НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27 червня 2016 рокуСправа № 322/514/16

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Гасанбекова С.С.,

при секретарі судового засідання Гавриш О.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом: публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк»

до: ОСОБА_1

про: стягнення заборгованості.

04 травня 2016 року до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов вищезазначений цивільний позов, в якому позивач просив суд: стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ПАТ «Акцент-Банк» заборгованість у розмірі 29 064,69 грн. за кредитним договором № AN3ZRX36200207 від 01.09.2011, яка складається з наступного: 9 872,81 грн. заборгованість за кредитом; 6,38 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 4 146,60 грн. заборгованість за комісією за користування кредитом; 13 178,68 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1360,22 грн. штраф (процентна складова).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

Відповідно до укладеного договору № AN3ZRX36200207 від 01.09.2011 відповідач отримав кредит у розмірі 9 872,79 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) складає між ним та банком кредитно-заставний договір.

Позивач свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором, відповідач станом на 26.04.2016 має заборгованість у розмірі 29 064,69 грн.

Виходячи з наведеного, посилаючись на норми ст.ст. 259, 526, 527, 530, 1054 ЦК України та умови укладеного між сторонами договору, позивач просив задовольнити позов.

У судове засідання представник позивача не прибув, а 24.05.2016 подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначено, що позивач підтримує позов та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибув, не повідомив суд про причини неявки, а також не надіслав до суду будь-яких заяв та заперечень проти позову.

Враховуючи неявку в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України та з огляду на відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, судом 27.06.2016 було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

В судовому засіданні 27.06.2016 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши матеріали та зясувавши обставини цивільної справи, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності,

встановив:

01 вересня 2011 року між ОСОБА_1 та публічним акціонерним товариством «Акцент-Банк» було укладено кредитно-заставний договір № AN3ZRX36200207, що складається із заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, а також Тарифів, що підтверджується заявою відповідача від 01.09.2011.

Відповідно до зазначеного договору відповідач отримав строковий кредит у розмірі 9 872,71 грн. на строк до 31.08.2012 зі сплатою відсотків в розмірі 0,01% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом.

Згідно з п. 5.1 Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) (далі Умови) при порушенні позичальником будь-якого із зобовязань, передбачених Заявою та п.п. 3.2.2, 3.2.3 даних Умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити банку пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочення платежу.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти, як це передбачено ч. 1 ст. 1048 ЦК України.

За визначенням ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Визначення поняття зобовязання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України, відповідно до якої зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Порушенням зобовязання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобовязання за договором від 01.09.2011, внаслідок чого у нього станом на 26.04.2016 виникла заборгованість: за кредитом у розмірі 9 872,81 грн.; за відсотками у розмірі 6,38 грн.; за комісією 4 146,60 грн.; пеня у розмірі 13 178,68 грн., що підтверджується доданим до позовної заяви розрахунком заборгованості.

Щодо штрафів у фіксованому розмірі 500,00грн та 5 % від суми заборгованості, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 5.3 Умов, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених Договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості.

Частиною першою статті 546 ЦК України встановлено, що виконання зобовязання, може забезпечуватися неустойкою.

За визначенням частини першої статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Отже, як штраф, так і пеня обчислюються у процентному відношенні до суми грошового зобовязання.

Проте, як вбачається з доданого до позовної заяви розрахунку, позивач, всупереч наведеним нормам ЦК України, визначаючи розмір штрафу у вигляді 5% від суми заборгованості, включив до загальної суми заборгованості відповідача суму пені, тобто нарахував неустойку на неустойку.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що розмір штрафу у 5 % від суми заборгованості має дорівнювати: 9 872,81 грн. (заборгованість за кредитом) + 6,38 грн. (заборгованість за відсотками) + 4 146,60 грн. (заборгованість за комісією) = 14 025,79 грн.*5% = 701,29 грн.

Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача з урахуванням штрафних санкцій складає: 9 872,81 грн. + 6,38 грн. + 4 146,60 грн. + 13 178,68 грн. (пеня) + 500грн. (фіксована сума штрафу) + 701,29 грн. = 28 405,76 грн., а відтак позов підлягає частковому задоволенню, у зазначеній сумі.

Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

До позовної заяви додані платіжні доручення від 04.09.2015, від 27.04.2016, якими підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 1378,00 грн., отже, враховуючи часткове задоволення позову на суму 28 405,76 грн., що становить 97,73 % від заявленої позивачем суми, розмір судових витрат, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить: 1378,00 грн.* 97,73 % = 1 346,72 грн.

Крім цього, позивачем понесено витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в розмірі 750,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 10.06.2016. Отже, враховуючи часткове задоволення позову розмір судових витрат, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить: 750,00 грн.* 97,73 % = 732,98 грн.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 88, 208, 209, 212 215, 218, 223 226, 294, 296 ЦПК України, суд

вирішив:

1. Позов публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» (ідентифікаційний код 14360080) заборгованість за кредитним договором від 01 вересня 2011 року № AN3ZRX36200207 в розмірі 28 405,76 грн. (двадцять вісім тисяч чотириста пять гривень 76 коп.), а саме: 9 872,81 грн. заборгованість за кредитом; 6,38 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 4 146,60 грн. заборгованість за комісією; 13 178,68 грн. пеня; 1 201,29 грн. штрафи.

3. В задоволенні решти позову відмовити.

4. Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» (ідентифікаційний код 14360080) судовий збір в сумі 1 346,72 грн. (одна тисяча триста сорок шість гривень 72 коп.) та витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в розмірі 732,98 грн. (сімсот тридцять дві гривні 98 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Відповідач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення, а відповідачем протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, до апеляційного суду Запорізької області через Новомиколаївський районний суд Запорізької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.С. Гасанбеков