Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"05" грудня 2016 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Харитонової Г. Л., при секретарі Родіній Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням , -

В С Т А Н О В И В:

08 лютого 2016 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись до суду із позовом, у якому просять визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку № 6 по. вул. Тополиній в. Маріуполі ОСОБА_4. В обґрунтування своїх вимог позивачі зазначили, що вони є власниками квартири №2 у житловому будинку №6 по вул. Тополиній у м. Маріуполі, що підтверджується свідоцтвом про право власності. З 1984року у будинку №6 по вул. Тополиній у м. Маріуполі зареєстрований ОСОБА_3 Фактично ОСОБА_3 з 2007 року та по наступний час в будинку не мешкає, речей своїх не завозив, з цього ж часу зв'язок з ним був втрачений і у теперішній час їх невідомо місце його знаходження. Комунальні послуги відповідач ніколи не сплачував. Відповідач не мешкає у вказаному будинку з 2007 року, тобто більш ніж один рік. Просили визнати ОСОБА_4, таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

У судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги та викладене в позовній заяві просила суд позов задовольнити, визнати ОСОБА_3 таким, що втратили право користування квартирою №2 у житловому будинку №6 по вул. Тополиній в м. Маріуполі, зазначив, що вони є власниками спірної квартири. З 1984 року за вказаною адресою зареєстрований ОСОБА_3, проте з 2007 року не мешкає, речей його в квартирі немає.

Відповідач до судових засідань 10.06.2016 року, 07.07.2016 р., 03.08.2016 року, 25.08.2016 р., 28.10.2016 року, 05.12.2016 року не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у звязку з чим, суд , за згодою позивачів, ухвалив розглянути справу у відсутності відповідача згідно ст.224 ЦПК України.

Суд, вислухавши пояснення позивачів, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності від 01.03.1995 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 є власниками будинку, що розташоване за адресою: м. Маріуполь, свул. Тополина АДРЕСА_1. ( а.с.13). Згідно договору дарування від. 08.08.2015 року відповідач ОСОБА_3 передав безоплатно у власність ОСОБА_1 12/125 частин житлового будинку з усіма належними до нього будівлями та спорудами №6, що розташований по вул. Тополиній у м. Маріуполі. Разом з тим, відповідач ОСОБА_3 з 1984 року значиться зареєстрований за вказаною адресою, з 2007 року до наступного часу не мешкає, власником не є, витрат з утримання житла не несе, договору оренди житлового приміщення між ним та позивачами не укладалось.

Свідки ОСОБА_5О, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у судовому засіданні підтвердили факт відсутності відповідача ОСОБА_3 за спірною адресою з 2007 року, при цьому зазначили, що його речей за адресою : АДРЕСА_2 немає, перешкод у користуванні житловим приміщенням йому не чинилося.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Позивачами доведено, що відповідач не мешкає за адресою: АДРЕСА_3 з березня 2015 року, тобто понад рік без поважних причин,що підтверджується окрім пояснень свідків ОСОБА_5О, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ., актом від 25.11.2015 р.( а.с.17), але на теперішній час він залишається зареєстрованим за цією адресою, що унеможливлює розпорядження майном та додає додаткових нарахувань по сплаті за утримання майна.

В звязку з вищевикладеним позов про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 321,391, 405 ЦК України, ст.ст.10, 57, 60, 212, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити .

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На заочне рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський районний суд м. Маріуполя.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Г. Л. Харитонова