Справа № 145/1416/16-ц Провадження № 22-ц/772/3635/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 39 Доповідач Сопрун В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області в складі :

Головуючого Сопруна В.В.,

суддів: Медяного В.М., Матківської М.В.,

за участю секретаря: Сніжко О.А.,

за участю сторін: позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Гніванської міської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 02 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а :

В вересні 2016 року ОСОБА_2 звернувся в суд з вказаним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що 03 січня 2016 року померла його баба ОСОБА_3, яка на момент смерті проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок та земельна ділянка, розташовані в м. Гнівань по вул. Витавській, 12.

09.11.2015 року баба склала заповіт на його користь. Даним заповітом був скасований заповіт, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_4 04.07.2006 року на користь його тітки ОСОБА_5

В установлений законом шестимісячний термін позивач заяви про прийняття спадщини до нотаріуса не подав в зв'язку з тим, що йому не було відомо про наявність заповіту.

Про те, що баба склала заповіт на свою користь дізнався випадково, після того як подзвонила тітка ОСОБА_5 і запитала, чи знайшов він заповіт, складений на його користь його бабою ОСОБА_6

Вважає, що пропустив передбачений ст. 1270 ЦК України строк для подання заяви з поважних причин, тому просив визначити додатковий трьохмісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом .

Рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 02 листопада 2016 року в задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 02 листопада 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши осіб, які зявилися в судове засідання, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення за таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішенням, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволені позову ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із того, що він пропустив строк на подачу заяви про прийняття спадщини без поважних причин.

Однак, з такими висновками погодитись не можна, зважаючи на обставини, встановлені по справі.

Судом встановлено, що 03.01.2016 року померла ОСОБА_6 (а.с.3), після її смерті відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані в м. Гнівані по вул.. Витавській, 12

Позивач після смерті баби заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, в передбачений законом шестимісячний строк, не подав.

Зокрема, з відповіді Тиврівської державної нотаріальної контори №1309/02-31 від 23.08.2016 року вбачається, що ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлої 03.01.2016 року ОСОБА_6, оскільки не подано у встановлений законом строк заяви про прийняття спадщини (а.с.9).

Як вбачається з заповіту складеного 09.11.2015 року ОСОБА_6 (баба) заповіла на користь ОСОБА_2 усе своє майно. Даним заповітом був скасований заповіт, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_4 від 04.07.2006 року за реєстром №1781 (а.с.6,7).

Зі змісту ст.3 ЦК України вбачається, що цивільне законодавство ґрунтується на таких засадах, як неприпустимість позбавлення права власності, судовий захист цивільних прав та інтересів, справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

ОСОБА_2 на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, у встановлений законом строк з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався, отже вважається таким, що спадщину не прийняв.

Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини..

З роз»яснень п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7(далі Пленум) вбачається, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не взяв до уваги вищенаведені норми права та належним чином не перевірив і не дав обєктивну оцінку доказам, що свідчать про поважність причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позивач, як на причини поважності пропуску шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини, вказав на те, що у вказаний період часу йому не було відомо про наявність заповіту складеного на його користь, оскільки за життя батька позивача ОСОБА_2, померлого 11.12.2010 року, було вирішено, що після смерті баби ОСОБА_6 усе її майно успадкує її дочка, тітка позивача ОСОБА_5

Колегія суддів вважає, що вказані обставини знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи та свідчать про поважність пропуску строку на подачу заяви про прийняття спадщини.

Так, з пояснень сторін та матеріалів справи вбачається, що заповітом складеним 09.11.2015 року ОСОБА_6 (баба) заповіла на користь ОСОБА_2 своє майно, даним заповітом був скасований заповіт, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_4 від 04.07.2006 року за реєстром №1781.

З відповіді Тиврівської державної нотаріальної контори №1386/01-09 від 05.09.2016 року вбачається, що після смерті ОСОБА_6 інформація про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину відсутня (а.с.19,20). Вивчивши матеріали справи, оцінюючи пояснення позивача та всі докази, що є в справі в їх сукупності та взаємозв'язку, колегія суддів вважає, що позивачем було пропущено строк для подачі заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки йому не було відомо про існування складеного бабою ОСОБА_6 заповіту, яким заповіла позивачу ОСОБА_2 своє майно, тому колегія суддів розцінює, як поважні причини пропуску строку прийняття спадщини.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, рішення суду не можна визнати законним і обґрунтованим, таким що відповідає дійсним обставинам, матеріалам справи та вимогам закону. Тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

А тому, на підставі ч. 2 ст. 1272 ЦК України, керуючись ст. ст. 88, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 02 листопада 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визначити ОСОБА_2 додатковий трьохмісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_6, яка померла 03 січня 2016 року.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

На рішення може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: підпис ОСОБА_7

Судді: підписи ОСОБА_8

ОСОБА_9

Згідно з оригіналом: ОСОБА_7