РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/4154/15-ц

провадження у справі № 2/0285/103/16

28 березня 2016 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді……………Літвин О.О.

за участю секретаря…………..ОСОБА_1

сторін:

представника ОСОБА_2

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу

за позовом Комунального підприємства Новоград-Волинської міської ради «Новоград-Волинськтеплокомуненерго»

ІІІ особа Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Чайка» м. Новоград-Волинський Житомирської області

до ОСОБА_4

про стягнення заборгованості за централізоване опалення,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2015 року Комунальне підприємство Новоград-Волинської міської ради «Новоград-Волинськтеплокомуненерго» (далі Теплокомуненерго) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, посилаючись на те, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 (далі Квартира), проживає в ній та користується послугами централізованого опалення, які надає позивач. Відповідач не здійснює оплату за надані послуги з централізованого опалення, у звязку з чим за період з 22.10.2014 року по 15.04.2015 року утворилась заборгованість в розмірі 915,15 грн., яку позивач просив стягнути на свою користь.

24.03.2016 року позивач збільшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 1 333,95 за період з 22.10.2014 року по 29.02.2016 року.

Представник позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених в позові, просила їх задовольнити.

Відповідач, заперечуючи проти заявлених до нього позовних вимог, вказав, що будь-яких договірних відносин з Теплокомуненерго не має, з 2012 року договір з ним не продовжував і він не бажає отримувати будь-яких послуг від позивача, у звязку з чим неодноразово звертався до нього з відповідними заявами. Свою оселю обігріває сам, хоча від мереж централізованого опалення не відключався і такого дозволу не отримував.

Представник ІІІ особи до суду не прибув, в письмовій заяві від 14.01.2016 року просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Правовідносини сторін по наданню житлово-комунальних послуг, в тому числі: права і обовязки, порядок розрахунків, підстави і розмір відповідальності, регулюються Житловим кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі Правила № 630).

Судом встановлено, що Теплокомуненерго надає послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у м. Новоград-Волинський Житомирської області.

Опалення та гаряче водопостачання в будинку і квартирі відповідача здійснюється централізовано.

Рішенням виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради від 23.09.2010 року Теплокомуненерго було визнано виконавцем (виробником) і постачальником послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання у м. Новоград-Волинський.

Постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, № 392 від 17.04.2014 року, № 146 від 17.10.2014 року та № 644 від 03.03.2015 року затверджено Теплокомуненерго тарифи на послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання.

В 2014-2015 роках опалювальний сезон розпочато 22.10.2014 року, закінчено 15.04.2015 року.

ОСОБА_4 є власником Квартири, зареєстрований в ній з 24.10.1995 року та проживає разом з сімєю, що не заперечувалось сторонами в судовому засіданні.

Згідно з договором № 111307 про надання населенню послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 11.09.2008 року, укладеним між Теплокомуненерго та відповідачем (далі Договір), останній є споживачем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Наявність між сторонами договірних відносин встановлено рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 21.01.2011 року та ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 01.03.2011 року, що відповідно до положень ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Унаслідок неналежної оплати послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання відповідачем за період з 22.10.2014 року по 29.02.2016 року утворилась заборгованість в розмірі 1 333,95 грн. (вартість послуги знижена на 50 % у звязку з тим, що відповідач користується пільгами є ветераном військової служби).

Розмір нарахованої заборгованості відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні не оспорював, лише зазначав, що надані послуги з теплопостачання були неналежної якості, доказів про що в судовому засіданні відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України надано не було. Зустрічного позову про зменшення плати у звязку з неналежною якістю наданих послуг також не заявляв.

Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 1 Закону України «По теплопостачання» місцева (розподільча) теплова мережа сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача.

Згідно пункту 22 Правил № 630 точками розподілу у багатоквартирному будинку, в яких здійснюється передача послуги централізованого опалення від виконавця споживачеві є - відгалуження від стояків у межах квартири.

Підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про виконання послуг позивачем. Таким чином Теплокомуненерго виконало свої зобов'язання щодо надання послуг централізованого опалення, а відповідач незалежно від споживання цієї послуги, або відмови від її споживання, зобов'язаний оплатити надані послуги. У разі наміру споживача припинити надання послуг з централізованого теплопостачання, останній не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мереж теплопостачання.

Твердження відповідача, що він бажає відключитись від мереж, суд не приймає до уваги, оскільки з відповідною заявою до постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної місцевим органом виконавчої влади, він не звертався і рішення про відключення його Квартири від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства, не приймалось.

Обовязок відповідача своєчасно оплачувати надані послуги з централізованого опалення за встановленими тарифами та у певні строки, встановлені як п.1.1 Договору, так і ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Крім того, згідно ст. 162 ЖК України, п.7 Правил користування житлових будинків, затверджених постановою КМУ від 2006 року № 45, наймач (власник) квартири зобовязаний укласти договори про надання житлово-комунальних послуг, підготовлені виконавцем відповідно до Типового договору, своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Однак відповідач своїх обовязків перед позивачем не виконує, на повідомлення з пропозицією погасити заборгованість в добровільному порядку не реагує, хоча продовжує споживати надані послуги, а з жовтня 2015 року оформив та отримав субсидію на сплату житлово-комунальних послуг, в тому числі і на послуги з централізованого опалення.

Також при постановленні рішення суд керується положеннями ст. 322 ЦК України, що власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, та ст. 382 ЦК України, що власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир. А тому відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобовязаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обовязкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобовязаннями, повязаними із спільним майном.

Таким чином, невиконання відповідачем своїх договірних зобовязань та вимог закону порушило право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів за надані ним послуги.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, зобовязання має виконуватись відповідно до умов договору та вимог закону, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та задовольняє їх в повному обсязі.

З відповідача також належить стягнути судовий збір, понесений позивачем при подачі позову.

Керуючись статтями 3, 57, 79, 88, 208, 212-216, 218 ЦПК України, статтями 322, 360, 382, 525, 526, 901, 903 ЦК України, статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», статтею 162 ЖК України, статтями 19, 24 Закону України «Про теплопостачання», суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Комунального підприємства Новоград-Волинської міської ради «Новоград-Волинськтеплокомуненерго» 1 333 (одну тисячу триста тридцять три) грн. 95 коп. заборгованості за централізоване опалення та 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя О.О. Літвин