.2016 року, що підтверджується журналами судових засідань по даній справі.

Враховуючи характер спірних правовідносин, ступінь складності справи та необхідний і фактично наданий фахівцем в галузі права обсяг правової допомоги, виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості, часу витраченого на участь у судових засіданнях, суд вважає, що з відповідача в розумінні ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» необхідно стягнути 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за участь в судових засіданнях, що становить 551 грн. 20 коп. за годину роботи. З урахуванням часу витраченого фахівцем в галузі права на проведення консультації, складання процесуальних документів, участі в судових засіданнях, а також те, що фахівець в галузі права ОСОБА_2 надавав допомогу та представляв інтереси одночасно ОСОБА_1 та ОСОБА_6, суд вважає витрати на правову допомогу є обґрунтованими та підлягають задоволенню на суму 2200 гривень.

А тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1, ОСОБА_6 витрати на правову допомогу в сумі 2200 гривень, по 1100 гривень кожному.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212- 215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_5 задовольнити повністю.

Визнати, що придбані за час спільного проживання подружжя та за спільні кошти подружжя ОСОБА_7 та ОСОБА_8 трактор колісний марки ЮМЗ-6, 1979 року випуску, починаючи з 10.07.2015 року відповідно до перереєстрованого свідоцтва серії НОМЕР_24 від 10.07.2015 року за реєстраційним номером НОМЕР_7, заводський НОМЕР_14, двигун НОМЕР_15, шасі № НОМЕР_31; причіп марки 2ПТС-4, 1985 року випуску, починаючи з 17.07.2015 року відповідно до перереєстрованого свідоцтва серії НОМЕР_20 від 17.07.2015 року за реєстраційним номером НОМЕР_6, заводський НОМЕР_14, двигун б/н, шасі б/н; причіп до легкового транспортного засобу моделі «Степок», 1994 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2; металевий плуг до трактору без ідентифікаційних номерів; металевий захват до трактору без ідентифікаційних номерів; металевий культиватор до трактору без ідентифікаційних номерів; два металевих підйомники до трактору без ідентифікаційних номерів, які знаходяться за адресою по АДРЕСА_2; меблева спальня «Екстаза», шафа, телевізор «Samsung», ДВД марки «Samsung», холодильник «Днепр», пральна машина фірми «LG», ліжко, станція на воду фірми «Pedrollo», бойлер фірми «Ariston», мікрохвильова піч «Samsung», пилосос «Samsung», які розташовані у житловому будинку по АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_8, при її житті, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, з визначенням за кожним з співвласників спільного майна ідеальну частку на перелічене майно у рівних частках, тобто по 1/2 за кожним.

Визнати за спадкоємцями ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3, та неповнолітнім ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4, в порядку спадкування за заповітом після смерті рідної матері ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року, право власності за кожним зі спадкоємців на 1/4 частину спадкового майна у виді трактору колісного марки ЮМЗ-6,1979 року випуску, за реєстраційним номером НОМЕР_7, заводський НОМЕР_14, двигун НОМЕР_15, шасі НОМЕР_12; причепу марки 2ПТС-4,1985 року випуску, за реєстраційним номером НОМЕР_6, заводський НОМЕР_14, двигун б/н, шасі б/н; причепу до легкового транспортного засобу моделі «Степок», 1994 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2; металевого плугу до трактору без ідентифікаційних номерів; металевого захвату до трактору без ідентифікаційних номерів; металевого культиватору до трактору без ідентифікаційних номерів; двох металевих підйомників до трактору без ідентифікаційних номерів, які знаходяться за адресою по АДРЕСА_2; меблевої спальні «Екстаза», шафи, телевізору «Samsung», ДВД марки «Samsung», холодильнику «Днепр», пральної машини фірми «LG», ліжка, станції на воду фірми «Pedrollo», бойлеру фірми «Аriston», мікрохвильової печі «Samsung», пилососу «Samsung», які розташовані у житловому будинку по АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1, опікуна неповнолітнього ОСОБА_5 - ОСОБА_6 судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 1102 грн. 40 коп. по 551 грн. 20 коп. кожному.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_6 витрати на правову допомогу в сумі 2200 гривень, по 1100 гривень кожному.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Сумської області через Охтирський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : М.Ф. Верес